ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/9271/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на посаді менеджера ТОВ «Квантика», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 25.10.2020 року о 21 год 25 хв., керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись другорядною дорогою по вул. Ревуцького у м. Києві, в порушення вимог п. 10.1 ПДР при зміні напрямку руху (перестроюванні) не впевнився в безпечності маневру, внаслідок чого скоїв наїзд на стоячий транспортний засіб «Рено», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів та матеріальних збитків.

Крім того, ОСОБА_1 , 25.10.2020 року, о 21 год. 25 хв., рухаючись по вул. Ревуцького в м. Києві в порушення вимог п. 2.5 ПДР, керував транспортним засобом «ВАЗ 21063», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків.

В суді ОСОБА_1 свою вину визнав в повному обсязі, щиро розкаявся, підтвердив обставини, зазначені в протоколах про адміністративні правопорушення, додав, що вперше потрапив в таку ситуацію.

Вислухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до загальних положеньПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень п. 2.4 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Як вбачається з пояснень водія ОСОБА_3 , 25.10.2020 року він припаркував свій автомобіль «Рено Меган» на нічній стоянці.

Крім того, згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, порушення координації рухів.

За наведених обставин вважаю, що у працівника поліції були наявні передбачені законом підстави для направлення ОСОБА_1 до медичного закладу з метою проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Наявність в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння або видача такого направлення в разі відмови водія від проведення такого огляду чинним законодавством не передбачено.

Згідно до положень ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність передбачена також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння, є порушенням вимог п. 2.5 ПДР та утворює самостійний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з даних протоколу про адміністративне правопорушення, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 своїми підписами підтвердили, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Також, в своїх поясненнях, долучених до матеріалів справи, вказані свідки зазначили, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі (лікаря-нарколога).

З даних відеозаписів з боді - камери поліцейського, відтвореного в судовому засіданні, вбачається, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, при цьому останній відмовився від проходження такого огляду в присутності двох свідків.

Разом з тим, такі дії ОСОБА_1 оцінюються як ухилення від проходження відповідного огляду, з метою уникнути відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки відповідно до вимог п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану зокрема, наркотичного сп`яніння.

Також, ввинність у ОСОБА_1 у порушенні вимог п. п. 10.1 ПДР, що призвело до пошкодження транспортних засобів, підтверджується даними схеми ДТП та поясненнями учасників пригоди.

Сукупність доказів, що були ретельно досліджені в ході судового розгляду, дають безсумнівні підстави зробити висновок про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджена в повному обсязі за обставин, викладених у протоколах про адміністративні правопорушення, не зважаючи на заперечення останнім своєї вини.

Враховуючи особу правопорушника, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є накладення стягнення за ст. 124 КУпАП у виді штрафу, за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

На підставі положень статті 36 КУпАП остаточне адміністративне стягнення необхідно накласти у межах санкції статті, встановленої за більш серйозне правопорушення, тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 122-2, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушеннь, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя