Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/1685/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши у м.Маріуполі матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , не працюючого, який проживає в АДРЕСА_1 , за ст.124 КУпАП,

УСТАНОВИЛА:

ОСОБА_1 , 09.03.2020 року о 18 годин 15 хвилин, керуючи автомобілем «Hyundai Sonata» державний номерний знак НОМЕР_2 , біля будинку №8-а по вул.Макара Мазая в Кальміуському районі м.Маріуполя, здійснюючі розворот ближче 10 метрів до пішохідного переходу, перед зміною напрямку руху, не переконався, що це буде безпечно і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, в результаті чого здійснив зіткнення з мікроавтобусом «Ford» державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1, 10.7-ґ Правил дорожнього руху України.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 провину у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП не визнав та зазначив, що є відповідальним водієм, учасником дорожньо-транспортних пригод ніколи не був. 09.03.2020 року приблизно о 18-10 годин керував автомобілем «Hyundai Sonata» державний номерний знак НОМЕР_2 по вул.Макара Мазая в Кальміуському районі м.Маріуполя. Наближаючись до перехрестя вул.Нестерова та вул.Макара Мазая м.Маріуполя, заздалегідь знизив швидкість руху, подав сигнал повороту та мав намір здійснити розворот, проте, почавши маневр, отримав удар у ліву передню частину свого автомобілю. Вважає, що розворот в тому місці правилами дорожнього руху не заборонений. У вчинені ДТП винен інший учасник, а саме водій мікроавтобусу «Ford», який не звернув уваги на його показник повороту та пішов на обгін по лівій стороні, в результаті не впорався з керуванням та здійснив удар. Після ДТП транспортні засоби не переміщувались. Працівники поліції на місце не викликались, вони проїжджали повз та помітили ДТП. Потім, з`ясувавши ситуацію, поспілкувавшись з ним та іншим учасником ДТП, склали схему ДТП, при складанні якої вони обидва приймали участь. До схемі були зауваження, оскільки він поліцейським вказував на відсутність відповідної розмітки на ділянці де сталось ДТП, проте вони зазначили лише про її часткову відсутність. Згодом склали на нього протокол, з яким він був не згоден. Чи складався протокол на іншого учасника ДТП, йому не відомо. Працівники поліції не з`ясували всіх обставин, заміри проводились на місці, але фактичного місця зіткнення вони встановити не намагались, понятих чи свідків не залучали. Права роз`яснили, проте про можливість отримати юридичну консультацію не говорили, клопотань він не заявляв. Відеозапис з відеореєстратора, встановленого в його автомобілі, надав працівникам поліції. Зазначив, що Правил дорожнього руху України не порушував. 28.10.2020 року до судового засідання не з`явився.

Захисник Комаров І.О., який діє на підставі договору про надання адвокатських послуг №120819/9 від 11.03.2020 року та ордеру серії АА №120819/9 від 20.03.2020 року, неодноразово подавав клопотання про відкладення розгляду справи з різних підстав, 28.10.2020 року до судового засідання не з`явився. 05.10.2020 року через канцелярію суду надав клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю складу правопорушення, мотивуючи тим що провину у скоєнні адміністративного правопорушення за ст.124 КУпАП ОСОБА_1 не визнає, вважає, що належні докази вчинення останнім вищевказаного правопорушення в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, вивчивши матеріали справи, прийшла до того наступного висновку.

ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та порушення вимог п.10.1, п.10.7-ґ Правил дорожнього руху України.

Так, відповідальність за ст.124 КУпАП передбачена за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п.10.1 Правил дорожнього руху України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п.10.7-ґ Правил дорожнього руху України, розворот забороняється, зокрема на пішохідних переходах і ближче 10 м від них з обох боків, крім випадку дозволеного розвороту на перехресті.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до матеріалів справи додано схему місця ДТП (ЕО-5099), складену о 18-15 годин 09.03.2020 року, відповідно до якої водії ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вказували на різні місця фактичного зіткнення їх автомобілів, так місце зіткнення зі слів ОСОБА_1 на схемі позначено цифрою 3, зі слів ОСОБА_2 цифрою 4. Данні відстані вказаних точок до дорожньої розмітки 1.14.1 «зебра», що позначає нерегульований пішохідний перехід, на схемі не вказано.

Разом з тим, зазначено відстань від зупиненого автомобілю ОСОБА_1 після ДТП (цифра 1) до дорожньої розмітки 1.14.1 (цифра 7), яка складає 6,4 м, та відстань від того ж зупиненого автомобілю (цифра 1) до місця зіткнення зі слів водія ОСОБА_1 (цифра 3), що складає 21,0 м.

В урахуванням встановлених ДСТУ 2587:2010 стандартів дорожньої розмітки 1.14.1 (довжина лінії більше або дорівнює 4,0 м), шляхом математичних відрахувань (21,0 м - 6,4 м - 4,0 м), відстань від місця зіткнення зі слів ОСОБА_1 (цифра 3) до дорожньої розмітки 1.14.1 (цифра 7) становить 10,6 м.

При цьому, згідно відеозаписів з відеореєстратора, встановленого в автомобілі ОСОБА_1 (відеофайл video_2020-03-10_09-19-00), останній рухаючись по полосі руху, ближче к середині дороги, знизивши швидкість, почав маневр розвороту.

Зважаючи на викладене, вирішити в даному випадку питання чи є в діях водія автомобіля «Hyundai Sonata» державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_1 невідповідність вимогам ПДР України та чи знаходиться дана невідповідність у причинному зв`язку з наслідками ДТП, суддя не має можливості внаслідок відсутності чітких первинних вихідних даних з місця ДТП, складення схеми місця ДТП з достатньою послідовною інформацією та пояснень водіїв щодо механізму утворення аварійної ситуації, які достатньо різняться між собою.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява №7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини ,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суддя приходить до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 09.03.2020 року за ст.1240 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст.124 КУпАП закрити через відсутність події адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Т.В. Пустовойт