ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 грудня 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Департаменту патрульної поліції у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, з середньою спеціальною освітою, працюючого водієм у ПП «Надія», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 530014 від 10 вересня 2020 року вказано, що 10.09.2020 о 12 год. 05 хв., ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Глибочицька керуючи автобусом марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом №368 «Київ-Боярка» без засобів індивідуального захисту (без маски або респіратора), чим порушив п.п.1 п.10 Постанови КМУ від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини своєї неявки суд не повідомив. При цьому, будь-яких заяв або клопотань, в тому числі про відкладення судового розгляду, від ОСОБА_1 не надходило.

За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 завчасно та належним чином був повідомленим про час та дату розгляду справи, клопотань про відкладення судового розгляду до суду не направляв, з метою дотримання вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка гарантує право кожного на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а також приймаючи до уваги, що участь особи при розгляді справ за ст.44-3 КУпАП не є обов`язковою, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд прийшов до наступних висновків.

В протоколі про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП, без частини, тобто в редакції, яка діяла на момент події інкримінованого правопорушення.

21.11.2020 набув чинності Закону України № 1000-IX від 06.11.2020 «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», згідно якого ст.44-3 КУпАП доповнено частиною другою такого змісту: "Перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Вказаним законом внесено зміни до ст.ст. 221 та 222 КУпАП, згідно з якими справи за ч.1 ст. 44-3 КУпАП підсудні загальним судам, а справи про адміністративні правопорушення за ч.2 ст. 44-3 КУпАП підвідомчі органам національної поліції.

Тобто, починаючи з 21.11.2020 ст. 44-3 КУпАП «Порушення правил щодо карантину людей» містить дві частини, при цьому саме частина 2 ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за перебування в громадських будинках, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, та ці справи не підсудні місцевим загальним судам.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку,встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Оскільки справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП надійшла до суду до набрання чинності вище вказаним законом, протокол складено відповідно до вимог КУпАП, дії особи кваліфіковано за ст. 44-3 КУпАП, яка була чинна станом на дату вчинення правопорушення, особа підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення, тому суд приходить до висновку про необхідність розгляду судом вказаної справи саме за ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того, за правилами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 КУпАП, в редакції яка діяла на момент складання вказаного протоколу, встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 530014 від 10 вересня 2020 року вказано, що 10.09.2020 о 12 год. 05 хв., ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Глибочицька керуючи автобусом марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом №368 «Київ-Боярка» без засобів індивідуального захисту (без маски або респіратора), чим порушив п.1 п.10 Постанови КМУ від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Однак, такі обставини, викладені у протоколі та матеріалах справи, не знайшли свого підтвердження, оскільки не містять будь-яких належних доказів того, що ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів за маршрутом №368 «Київ-Боярка» без засобів індивідуального захисту (без маски або респіратора), чим порушив п.1 п.10 Постанови КМУ від 22.07.2020 №641.

Як вбачається з матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , доказами наявності порушення п.1 п.10 Постанови КМУ від 22.07.2020 №641 є лише рапорт працівника поліції, письмові пояснення ОСОБА_1 та фотоматеріали, будь-яких інших доказів винуватості ОСОБА_1 не надано.

Так, суд не бере до уваги в якості доказу правопорушення долучений до протоколу про адміністративне правопорушення рапорт інспектора ВБДР УПП у м. Києві ДПП Остропільського В., оскільки вважає, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень. З таким твердженням погоджується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 20 травня 2020 року у справі №524/5741/16-а.

Також суд не приймає до уваги в якості доказу правопорушення долучені до протоколу фотоматеріали, оскільки вони не містять даних щодо особи якою зроблені, з вказаного фото незрозуміло хто зображений на ньому, за якою адресою, дата коли відбувались події, зафіксовані на такому фото. Понад це, з цього фото не вбачається сам факт здійснення перевезення пасажирів без засобів індивідуального захисту, як про це зазначено у протоколі серії ГП № 530014 від 10 вересня 2020 року.

Будь-яких інших доказів на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 вимог постанови КМУ №641 від 22.07.2020 до матеріалів справи не долучено, а суддя не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

При цьому, слід звернути увагу також й на те, що постановою суду від 14.10.2020, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, вже поверталися для усунення недоліків.

Разом з тим у матеріалах, які надійшли на розгляд суду в подальшому, не було усунуто недоліки, про які було вказано в постанові суду від 14.10.2020, а отже, суд позбавлений можливості дослідити такі докази і надати їм оцінку з метою ухвалення законного і обґрунтованого рішення по справі.

Таким чином в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б доводили, що ОСОБА_1 10.09.2020 о 12 год. 05 хв., ОСОБА_1 в м. Києві по вул. Глибочицька керуючи автобусом марки «MAN» д.н.з. НОМЕР_1 , здійснював перевезення пасажирів за маршрутом №368 «Київ-Боярка» без засобів індивідуального захисту (без маски або респіратора), чим порушив п.п.1 п.10 Постанови КМУ від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

В силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь.

Виходячи з викладеного, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності через відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247, 279, 280, 283, 308 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк