Справа №443/959/20
Провадження №3/443/967/20
ПОСТАНОВА

іменем України

30 жовтня 2020 року місто Жидачів

Суддя Жидачівського районного суду Львівської області Павлів А.І., розглянувши матеріали, які надійшли із Жидачівського ВП Стрийського ВП ГУ НП України у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 02.08.2020, о 18 год 00 хв, на 42 км + 200 м автодороги Стрий-Рогатин-Тернопіль (М12), керував транспортним засобом автомобілем «Ваз 2106», НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5. ПДР, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 будучи особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на виклик суду повторно не з`явився, хоч про дату, час і місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Захисник суду пояснив, що ОСОБА_1 відомо про дату, час і місце проведення судового засідання, однак прибути у судове засідання не має можливості. Крім цього зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення ОСОБА_1 не визнає, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння лише на місці зупинки транспортного засобу. Від огляду у закладі охорони здоров`я не відмовлявся. Поліцейськими не складалися ані акт огляду на стан сп`яніння, ані направлення до закладу охорони здоров`я.

Зважаючи на викладені обставини та відсутність фактичних даних, які свідчили про поважність причини неявки ОСОБА_1 до суду, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що відповідає вимогам статті 268 КУпАП.

Суд, заслухавши аргументи захисника, дослідивши протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали, доходить висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

Відповідно до диспозиції частини 1 ст. 130 КУпАП адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001р. №1306, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 266 КУпАП визначає порядок проведення огляду особи, яка керує транспортним засобом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, доведена:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №447573 від 02.08.2020, яким встановлено, що ОСОБА_1 02.08.2020, о 18 год 00 хв, на 42 км + 200 м автодороги Стрий-Рогатин-Тернопіль (М12), керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (а.с.3);

пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у яких вони ствердили про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу (а.с.5, 6).

Проаналізувавши вищевказані документи, пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , суд доходить переконання, що вони є доказами в розумінні статті 251 КУпАП, які підтверджують існування обставин, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, отримані у порядку, передбаченого законом, уповноваженою посадовою особою, відтак відповідають критеріям належності і допустимості.

Суд сприяв стороні захисту у реалізації прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, шляхом задоволення клопотанням про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були на місці події та дали свої пояснення, але ці свідки, будучи належним чином повідомленими, у судове засідання не з`явилися з невідомих суду причин. Однак, з цього приводу суд зазначає, що неявка вказаних свідків до суду не породжує сумнівів у достовірності викладених у їх поясненнях обставин.

Суд зауважує, що з системного аналізу пункту 1 Розділу ІІ. «Оформлення протоколів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху» та пункту 4 Розділу X. «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП» Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, можна дійти висновку, що акт огляду на стан сп`яніння складається лише за умови проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Водночас, водій направляється до закладу охорони здоров`я, про що складається відповідне направлення, лише у разі, якщо він висловив незгоду на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або незгоду з його результатами огляд.

Аргументи захисника про бажання ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не знайшли свого підтвердження жодними фактичними даними. Суд звертає увагу на те, що ОСОБА_1 , маючи право надати пояснення по суті правопорушення, в яких, зокрема, міг зазначити про намір пройти огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, та не будучи у цьому обмежений уповноваженою особою (поліцейським), не скористався цим правом, а лише поставив свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, доказів, які б підтверджували обґрунтованість аргументів захисника, і, по суті, вказували б на невиконання поліцейським покладеного на нього обов`язку забезпечити проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння шляхом направлення його до закладу охорони здоров`я, тобто порушення процедури огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння, передбаченої статтею 266 КУпАП, суду не надано та судом не здобуто.

Суд зазначає, що виявлені працівником поліції 02.08.2020 у особи, яка керувала транспортним засобом автомобілем «Ваз 2106», НОМЕР_1 ОСОБА_1 ознаки, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота відповідали ознакам алкогольного сп`яніння, визначеним у пункті 3 Інструкції та, у сукупності з відмовою водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, давали поліцейському правову підставу для складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім цього, поліцейським протокол про адміністративне правопорушення складено в присутності двох свідків, що, з огляду на вищевикладені обставини, відповідає вимогам пункту 8 Порядку та підтверджує факт відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Отже, суд всебічно, повно та об`єктивно дослідивши всі обставини справи вважає доведеним факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому його дії вірно кваліфіковані як адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 суд враховує: характер вчиненого ним правопорушення; ступінь його вини у вчиненому правопорушенні, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, яка доведена повністю; відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, а тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Накладення судом на ОСОБА_1 такого адміністративного стягнення є необхідним для досягнення мети його застосування.

З огляду на викладене та зважаючи на вимоги статті 40-1 КУпАП з особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, підлягає стягненню судовий збір на користь держави в розмірі ставки, визначеної частиною 2 статті 4 ЗУ «Про судовий збір».

Керуючись статтями 23, 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, статті 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП і накласти стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду через Жидачівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя А.І. Павлів