ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №712/10514/20
Провадження №3/712/3474/20

09 листопада 2020 року, суддя Соснівського районного суду м. Черкаси Рябуха Ю.В., за участю прокурора Черкаської місцевої прокуратури Гадіон Н.М., а також ОСОБА_1 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відомості про ідентифікаційний номер відсутні, працюючого на посаді начальника відділу організації профнавчання Черкаського обласного центру зайнятості Черкаської області, місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №277/2020 від 21.10.2020, ОСОБА_1 , будучи начальником відділу організації профнавчання Черкаського обласного центру зайнятості Черкаської області та відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», без поважних причин, несвоєчасно подав до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.

Прокурор в судовому засіданні протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП підтримав та просив притягнути останього до адміністративної відповідальності, оскільки ним були порушені вимоги антикорупційного законодавства.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав та зазначив, що з 25.05.2020 по 08.06.2020, він перебував за межами м.Черкаси, у зв`язку з відпусткою, а саме Черкаська область, Драбівський район, с. Вершина Згарська, вул. Л. Українки, 33, без доступу до Інтернету. Крім того, на той час було відсутнє транспортне сполучення, а власного транспорту він не має, тому у нього була відсутня можливість дістатися до міста, задля подачі декларації. Відразу, як з`явилася можливість ОСОБА_1 подав декларацію, умислу на вчинення правопорушення не мав. Водночас ОСОБА_1 зауважив, що відповідно до п.5 ст.45 розділу VIІ «Фінансовий контроль» закону України «Про запобігання корупції», він не є суб`єктом правопорушення, оскільки дія вказаної статті не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 10 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч. 1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно статті 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 перебуває на посаді начальника відділу організації профнавчання Черкаського обласного центру зайнятості Черкаської області,та являється відповідно до підпункту «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією.

Законом України «Про запобігання корупції» передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування, зокрема і щорічна декларація, яка подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.
Згідно ст.45 Закону особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Водночас частиною 5 статті 45 Закону передбачено, що дія розділу VII цього Закону не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення, соціальної та професійної реабілітації осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю, соціального захисту ветеранів війни та учасників антитерористичної операції, здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, охорони здоров`я (крім керівників закладів охорони здоров`я центрального, обласного, районного, міського (міст обласного значення, міст Києва та Севастополя) рівня), освіти (крім керівників вищих навчальних закладів та їх заступників), науки (крім президентів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, перших віце-президентів, віце-президентів та головних учених секретарів Національної академії наук України та національних галузевих академій наук, інших членів Президії Національної академії наук України та президій національних галузевих академій наук, обраних загальними зборами Національної академії наук України та національних галузевих академій наук відповідно, керівників науково-дослідних інститутів та інших наукових установ), культури, мистецтв, відновлення та збереження національної пам`яті, фізичної культури, спорту, національно-патріотичного виховання, військовослужбовців військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також військових посадових осіб з числа військовослужбовців військової служби за контрактом осіб рядового складу, військової служби за контрактом осіб сержантського і старшинського складу, військовослужбовців молодшого офіцерського складу військової служби за контрактом осіб офіцерського складу, крім військовослужбовців, які проходять військову службу у військових комісаріатах.
Згідно ч.1 ст.1 Закону України «Про соціальні послуги», соціальні послуги це дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.
Надавачами соціальних послуг є юридичні та фізичні особи, фізичні особи - підприємці, включені до розділу "Надавачі соціальних послуг" Реєстру надавачів та отримувачів соціальних послуг.
Статтею 13 Закону України «Про соціальні послуги » визначено, що надавачі соціальних послуг можуть належати до державного, комунального або недержавного секторів. До надавачів соціальних послуг державного/комунального сектору належать надавачі соціальних послуг, утворені органами, зазначеними у частині першій статті 11 цього Закону, діяльність яких фінансується за рахунок коштів відповідного бюджету/бюджетів.
Соціальні послуги можуть надаватися у центрах зайнятості, закладах охорони здоров`я, освіти, культури тощо.

Відповідно до ч.2 ст.7 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття», видами соціальних послуг за цим Законом та Законом України "Про зайнятість населення" є: професійна підготовка або перепідготовка, підвищення кваліфікації у професійно-технічних та вищих навчальних закладах, у тому числі в навчальних закладах державної служби зайнятості, на підприємствах, в установах, організаціях; профорієнтація; пошук підходящої роботи та сприяння у працевлаштуванні, у тому числі шляхом організації громадських робіт для безробітних у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України; надання роботодавцям, які працевлаштовують громадян, зазначених у частині першійстатті 14 Закону України «Про зайнятість населення», компенсації відповідно достатті 26 Закону України «Про зайнятість населення»; надання роботодавцям - суб`єктам малого підприємництва, які працевлаштовують безробітних, компенсації відповідно достатті 27 Закону України «Про зайнятість населення»; надання ваучера для підтримання конкурентоспроможності деяких категорій громадян шляхом перепідготовки, спеціалізації, підвищення кваліфікації за професіями та спеціальностями для пріоритетних видів економічної діяльності відповідно достатті 30 Закону України «Про зайнятість населення»; здійснення заходів сприяння зайнятості внутрішньо переміщених осіб відповідно достатті 24-1 Закону України «Про зайнятість населення»; інформаційні та консультаційні послуги, пов`язані з працевлаштуванням.

З огляду на наведене та враховуючи роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.02.2020, дія розділу VII «Фінансовий контроль» Закону України «Про запобігання корупції» не поширюється на посадових осіб закладів, установ та організацій, які здійснюють основну діяльність у сфері соціального обслуговування населення.

Таким чином, згідно з ч.5 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» вимоги щодо фінансового контролю, в тому числі подання щорічної декларації особою, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, на ОСОБА_1 не поширюються, у зв`язку з чим останній не є суб`єктом відповідальності адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Згідно ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно п.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 278, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Соснівського
районного суду м.Черкаси Ю.В. Рябуха