Провадження № 33/824/398/2020 Доповідач - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

06 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності: особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Сметани В.М., представника Київської митниці Держмитслужби Захарова А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою представника Київської митниці ДФС на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2019 року, ?

в с т а н о в и в:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2019 року провадження у справі про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Лівану, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , -

до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст.483 МК України закрите у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він 22.12.2018 як підставу для вивезення за межі митної території України авіаційним транспортом товару - птиці живі «щигли» у кількості 900 шт. у зоні діяльності митного поста «Аеропорт Бориспіль»подав митну декларацію та товаросупровідні документи, а саме авіаційна накладна, заява та довідка на бланку підприємства ВГО «ЗООСВІТ». У ході перевірки законності вивезення указаних товарів на запит Київської митниці ДФС, ВГО «ЗООСВІТ» у листі від 23.04.2019 заперечувала як факт розведення птахів та їх реалізації, так і факт надання повноважень ОСОБА_1 щодо здійснення будь-якої діяльності в інтересах ВГО «ЗООСВІТ» або від їх імені.

Закриваючи провадження у справі суддя місцевого суду вказав на відсутність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч.2 ст.483 МК України. До цього висновку суддя місцевого суду прийшов з огляду на те, що ОСОБА_1 не вчиняв дії спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання підроблених документів, оскільки пройшов процедуру оформлення товару птахів живих «павичі білі» - у кількості - 14 шт., «павичі чорноплечі» - у кількості - 4 шт., «павичі індійські» - у кількості - 4 шт., «фазани» - у кількості - 29 шт., «щиглики» у кількості - 1000 шт., «голуби» - 50 шт. «папуги карели» - 100 шт. через митний кордон України з дотриманням встановленого порядку та наданням необхідних дозвільних документів.

У апеляційній скарзі представник Київської митниці ДФС відтворивши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, просив постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2019 року скасувати та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ч. 2 ст.483 МК України та накласти на нього стягнення у розмірі 100 відсотків вартості товарів - безпосередніх предметів порушення митних правил та стягнення вартості предметів правопорушення на підставі ч.2 ст. 541 МК України у зв`язку з неможливістю їх конфіскації.

В запереченнях на апеляційну скаргу ОСОБА_1 звернув увагу на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги представника митниці та на законність і обґрунтованість постанови суду першої інстанції. Указав, що наявна в матеріалах справи накладна № 1 від 01.09.2019 підроблення якої ставиться митними органами йому у вину є помилковим твердженням, оскільки дана накладна має всі необхідні реквізити, дані реалізатора, кількість голів птахів та їх вартість, а також загальну суму. Крім того зауважив, що дана накладна засвідчена підписом та має відбиток оригіналу печатки ФОП ОСОБА_2 . Разом з тим, указав, що представником митниці не було належним чином перевірено пояснення ОСОБА_2 щодо припинення здійснення ним з початку 2017 року будь-якої господарської діяльності. Зауважив, що вказані пояснення спростовуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадянських формувань. Просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову без змін.

Вислухавши пояснення:

представника Київської митниці Держмитслужби, який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити;

ОСОБА_1 та його захисника, які апеляційну скаргу вважали необґрунтованою, просили її залишити без задоволення, а постанову без змін;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, висловленої у чисельних рішеннях Суду («Енгель та інші проти Нідерландів», «Лутц проти Німеччини», «Отзюрх проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Швидка проти України» та інші) справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю є справами про кримінальні правопорушення, у зв`язку із чим при їх розгляді повинні застосовуватися положення закону, які регламентують розгляд справи про кримінальні правопорушення.

Аналіз положень Глави 3 Розділу ІІ Закону України «Про судоустрій і статус суддів», п.20 ч.1 ст. 3, § 1 Глави 3 Розділу І, Глави 31 Розділу V КПК України у їх взаємозв`язку дає підстави стверджувати те, що суд апеляційної інстанції є судом уповноваженим переглядати судові рішення місцевих судів, які знаходяться у межах їхньої територіальної юрисдикції, в апеляційному порядку. Зазначене дає підстави стверджувати, що предметом перегляду у суді апеляційної інстанції виключно є рішення суду першої інстанції.

Закон надає судам апеляційної інстанції широкі можливості в частині втручання у рішення місцевих судів у випадку встановлення порушень закону, допущених при розгляді справи у суді першої інстанції як в частині матеріального, так і в частині процесуального права. Зокрема, положеннями ч.8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суду апеляційної інстанції надано право: скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає для суду апеляційної інстанції ширші повноваження, пов`язані із втручанням у рішення суду першої інстанції, надаючи йому, окрім зазначених вище повноважень (п.п. 2-5 ч.1 ст. 407 КПК України), повноваження на скасування судового рішення із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції (п.6 ч.1 ст. 407 КПК України).

Положення як КУпАП, так і КПК України які регламентують зміст судового рішення дають підстави стверджувати те, що постанова у справі про адміністративне правопорушення повинна містити встановлені судом обставини правопорушення (формулювання обвинувачення визнаного судом доведеним), у випадку визнання особою винною у вчиненні цього правопорушення або обставини вчинення правопорушення (формулювання обвинувачення), що поставлені у вину особі, але не знайшли свого підтвердження у ході судового розгляду. Логічно-смислова побудова судового рішення передбачає необхідність аналізу і оцінки зібраних у справі доказів та подальшого формулювання висновків суду щодо доведеності/недоведеності пред`явленого обвинувачення лише після формулювання обвинувачення як доведеного, так і того яке було пред`явлене, що є необхідним для усвідомлення, або перевірки правильності цих висновків шляхом співставлення сформульованого обвинувачення, зібраних доказів та висновків суду із відповідними положеннями матеріального чи процесуального права. На думку суду, лише судове рішення, яке відповідає зазначеним вище критеріям дає змогу перевірити його правильність чи обґрунтованість та при наявності на те правових підстав залишити його без змін, або здійснити втручання у це рішення шляхом його зміни, скасування із закриттям провадження у справі чи скасування із ухваленням нового рішення.

Аналіз мотивувальної частини постановиБориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 дає підстави стверджувати те, що у ньому не викладене формулювання обвинувачення (сутність адміністративного правопорушення), поставленого у вину ОСОБА_1 . Натомість дана постанова містить посилання на інші обставини адміністративного правопорушення, які не співпадають за часом, місцем, предметами порушення митних правил та іншими обставинами, що наведені у протоколі про порушення митних правил. Таким чином, постанова суддіБориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2019 року, якою провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрите не містить її обов`язкової частини у виді формулювання обвинувачення (сутності допущеного порушення митних правил) поставленого у вину ОСОБА_1 . Ця обставина унеможливлює надання цій постанові оцінки з точки зору обґрунтованості висновків місцевого судді в частині недоведеності у діях ОСОБА_1 складу порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст. 483 МК України у зв`язку із відсутністю можливості перевірки правильності зазначених вище висновків судді шляхом співставлення сформульованого обвинувачення, зібраних доказів та висновків судді із відповідними положеннями матеріального та процесуального права. Ця обставина із наведених вище мотивів унеможливлює здійснення втручання у постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 шляхом зміни цієї постанови, її скасування із закриттям провадження у справі та скасування із ухваленням нової постанови, оскільки для ухвалення будь-якого із судових рішень, суд апеляційної інстанції повинен здійснити перевірку постанови судді на предмет відповідності її вимогам закону у тому числі і наявності формулювання обвинувачення, яке було пред`явлене стороною обвинувачення.

Застосовуючи відповідно до практики Європейського суду із прав людини до цих правовідносин положення КПК України суд визнає зазначене вище порушення процесуального закону таким, яке перешкодило судді місцевого суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення, а тому дане порушення судом визнається істотним порушенням вимог процесуального закону, що є підставою для скасування судового рішення.

За цих обставин постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2019 року щодо ОСОБА_1 не може визнаватись законною та обґрунтованою, а тому вона підлягає скасуванню.

Оскільки формулювання у постанові як обвинувачення (сутності адміністративного правопорушення) визнаного доведеним, так і обвинувачення (сутності адміністративного правопорушення) поставленого особі у вину відноситься до компетенції суду першої інстанції та у зв`язку із неможливістю ухвалення судом апеляційної інстанції рішення про зміну постанови, її скасування із закриттям провадження у справі та її скасування із ухваленням нової постанови, суд, застосувавши за аналогією закону положення ст.9, ст.412, ст. 415 КПК України вважає за можливе призначити новий розгляд справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст. 483 МК України у суді першої інстанції, частково задовольнивши апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС.

Керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, ст. 487, 527 МК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Київської митниці ДФС задовольнити частково.

Постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 листопада 2019 року про закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 скасувати.

Матеріали про вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбаченого ч.2 ст. 483 МК України повернути до Бориспільського міськрайонного суду Київської області на новий розгляд.

Постанова оскарженню не підлягає.

СУДДЯ Свінціцька О.П.