Справа № 206/6660/19
Провадження № 3/206/86/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі: головуючого судді Грицаюк Н.М., при секретареві Норі І.С., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

19.11.2019 року о 23 год. 10 хв. в м. Дніпро по вул. М. Малиновського, біля буд. № 140, водій ОСОБА_1 керував т/з Nissan Primera, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, поведінка не відповідає обстановці, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив Правила дорожнього руху України, а саме п. 2.5, згідно якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції., за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні правопорушник ОСОБА_1 пояснив, що він не керувала т/з в стані наркотичного сп`яніння, а відмовився від проходження медичного огляду, оскільки поспішав на роботу.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом серії ОБ № 193816 про адміністративне правопорушення від 19.11.2019 року, рапортом, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , диском з відеозаписом, в ході якого ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому останньому роз`ясненні наслідки такої відмови.

Суд вважає, що вина правопорушника доведена належними доказами.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Що стосується доводів ОСОБА_1 , які полягають в тому, що він не перебував в стані наркотичного сп`яніння, то до цих доводів суд відноситься критично, оскільки у даному випадку судом не вирішується питання про дійсність перебування особи в стані наркотичного сп`яніння, а вирішується спір щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що утворює окремий склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

З огляду на вищезазначене, суд вважає що вина ОСОБА_1 доведена, а доводи про його непричетність суд розцінює як спробу уникнення ОСОБА_1 відповідальності.

Таким чином, суд приходить до однозначного висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При накладенні адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд враховує, що керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння є грубим і досить поширеним правопорушенням, ступінь вини правопорушника, його особистість, майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, тому суд, вважає за можливе накладення штрафу на водія у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником в установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений вище строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби, яка стягує з правопорушника: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті КУпАП та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк