Провадження № 33/801/864/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковальчук Л. В.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 364093 від 08 серпня 2020 року водій ОСОБА_1 08 серпня 2020 року о 19 год 45 хв у м. Вінниці по вул. Стрілецькій, 1 керував транспортним засобом Кia Sorento, державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода; від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги п. 2.5. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 07 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10 200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, пославшись на те, що постанова винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права, за недоведеністю вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а зіткнення з автомобілем ОСОБА_4 допустив, будучи тверезим. Суд першої інстанції безпідставно відмовив йому у задоволенні клопотання про повернення матеріалів про адміністративне правопорушення органу, який направив матеріали до суду, для належного оформлення, зважаючи на те, що по справі не встановлено, де саме було вчинено правопорушення: на вул. Київській, 3 чи на вул. Стрілецькій, 1 в м. Вінниці, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті працівника поліції зазначено різні адреси. У долучених до матеріалів справи поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також не зазначено, де саме він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, та в порушення вимог ст. 256 КУпАП ці свідки не поставили свої підписи у протоколі про адміністративне правопорушення. Також в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не внесені до протоколу про адміністративне правопорушення, хоча згідно їх пояснень вони є головними свідками події. Крім того, фактично одночасно розглядаючи в той же день та в той же час справи про адміністративне правопорушення щодо нього за ст. 124 КУпАП та дану справу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд в порушення вимог ст. 36 КУпАП виділив ці справи в різні провадження і призначив стягнення за них окремо по кожному правопорушенню.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився.

Відповідно до ч. 5 ст. 294 КУпАП апеляційний суд повідомляє про дату, час і місце судового засідання особу, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не пізніше ніж за три дні до початку судового засідання.

ОСОБА_6 повідомлений судовою повісткою та телефонограмою від 23 жовтня 2020 року про дату, час і місце судового засідання: 04 листопада 2020 року о 14:15 год в приміщенні Вінницького апеляційного суду за адресою: м. Вінниця вул. Соборна, 6, зала судового засідання № 4.

Відповідно до частини 6 статті 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

03 листопада 2020 року ОСОБА_1 на адресу Вінницького апеляційного суду надіслав клопотання про перенесення слухання апеляційної скарги про притягнення його до адміністративної відповідальності, у якому просив призначений на 14:15 год 04 листопада 2020 року розгляд апеляційної скарги на постанову Вінницького міського суду від 07 жовтня 2020 року по справі № 127/18858/20 відкласти на іншу дату у зв`язку з тим, що на 04 листопада 2020 року о 14:30 год Вінницьким міським судом Вінницької області призначено слухання цивільної справи за № 127/25277/19, де він являється представником відповідача і цю справу неможливо відкласти внаслідок того, що відповідач прибуде на судове засідання з Республіки Польща, де він працює. На підтвердження наведеного до клопотання надав витяг із реєстру судових справ, призначених до розгляду. При цьому не підтвердив належними доказами свого представництва інтересів відповідача по даній цивільній справі у судовому засіданні 04 листопада 2020 року.

За таких обставин особа, яка подала апеляційну скаргу, у судове засідання не з`явилася без поважних причин, що не перешкоджає розгляду даної справи.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно з пунктом 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом у стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 364093 від 08 серпня 2020 року водій ОСОБА_1 08 серпня 2020 року о 19 год 45 хв у м. Вінниці по вул. Стрілецькій, 1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода; від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а. с. 2).

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 1 розділу ІІ Інструкції за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (пункт 6). Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав (пункт 7). У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8).

З огляду на викладене, оскільки за змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння особи, яка керує транспортним засобом, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того чи перебуває водій у стані сп`яніння чи ні, апеляційний суд вважає доведеним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків.

Доводи апеляційної скарги в тому, що по справі не встановлено, де саме було вчинено правопорушення: на вул. Київській, 3 чи на вул. Стрілецькій, 1 в м. Вінниці, оскільки у протоколі про адміністративне правопорушення та рапорті працівника поліції зазначено різні адреси, а у долучених до матеріалів справи поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 також не зазначено, де саме він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, правильних висновків суду першої інстанції не спростовують з огляду на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 364093 від 08 серпня 2020 року зазначено місце вчинення правопорушення: вул. Стрілецька, 1 у м. Вінниці; при цьому місце складання протоколу зазначено: м. Вінниця, вул. Київська, 3. Також ці доводи не заслуговують на увагу, оскільки вони не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

По справі встановлено, що керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 08 серпня 2020 року о 19 год 50 хв, рухаючись заднім ходом біля будинку № 1 по вул. Стрілецькій у м. Вінниці, допустив зіткнення з припаркованим автомобілем марки Hundai Accent, державний номерний знак НОМЕР_2 .

Із відеозапису з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 364093 від 08 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 , який витребувано та переглянуто судом апеляційної інстанції, вбачається, що зазначене у протоколі правопорушення вчинено ОСОБА_1 у дворі багатоквартирного будинку по вул. Стрілецькій у м. Вінниці. Зі слів очевидців події поліцейськими встановлено, що ОСОБА_1 , який перебував у стані сп`яніння, керуючи автомобілем Kia Sorento, рухаючись заднім ходом допустив зіткнення із припаркованим у дворі багатоквартирного будинку автомобілем Hundai Accent, що належить ОСОБА_4 , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Працівниками поліції у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3 було запропоновано водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що останній відмовився.

Отже, по справі беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за адресою: вул. Стрілецька, 1 у м. Вінниці.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в тому, що він не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а зіткнення із автомобілем ОСОБА_4 допустив, будучи тверезим, після чого пішов до свого друга по вул. Стрілецькій, 1 у м. Вінниці, де вживав спиртні напої, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи спростовуються, зокрема, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, на якому зафіксовано подію, що мала місце при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 364093 від 08 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 , із якого, зокрема, вбачається, що очевидці події повідомили поліцейським про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, в результаті чого пошкодив припаркований у дворі багатоквартирного будинку автомобіль ОСОБА_4 . Ці доводи апеляційної скарги оцінюються судом як такий спосіб захисту, що має на меті ухилення від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Доводи апеляційної скарги про те, що в порушення вимог ст. 256 КУпАП свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не поставили свої підписи у протоколі про адміністративне правопорушення, також не заслуговують на увагу.

За змістом ч. 1 ст. 256 ЦПК України у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Згідно з частиною другою цієї статті протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 364093 від 08 серпня 2020 року зазначено прізвища, ім`я, по батькові та адреси свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , як того вимагає ч. 1 ст. 256 КУпАП. Необхідності обов`язкового підписання протоколу про адміністративне правопорушення свідками, у присутності яких складено цей протокол, нормами КУпАП не передбачено.

Доводи апеляційної скарги про те, що в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які всупереч вимогам ст. 256 КУпАП не внесені до протоколу про адміністративне правопорушення, хоча згідно їх пояснень вони є головними свідками події, також є безпідставними, враховуючи те, що у відповідності до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 364093 від 08 серпня 2020 року поліцейським зазначено двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у присутності яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та у присутності яких поліцейський склав протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 № 364093 від 08 серпня 2020 року зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від підписання цього протоколу та відмовився надати пояснення по суті порушення.

Матеріали справи не містять жодних доказів того, що під час складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 висловлював свої зауваження щодо його змісту.

Також матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема, на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, та результатів такого оскарження.

Доводи апеляційної скарги в тому, що суд першої інстанції фактично одночасно розглядаючи в той же день та в той же час справи про адміністративне правопорушення щодо нього за ст. 124 КУпАП та дану справу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в порушення вимог ст. 36 КУпАП виділив ці справи в різні провадження і призначив стягнення за них окремо по кожному правопорушенню, не можуть бути підставою для скасування правильної постанови суду першої інстанції у цій справі.

Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо (ч. 1). Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень (ч. 2).

Як вбачається із матеріалів адміністративної справи № 2955 начальником відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області на адресу Вінницького міського суду за вихідним номером 2941441/21-2020 від 11 серпня 2020 року надісланий адміністративний матеріал для прийняття мір у відповідності зі ст. 221, 276 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП на 8 аркушах (а. с. 10).

Матеріали даної адміністративної справи № 2955 містять лише один протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 364093 про порушення ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху в Україні, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Будь-які інші протоколи про адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_1 , в матеріалах даної адміністративної справи відсутні, як і відсутні відомості про вчинення ОСОБА_1 інших правопорушень. Також в матеріалах цієї адміністративної справи відсутні відомості про виділення в різні провадження справ про адміністративні правопорушення за ст. 124 та за ст. 130 ч 1 КУпАП.

Крім того, такі доводи апеляційної скарги також не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто, не свідчать про відсутність факту відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу та правильних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Судом беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на вимогу поліцейського, а тому його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку підтверджено сукупністю зібраних у справі доказів, які є належними, допустимими та узгоджуються між собою.

Таким чином апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, в зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області 07 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська