Єдиний унікальний номер 235/6974/20
Номер провадження 33/804/673/20

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Стародуб О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника на постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20 КУпАП та призначено адміністративне стягнення в виді штрафу на користь держави в розмірі 3655 гривень,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови, ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем служби за контрактом, 10.10.2020 року о 13 годині на території базового табору 2-го танкового батальйону, що розташований в с. Воздвиженка Покровського району Донецької області, виконував обов`язки військової служби в стані алкогольного сп`яніння в умовах особливого періоду, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник просить скасувати постанову судді першої інстанції, провадження в справі закрити за відсутністю в діях особи ознак адміністративного правопорушення. Зазначає, що всі докази по справі є неналежними, протокол складено невідповідною особою та в країні відсутній особливий період.

ОСОБА_1 та його захисник належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи в апеляційному суді. Надали заяви про розгляд справи без їх участі.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Як правильно встановив суд першої інстанції, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії А3283 №302 від 11.10.2020 року; висновком щодо результатів медичного огляду на факт вживання алкогольних напоїв КНП МЦПЛЗ м. Краматорська у м. Покровську від 10.10.2020 р. №806 з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння, 1,54 проміле.

Згідно з ч. 4 ст.24 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військовослужбовці вважаються такими, що виконують обов`язки військової служби: 1) на території військової частини або в іншому місці роботи (занять) протягом робочого (навчального) часу, включаючи перерви, встановлені розпорядком (розкладом занять); 2) на шляху прямування на службу або зі служби, під час службових поїздок, повернення до місця служби; 3) поза військовою частиною, якщо перебування там відповідає обов`язкам військовослужбовця або його було направлено туди за наказом відповідного командира (начальника); 4) під час виконання державних обов`язків, у тому числі у випадках, якщо ці обов`язки не були пов`язані з військовою службою; 5) під час виконання обов`язку з урятування людського життя, охорони державної власності, підтримання військової дисципліни та охорони правопорядку.

Диспозиція ч. 1 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення, по-перше, за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, по-друге, за появу таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-третє, за виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, по-четверте, за відмову таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідальність за ч. 3 цієї статті настає за умови вчинення цих дій, якщо вони вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду.

Таким чином, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, вказаного в протоколі, відповідає диспозиції ст.172-20 КУпАП, що і було підтверджено суддею першої інстанції.

Стосовно доводів апеляційної скарги в частині відсутності в країні умов особливого періоду слід зазначити наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Особливий період діє в Україні згідно Указу Президента України від 17 березня 2014 року № 303/2014 «Про часткову мобілізацію».

Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 14 лютого 2018 року у справі № 131/1449/16-ц.

Таким чином, доводи апеляційної скарги про відсутність на теперішній час дії особливого періоду є необґрунтованими.

Протокол складено уповноваженою особою командиром 2 танкового батальйону ВЧ НОМЕР_1 у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП.

Доводи апелянта щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, не знайшли свого підтвердження.

Наявні у справі докази зібрані з дотриманням вимог КУпАП та є допустимими доказами.

Вид і розмір адміністративного стягнення суддею визначені відповідно до вимог ст. 33 КУпАП.

Таким чином, підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування постанови судді відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника залишити без задоволення.

Постанову судді Красноармійського міськрайонного суду Донецької області від 02 грудня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.172-20КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя