30.12.2020
Справа № 720/1981/20
Провадження № 3/720/811/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року суддя Новоселицького районного суду Чернівецької області Ляху Г.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності у зв`язку із тим, що 01 листопада 2020 року о 23 годині 05 хвилин після вчинення дорожньо-транспортної пригоди в с. Магала Новоселицького району Чернівецької області, в порушення п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху України вжив алкогольні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Його дії кваліфіковані за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 01 листопада 2020 року приблизно о 21 годині 00 хвилин дійсно потрапив в дорожньо-транспортну пригоду. Працівники поліції, які приїхали на місце події перевірили в нього та іншого учасника ДТП документи, стан транспортних засобів, провели необхідні заміри для оформлення схеми ДТП та перевірили його приладом «Драгер», який показав результат 0.00 проміле. Після вказаних дій поліцейський пояснив, що оскільки він не перебуває в стані алкогольного сп`яніння то претензій до нього не має та після оформлення всіх матеріалів справи про адміністративне правопорушення зможе забрати свій транспортний засіб на евакуаторі. За час, який очікував приїзду евакуатора він подзвонив знайомому ОСОБА_2 та попросив забрати його з місця ДТП. Коли працівники поліції закінчили складання адміністративних матеріалів він сів до знайомого в транспортний засіб, після чого останній відкрив та дав йому пляшку пива для заспокоєння. Через деякий час він вийшов із пляшкою пива з автомобіля знайомого, поліцейський побачивши вказане підійшов до нього та вказав, що він вживає алкоголь після ДТП, з причин чого відібрали в нього додаткові пояснення та відвезли в наркологічний диспансер, де він пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що алкогольні напої він до вчинення ДТП не вживав, а вжив пляшку пива вже після складання відносно нього всіх адміністративних матеріалів та повідомлення поліцейським, що будь-яких претензій до нього не має, а тому просив провадження у справ закрити.

Опитаний свідок ОСОБА_2 надав аналогічні пояснення, а саме він пояснив, що ОСОБА_1 вжив пляшку пива вже після складання відносно нього всіх адміністративних матеріалів, проходження перевірки приладом «Драгер» та повідомлення поліцейським, що будь-яких претензій до нього не має.

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 4 КУпАП з наступних підстав.

Так, згідно положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для вирішення справи. Під час розгляду справ про адміністративне правопорушення надається оцінка саме обставинам, які були викладені в протоколі.

За змістом ст.ст. 251, 280 КУпАП доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення належними та допустимими доказами підлягає подія щодо вчинення адміністративного правопорушення, вина особи у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності на інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 130 ч.4 КУпАП відповідальність особи настає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, а згідно ст. 9 КУпАП обов`язковою умовою скоєння адміністративного правопорушення є наявність вини з боку порушника.

Таким чином в даному випадку, допустимими та належними доказами у справі має бути підтверджено вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

В своїх поясненнях ОСОБА_1 наголосив, що поліцейським було прийняте рішення про звільнення його від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак після складання відносно нього матеріалів про адміністративне правопорушення все ж таки проведено такий огляд.

Вказані пояснення, які фактично спростовують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджуються опитаним в суді свідком ОСОБА_2 , який був очевидцем події.

Аналогічне вбачається також з матеріалів справи.

Так, відповідно до наявної у матеріалах справи схеми огляд місця ДТП 01 листопада 2020 року було проведено о 22 годині 20 хвилин.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 451263 від 01 листопада 2020 року відносно ОСОБА_1 був складений у зв`язку із тим, що він 01 листопада 2020 року о 23 годині 05 хвилин після вчинення дорожньо-транспортної пригоди в порушення п. 2.10 (є) Правил дорожнього руху України вжив алкогольні напої до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що вказаний протокол було складено о 23 годині 10 хвилин, в той час як у наявному в матеріалах справи висновку КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» № 1041 від 01 листопада 2020 року щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння о 23 годині 35 хвилин, тобто огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 проводився з різницею в 25 хвилин вже після складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 451263 від 01 листопада 2020 року.

Окрім вказаного, відповідно до наявного в матеріалах справи направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння також вбачається розбіжність в часі, а саме вказано, що ОСОБА_1 було направлено на такий огляд о 23 годині 40 хвилин. В той час, як огляд відповідно до вищевказаного висновку проводився о 23 годині 35 хвилин.

У зв`язку із вказаним, вищенаведені докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.4 КУпАП не можна вважати достатніми та допустимими.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За наведених обставин, ані протокол про адміністративне правопорушення, ні висновок КМУ «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» № 1041 від 01 листопада 2020 року щодо результатів медичного огляду, зважаючи на вказані розбіжності, не можуть бути визнані допустимими доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП під час провадження в справах про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Рішенням Конституційного суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, передбачено, що фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п.33 рішення у справі «Гурепка проти України»), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку у цій справі представляє особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумніві щодо доведеності вини обвинуваченого.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростованих презумпцій.

Тобто, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься й в статті 62 Конституції України.

Приймаючи до уваги, що сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 слід тлумачити на його користь, із урахуванням пояснень свідка ОСОБА_2 та порушень й розбіжностей в часі при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення, а також при складанні самого протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю, що викладені в протоколі обставини не знайшли свого підтвердження, а тому його вина у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.4 КУпАП поза розумним сумнівом не доведена, у зв`язку із чим провадження по справі слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст. 9, 130 ч.4, 247 п.1, 284 ч. 1 п. 3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 130 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в десятиденний строк з дня її винесення через Новоселицький районний суд до Чернівецького апеляційного суду.

Суддя Ляху Г.О.