Справа № 492/2218/19
Провадження № 3/492/20/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 лютого 2020 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інваліда ІІ групи, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

04 грудня 2019 року о 18 годині 10 хвилин, в с. Нова Іванівка Арцизького району Одеської області по вул. Електрична, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ-210934», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у КНП «Арцизька ЦРЛ», у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

За таких обставин, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав та пояснив суду, що вдень 04 грудня 2019 року він випив дві пляшки пива, однак, коли увечері він керував транспортним засобом, то був вже тверезий. В судовому засіданні ОСОБА_1 спочатку пояснив суду, що відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння, однак, в подальшому змінив свої покази та пояснив суду, що відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану алкогольного сп`яніння, оскільки не зрозумів, що таке алкотестер «Драгер». Також правопорушник ОСОБА_1 повідомив суду, що свідка ОСОБА_2 , який з`явився в судове засідання, він вперше бачить.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши письмові матеріали справи, у тому числі відеозапис, наданий разом з адміністративними матеріалами, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 093596 від 04.12.2019 року, водію ОСОБА_1 , ставиться в провину порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з положенням якого водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Незважаючи на те, що в судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнав, однак, його провина у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення доведена наступними доказами.

Так, провина ОСОБА_1 в порушенні Правил дорожнього руху підтверджуються зібраними в порядку ст. 251 КУпАП доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 093596 від 04.12.2019 року, який є документом, що офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним із джерел доказів. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом був відсторонений (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що 04 грудня 2019 року о 18 годині 10 хвилин, в с. Нова Іванівка Арцизького району Одеської області по вул. Електрична, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ-210934», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у КНП «Арцизька ЦРЛ», у встановленому законом порядку відмовився у їх присутності (а.с. 6 - 7).

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 детально розповів суду про обставини вчинення правопорушником ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та пояснив суду, що дійсно ОСОБА_1 04 грудня 2019 року зупинили співробітники Арцизького ВП ГУНП в Одеській області. У ОСОБА_1 відчувався різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Він пам`ятає, що ОСОБА_1 співробітники поліції роз`яснювали його права, які саме він не пам`ятає. ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду для встановлення стану сп`яніння. ОСОБА_1 співробітники поліції показували алкотестер «Драгер» та пропонували пройти медичний огляд із застосуванням алкотестеру. Крім того, стосовно показів ОСОБА_1 щодо того, що він вперше його бачить, свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні чітко повідомив суду, у що був вдягнений правопорушник ОСОБА_1 04 грудня 2019 року, коли його зупинили співробітники поліції, що також узгоджується оглянутим в судовому засіданні відеозаписом.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив суду, що він перебуває на посаді поліцейського СРПП № 3 Арцизького ВП ГУНП в Одеській області. 04 грудня 2019 року був зупинений правопорушники ОСОБА_1 , який перебував у стані алкогольного сп`яніння і від нього відчувався різкий запах алкоголю з ротової порожнини. ОСОБА_1 були роз`яснені його права та запропоновано пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням алкотестеру «Драгер», однак ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився у присутності двох свідків. Причиною зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стало те, що він рухався не по своїй полосі руху, автомобіль рухався зі сторони в сторону. Також свідок ОСОБА_4 повідомив суду, що свідок ОСОБА_3 , який також був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в теперішній час перебуває у тривалому відрядженні і немає можливості з`явитись в судове засідання.

В судове засідання свідок ОСОБА_3 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причину своєї неявки суду не повідомив, однак, у зв`язку зі стислими строками розгляду справи про адміністративне правопорушення, в цілях не порушення строків, встановлених ст. 38 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення слід розглянути за відсутності свідка ОСОБА_3 , обмежившись допитом свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , які з`явились в судове засідання.

Крім того, як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, правопорушнику ОСОБА_1 пропонувалось пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу алкотестера «Драгер», однак ОСОБА_1 від проходження медичного огляду відмовився.

Інших доказів, що спростовують провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суду не надано.

Суд відноситься критично та не приймає до уваги твердження ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, оскільки його доводи спростовуються показами свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , а також дослідженими в судовому засіданні матеріалами справи, в тому числі наданим відеозаписом, який підтверджує факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таку позицію ОСОБА_1 суд пов`язує з обраним ним способом захисту та бажанням уникнути відповідальності за скоєне.

Суд не вбачає підстав для того, щоб не приймати до уваги покази свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , оскільки в судовому засіданні не встановлено даних про те, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_4 обмовляють ОСОБА_1 .

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки порушення Правил дорожнього руху. Таким чином, в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення.

Невизнання ОСОБА_1 своєї провини, суд розцінює, як намагання уникнути відповідальності за скоєне правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При призначенні адміністративного стягнення, відносно ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Суддя зазначає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративні правопорушення та підтверджена доказами, дослідженими судом.

Оцінюючи докази у сукупності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майнове становище та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення судом не встановлено.

Відповідно до довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області, згідно облікових даних адміністративної практики, ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення однорідного правопорушення, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а саме за ст. 130 КУпАП, впродовж календарного року не притягувався, отримане посвідчення водія не вилучалось (а. с. 4).

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даного правопорушення, а також беручи до уваги, що адміністративне правопорушення було скоєно під час керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу створювало пряму загрозу для життя та здоров`я людей, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення, в межах санкції ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Разом з тим, суд також вважає, що в даному випадку таке стягнення, як штраф з позбавленням права керування транспортними засобами, буде достатнім та таке стягнення повністю досягне мети його застосування.

Відповідно до п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди I та II груп, законні представники дітей-інвалідів і недієздатних інвалідів. Тому, оскільки ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, тому його слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 130, 268, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Арцизького районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області