ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/873/20 Головуючий в 1-й інстанції Кравцов С.О.
Єдиний унікальний № 313/1343/20 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія ст.44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А. за участю захисника-адвоката Бондаря П.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Бондаря П.Ю. на постанову судді Веселівського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2020 року стосовно ОСОБА_1 ,

в с т а н о в и в:

постановою судді Веселівського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу продавцем магазину «Любава», яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, на підставі протоколу про адміністративне правопорушення від 06.11.2020 року серія АПР18 №620569, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП, а саме за те, що перебуваючи на посаді продавця, та будучи фізичною особою підприємцем в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », АДРЕСА_2 , 06.11.2020 року в 16:50 обслуговувала покупців без наявних засобів індивідуальних засобів захисту, а саме марлевої захисної пов`язки, чим порушила вимоги п.п.1 п.10 вимог постанови КМУ №641 від 22.07.20 року.

В апеляційній скарзі захисник-адвокат Бондар П.Ю. вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_1 провину свою визнала, щиро розкаялась, що є обставинами, які пом`якшують відповідальність.

Звертає увагу суду на тяжкий матеріальний стан ОСОБА_1 та відсутність осіб, які постраждали внаслідок вчинення останньою адміністративного правопорушення.

З урахуванням особу винної, особа притягується до адміністративної відповідальності вперше, а також того факту, що дане правопорушення не призвело до настання тяжких наслідків, вважає за можливе в даному випадку досягти виховних та попереджувальних заходів без застосування до неї заходів адміністративного впливу, обмежившись усним зауваженням.

На підставі викладеного, просить скасувати постанову суду, звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома.

Заслухавши в судовому засіданні захисника-адвоката Бондаря П.Ю., який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову судді скасувати та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на встановлені суддею суду першої інстанції обставини справи, які викладені в оскаржуваній постанові, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 провину визнала та пояснила, що на час проведення перевірки працівниками поліції 06.11.2020 року здійснювала обслуговування покупців без засобів індивідуального захисту (маски).

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №620569 від 06 листопада 2020 року, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомилась, їй роз`ясненні права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, і ст.268 КУпАП, його копію отримала, що засвідчила своїм особистим підписом (а.с.1); рапортом майора поліції Кононенко Ю. щодо обставин вчинення адміністративного правопорушення (а.с.3), а також долученим до матеріалів справи відеозаписом з приміщення магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 », на якому зафіксовано факт обслуговування покупців без вдягнутої захисної маски. Вказаним доказам суд надав належну правову оцінку.

Диспозицією статті 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно п.п.1 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-COV-2» від 22 липня 2020 року №641 на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним і обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, об`єктивність яких у апеляційного суду сумнівів не викликає, не посилається на це і сторона захисту в апеляційній скарзі.

Щодо стосується доводів апеляційної скарги з приводу наявності підстав для застосування положень ст.22 КУпАП та звільнення від адміністративної відповідальності через малозначність правопорушення, то апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, що це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої суспільної шкоди та не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам чи безпосередньо громадянина.

Звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП є правом, а не обов`язком суду і застосовується лише в сукупності усіх з`ясованих фактів, що дозволяють вирішити питання про доцільність звільнення правопорушника від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням.

Оскільки ОСОБА_1 обслуговувала покупців без наявних засобів індивідуального захисту, апеляційний суд приходить до висновку, що такі дії та бездіяльність могли завдавати шкоди як державним (суспільним) інтересам, так і інтересам окремих громадян, а тому підстави для висновку, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 за сукупністю всіх обставин є малозначним відсутні.

Також не можна вважати правопорушення, вчинене ОСОБА_1 малозначним з огляду на встановлені законодавцем санкції за таке правопорушення.

Таким чином, враховуючи всі обставини справи, характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги суспільну небезпеку вказаних дій у період карантину в країні, вид та розмір стягнення, яке законодавцем передбачено за вказані дії, апеляційний суд вважає, що у даному випадку відсутні підстави для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника-адвоката Бондаря П.Ю. залишити без задоволення.

Постанову судді Веселівського районного суду Запорізької області від 30 листопада 2020 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, залишити без змін.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 313/1343/20