Провадження № 33/801/857/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач:Береговий О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 рокуСправа № 127/15465/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Берегового О.Ю.,

за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Павленко Олени Олександрівни,

розглянувши її апеляційну скаргу на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №364115 від 12 липня 2020 року водій ОСОБА_1 керуючи 12 липня 2020 року о 13 год. 00 хв., в м. Вінниця по вулиці М. Ващука, 1Б, транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечно та скоїв наїзд на автомобіль Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився позаду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавленням права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців. Стягнуто з нього судовий збір в сумі 420,40 грн. в дохід держави.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення вимог п. 10.9 ПДР України, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 364115, схемою ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Не погоджуючись з таким судовим рішенням в частині накладеного адміністративного стягнення, захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Павленко О.О. подала апеляційну скаргу в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин вчинення адміністративного правопорушення просила оскаржуване рішення в частині накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП змінити, замінивши стягнення у виді позбавлення права на керування транспортними засобами на штраф у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції належним чином не врахував обставини, що пом`якшують відповідальність, правові підстави для застосування такого виду адміністративного стягнення як позбавлення права на керування транспортними засобами, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічного правопорушення або інші дані чи обставини, які в сукупності надали б суду можливість обґрунтовано дійти висновків про особу порушника і обрання більш суворого виду стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП. Крім того, заявник звертає увагу, що він постійно використовує транспортний засіб, а тому від наявності посвідчення на право керування транспортним засобом залежить наявність основного доходу.

Також, захисником особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокатом Павленко Оленою Олександрівною подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке мотивоване тим, що копію постанови ОСОБА_1 отримана лише 06 жовтня 2020 року.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, слід зазначити таке.

Згідно зі ст. 294 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова Вінницького міського суду Вінницької області ухвалена 21 вересня 2020 року без участі ОСОБА_1 (а.с. 19), копія якої направлена ОСОБА_1 29 вересня 2020 року (а.с. 25) та отримана ним 06 жовтня 2020 року, що підтверджується зворотнім рекомендованим повідомлення (а.с. 29).

Апеляційна скарга на вказану постанову, подана 15 жовтня 2020 року за допомогою засобів поштового зв`язку (а.с. 40).

З огляду на наведене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, тому такий строк слід поновити.

Висновки суду першої інстанції про доведеність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та винуватості ОСОБА_1 у його вчиненні не оскаржуються.

Заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, апеляційний суд приходить до висновків, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З матеріалів справи вбачається, що згідно з протоколом серії ДПР18 №364115 від 12 липня 2020 року водій ОСОБА_1 керуючи 12 липня 2020 року о 13 год. 00 хв., в м. Вінниця по вулиці М. Ващука, 1Б, транспортним засобом ВАЗ 21099 д.н.з. НОМЕР_1 рухаючись заднім ходом, не впевнився, що це буде безпечно та скоїв наїзд на автомобіль Mazda 6 д.н.з. НОМЕР_2 , який зупинився позаду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Висновки суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджуються сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні, належно оцінених судом та фактично не оспорюються апелянтом.

Разом з тим, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується не лише характер вчиненого правопорушення, але й особа винного.

Однак, судом першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення не в повній мірі були враховані зазначені обставини та належним чином не мотивоване накладення на ОСОБА_1 найбільш суворого стягнення у виді позбавлення прав керування всіма видами транспортних засобів, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Статтею 34 КУпАП передбачені обставини що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Законами України може бути передбачено й інші обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення. Орган (посадова особа), який вирішує справу про адміністративне правопорушення, може визнати пом`якшуючими і обставини, не зазначені в законі.

Санкцією ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, яка тягне за собою або ж накладення штрафу, або ж позбавлення права керування транспортними засобами.

В той же час, як випливає з положень ч. 2 ст. 30 КУпАП, позбавлення права керування транспортними засобами застосовується за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Ураховуючи, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності вперше, зробив відповідні висновки, зважаючи на те, що позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців може негативно вплинути на спосіб його життя, оскільки за його твердженням він постійно використовує транспортний засіб і позбавлення права керування транспортним засобом фактично призведе до втрати єдиного джерела доходу та поставить скаржника в скрутне матеріальне становище, що відповідно до ст. 34 КУпАП апеляційний суд визнає обставинами, які пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, однак не були враховані судом першої інстанції при накладенні стягнення. ОСОБА_1 не вчинив грубого порушення права керування транспортними засобами, що не давало правових підстав суду застосувати такий вид адміністративного стягнення, як позбавлення права на керування транспортними засобами.

Зважаючи на викладене, із урахуванням обставин вчинення правопорушення, даних про особу правопорушника, відсутності обставин, що обтяжують його відповідальність у скоєнні ДТП, вважаю за необхідне змінити вид накладеного на ОСОБА_1 стягнення, застосувавши до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.

Керуючись ст.ст. 23, 33, 124, 280, 287, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павленко Олени Олександрівни про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Павленко Олени Олександрівни задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року в частині накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців змінити, застосувавши стосовно ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн на користь держави.

У решті постанову суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду О.Ю. Береговий