Провадження № 33/824/899/2020 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

11 лютого 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови, 11 листопада 2019 року о 00 год. 04 хв. в м. Києві по вул. Березняківській, 20 ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 210994» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову незаконною і необґрунтованою, ухваленою з істотним порушенням вимог матеріального і процесуального права, а висновки суду такими, що суперечать фактичним обставинам справи. В обґрунтування своєї апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги та не дослідив надісланих ним до суду пояснень, не викликано та не допитано свідків, матеріали справи не містять доказів законності зупинки його автомобіля. Також йому не було роз`яснено права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Окрім того, пояснення свідків містяться на заздалегідь надрукованих бланках, а суд першої інстанції не викликав зазначених свідків для надання пояснень та всупереч позиції ВСУ визнав письмові пояснення належними доказами. Наявний у справі відеозапис також вважає неналежним доказом, оскільки він вівся не безперервно і не фіксує всього періоду складання протоколу. Матеріали справи не містять направлення водія до закладу охорони здоров`я, що свідчить про порушення порядку огляду.

Разом з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. В обґрунтування заяви зазначає, що в судовому засіданні не був присутнім, та попереджав суд про неможливість з`явитись на зазначену дату і просив відкласти розгляд справи, однак суд не взяв до уваги його клопотання. Копію оскаржуваної постанови не отримував, про результати дізнався з ЄДРСР - 08.01.2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк для апеляційного оскарження постанови місцевого суду.

Враховуючи доводи апелянта про причини пропуску строку на оскарження постанови, апеляційний суд визнає їх поважними, а тому клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду від 23.12.2019 року підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про час та місце розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, в судові засідання на розгляд справи 09.12.2019 року та 23.12.2019 року будучи належним чином повідомленим, що вбачається з поштових повідомлень про вручення рекомендованого відправлення (а.с. 9, а.с. 41) ОСОБА_1 не з`являвся, на кожне призначене судове засідання надсилав клопотання про відкладення розгляду. Суд першої інстанції, враховуючи скорочені строки, розглянув справу у відсутності ОСОБА_1

Право ОСОБА_1 - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, бути присутнім під час розгляду справи в суді, поновлено апеляційним судом. Вказана особа належним чином викликана в судове засідання до апеляційного суду і скористалась правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, допитавши свідка, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до ч. 3, ч. 4, ч. 7, ч. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»,затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, який визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків; поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав; у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно п. 3, п. 6, п. 7 розділу I, п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці; огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків; у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП; у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №250219 від 11.11.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та відеозаписами з нагрудної камери поліцейського.

При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ним правопорушення, обставини його вчинення, особу винної, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.

Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Отже, місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянта в апеляційній скарзі на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Апеляційним судом з метою перевірки доводів апеляційної скарги викликалися свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення однак свідок ОСОБА_2 , яка була повідомлена належним чином про місце та час апеляційного перегляду справи, в судове засідання не з`явилася, норми КУпАПне передбачають примусового приводу свідків.

Інший свідок - ОСОБА_3 в судовому засіданні апеляційної інстанції пояснив, що працівники поліції запросили його та іншого свідка бути присутніми при огляді водія ОСОБА_1 . У їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці так і в закладі охорони здоров`я, про працівник поліції склав щодо водія ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, де він з іншим свідком поставили свій підпис.

Пояснення, надані свідком ОСОБА_3 узгоджуються із його письмовими поясненнями наявними в матеріалах справи, а тому доводи апелянта про те, що письмові пояснення свідків, неправомірно були прийняті і досліджені судом першої інстанції та є неналежними доказами, є безпідставними, оскільки їх письмові пояснення, відповідно до вимог ст. 251 КУпАП були досліджені суддею та обґрунтовано прийняті до уваги як такі докази, що узгоджуються з іншими доказами у справі, та підтверджують обставини, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, який складений щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також для надання пояснень апеляційним судом викликався працівник поліції ОСОБА_4 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, відбирав пояснення у свідків та складав рапорт, однак в судове засідання не з`явився, пояснень не надав.

Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 Закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Будь-яких порушень при проведенні фіксації вчиненого адміністративного правопорушення та збирання доказів, у тому числі і шляхом здійснення відеозапису за допомогою нагрудної камери поліцейського судом не встановлено, а тому посилання апелянта на невідповідність відеозапису вимогам закону не знайшли свого підтвердження.

Суд звертає увагу на те, що вказаний відеозапис є об`єктивним доказом, оскільки містить у собі фактичні дані, які вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, мав ознаки алкогольного сп`яніння та на неодноразові вимоги поліцейського про проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки за допомогою приладу Драгер так і в закладі охорони здоров`я, відмовився від проходження такого огляду. Також з вказаного відеозапису вбачається, що на запитання працівників поліції ОСОБА_1 не заперечував, що вживав алкогольні напої.

Не ґрунтуються на вимогах закону і доводи апелянта про те, що належним доказом додержання процедури огляду на предмет сп`яніння є відповідний акт. За змістом нормативних документів, акт огляду складається поліцейським у випадку проведення огляду на стан сп`яніння та до вказаного акту заносяться результати огляду. Враховуючи те, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду, підстави для складання акту огляду у працівників поліції були відсутні.

Отже, доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, постанова Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим залишає постанову суду без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дніпровського районного суду м. Києва від 23.12.2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.В.Семенцов