Справа №591/5631/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Мальована-Когер В. В.
Номер провадження 33/816/576/20 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 грудня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , з участю секретаря судового засідання Шумарової О. О., розглянувши в режимі відеоконференції у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 591/5631/20 за апеляційною скаргою захисника КОНДРАТЕНКА М. М. на постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 27.11.2020, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

захисника адвоката Кондратенка М. М.,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 адвокат КОНДРАТЕНКО М. М. просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі через відсутність події і складу правопорушення, оскільки судом залишено поза увагою клопотання про направлення протоколу за ст. 124 КУпАП на доопрацювання, так як цей протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП (не зазначено суті правопорушення, конкретного пункту ПДР і НПА, який передбачає відповідальність), в наданому ОСОБА_2 екземплярі протоколу вказано про порушення ним п. 2.9 ПДР, який не має жодного відношення до ст. 124 КУпАП і події ДТП взагалі, а в екземплярі, направленому до суду, внесені виправлення та описки щодо порушених пунктів ПДР. Протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП складений не на місці зупинки т/з і через три години, в протоколі не вказані ознаки сп`яніння, модель, номер і показання алкотестера, огляд на стан сп`яніння проведений не у присутності свідків, про що свідчить відсутність письмових пояснень. Судом проігноровано клопотання про виклик і допит свідків.

Постановою судді Зарічного районного суду м. Сум від 27.11.2020 ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП, і на підставі ч. 2 ст. 36 КУпАП на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн із позбавленням права керування т/з строком 1 рік. Стягнуто на користь держави 420,40 грн судового збору.

Згідно постанови судді, ОСОБА_2 03.09.2020 о 17:40 в с. Гвинтове по вул. Низова Сумської області керував т/з ВАЗ 21093 д. н. з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, при цьому був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не впорався з керуванням, в результаті чого здійснив наїзд на перешкоду паркан, внаслідок ДТП тілесних ушкоджень не завдано, пошкоджено паркан, який належить ОСОБА_3 . Огляд на стан сп`яніння проведено зі згоди водія в присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора алкотест Драгер тест № 24, проба позитивна 2,03 проміле. Своїми діями ОСОБА_2 порушив п. 2.3, 2.9а, 12.1 ПДР.

Вислухавши доводи захисника Кондратенка М. М., який підтримав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення серії ОБ № 049559 від 03.09.2020 та серії БД № 389777 від 03.09.2020, суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що ОСОБА_2 керуючи т/з у стані алкогольного сп`яніння, був неуважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не впорався з керуванням і здійснив наїзд на паркан, у результаті чого т/з і паркан отримали пошкодження, чим порушив вимоги п. 2.3, 2.9а, 12.1 ПДР, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- роздруківкою показників огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager», проведеного 03.09.2020 о 20:56, результат тесту 2,03 0/00;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_2 погодився з результатами огляду на стан сп`яніння, про що у відповідній графі «з результатами згоден» поставив свій підпий;

- схемою місця ДТП від 03.09.2020 до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 389777, на якій зафіксовано дорожню обстановку після наїзду т/з ВАЗ 21093 д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_2 на паркан із проведенням відповідних замірів, а саме розташування автомобіля, ширина узбіччя тощо, а також пошкодження т/з, отриманих унаслідок ДТП;

- показаннями в апеляційному суді свідка ОСОБА_4 , згідно яких 03.09.2020 у присутності його та іншого свідка ОСОБА_5 , водій ОСОБА_2 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager», результат 2,03 0/00;

- показаннями свідка ОСОБА_6 , згідно яких 03.09.2020 близько 17:40 він знаходився у будинку за адресою: АДРЕСА_2 та відчув стукіт. Коли вийшов на двір, побачив, що т/з ВАЗ 2109 д. н. з. НОМЕР_1 заїхав у двір і пошкодив паркан. Після цього водій вийшов з автомобіля та пішов у невідомому напрямку. Спочатку він чекав приблизно одну годину, коли водій повернеться і владнає ситуацію, після чого зателефонував до поліції. Працівники поліції приїхали на місце ДТП десь через пів години чи сорок хвилин та почали шукати водія. Через певний час поліцейські забрали автомобіль та поїхали до райвідділу поліції і вже по дорозі на виїзді з села побачили водія ОСОБА_2 , який йшов їм на зустріч;

- аналогічними письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 ;

- показаннями в апеляційному суді свідка (працівника поліції) ОСОБА_8 , який пояснив, що 03.09.2020 згідно повідомлення про вчинення ДТП він виїхав до с. Гвинтове, де по вул. Низовій, 27 був виявлений т/з ВАЗ 2109 д. н. з. НОМЕР_1 , який знаходився у дворі будинку, при цьому т/з і паркан мали пошкодження. Водія на місці не було. Через деякий час вони знайшли водія вказаного автомобіля, який мав ознаки алкогольного сп`яніння. Після цього т/з разом із водієм були доставлені до Буринського ВП, де ОСОБА_2 у передбачений законом спосіб пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора, за результатами якого був складений протокол. ОСОБА_2 не заперечував, що вживав спиртне.

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ч. 1 ст. 251, ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час розгляду письмові пояснення свідка ОСОБА_7 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що цей свідок, будучи повідомленим в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростував перед судом у будь-який спосіб викладені ним у його письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ним раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду. Письмові пояснення свідка ОСОБА_7 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника Кондратенка М. М. про те, що протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП не відповідає вимогам закону, то вони є необгрунтованими, оскільки із матеріалів справи вбачається, що в цьому процесуальному документі зазначені всі обов`язкові елементи, які закон встановлює до змісту протоколу (ст. 256 КУпАП), зокрема суть адміністративного правопорушення порушення ПДР, що спричинило пошкодження т/з та іншого майна, конкретні пункти ПДР 2.3, 12.1 і НПА, який передбачає відповідальність ст. 124 КУпАП.

Твердження апеляційної скарги відносно того, що в наданому ОСОБА_2 екземплярі протоколу за ст. 124 КУпАП вказано про порушення ним п. 2.9 ПДР, який не має жодного відношення до ст. 124 КУпАП і події ДТП взагалі, а в екземплярі, направленому до суду, внесені виправлення і описки щодо порушених пунктів ПДР повністю спростовуються тим же екземпляром протоколу, який працівники поліції вручили ОСОБА_2 та, в якому вказано про порушення саме п. 2.3, 13.1 ПДР, а можливі сумніви у правильності сприйняття цих відомостей могли виникнути у захисника через особливості складання цього примірника протоколу (виготовлення копії протоколу шляхом заповнення бланку за допомогою копірувальної бумаги).

Не підлягають задоволенню також доводи захисника щодо порушення огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, зокрема проведення огляду через три години після вчинення ДТП, оскільки, як пояснив свідок ОСОБА_6 , після наїзду на паркан (17:40), ОСОБА_2 пішов з місця ДТП, а він чекав коли той повернеться. Приблизно через одну годину свідок зателефонував до поліції. Поліцейські приїхали десь через пів години чи сорок хвилин, і тільки коли вони знайшли ОСОБА_2 (тобто ще через певний час), були встановлені підстави для огляду на стан сп`яніння, який був проведений протягом двох годин після цього (20:56), що і підтвердив свідок ОСОБА_9 , тому огляд проведений з дотримання вимог ст. 266 КУпАП, і підстави для визнання його недійсним відсутні. Також свідок ОСОБА_8 пояснив, що оскільки була необхідність у доставленні т/з із місця ДТП до відділку поліції, то огляд на стан алкогольного сп`яніння, із дотриманням процедури та прав ОСОБА_2 , був проведений також там.

Доводи апеляційної скарги в тій частині, що огляд проведений не у присутності двох свідків спростовуються показаннями свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що у присутності його та іншого свідка ОСОБА_5 (який на даний час знаходиться за межами України, тому об`єктивно не міг з`явитися до суду), працівники поліції провели відносно ОСОБА_2 огляд на стан алкогольного сп`яніння, тому відсутність письмових пояснень цих свідків не свідчить про недійсність огляду.

Відсутність в протоколі за ч. 1 ст. 130 КУпАП ознак алкогольного сп`яніння жодним чином не свідчить про недопустимість цього процесуального рішення, оскільки чинним законодавством передбачено обов`язковість зазначення ознак сп`яніння у протоколі лише у разі відмови особи від проходження огляду в закладі охорони здоров`я. Не зазначення в протоколі моделі, номеру та показань алкотестера також не впливає на доведеність вини ОСОБА_2 , оскільки всі ці відомості зафіксовані окремим доказом (роздруківка показників огляду), який долучений до протоколу.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за керування т/з особами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, а тому суддею суду першої інстанції правильно установлений цей факт. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших НПА чи підзаконних НПА, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду»), то у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_2 вимог п. 2.9а ПДР, згідно яких «водієві забороняється керувати т/з у стані алкогольного сп`яніння».

Апеляційний суд не може прийняти до уваги доводи апеляційної скарги відносно того, що суддя суду першої інстанції не допитав свідків, оскільки справа розглянута на підставі наявних доказів, достатніх для прийняття відповідного процесуального рішення. При цьому в матеріалах справи відсутні жодні документи (заяви, клопотання тощо) з боку сторони захисту щодо необхідності виклику та допиту певних свідків.

Також не підлягають задоволенню доводи про те, що суддя суду першої інстанції залишила поза увагою клопотання щодо направлення протоколу за ст. 124 КУпАП на доопрацювання, оскільки КУпАП не передбачає такої процесуальної можливості, тому відсутність в матеріалах справи рішення судді, у якому б знайшло відображення відмова в задоволенні такого клопотання, не є порушенням процесуальних норм цього Кодексу, та жодним чином не порушує права ні захисника, ні ОСОБА_2 .

В своєму рішенні від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02) ЄСПЛ наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі».

Таким чином, апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_2 протоколів про адміністративні правопорушення як за ч. 1 ст. 130, так і за ст. 124 КУпАП дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколах обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 124 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного суду м. Сум від 27.11.2020 відносно ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника КОНДРАТЕНКА М. М. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.