Справа № 199/7318/20
ПОСТАНОВА

іменем України

13.11.2020 місто Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Дяченко І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпро, громадянина України, офіційно не працюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , який притягується до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП,

за участю: правопорушника ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , -

ВСТАНОВИВ:

06.10.2020 ОСОБА_1 приблизно о 17:00 годині за місцем мешкання за адресою: АДРЕСА_1 , хапав за руки та штовхав мати ОСОБА_2 , виражався на її адресу грубою нецензурною лайкою.

ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що в них із матір`ю ОСОБА_2 06.10.2020 стався конфлікт через те, що його брат ремонтував міжкімнатні двері та встановлював замок, на що, на його думку, він не мав права. Він не виражався нецензурно на адресу матері та не вчиняв дій фізичного характеру відносно останньої. Вважає, що мати сама провокує конфлікти, не дотримуючись правил встановленого карантину, встановлюючи замок на двері до своєї кімнати.

ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила обставини, викладені в протоколі відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 173-2 КУпаП. Пояснила, що її син ОСОБА_1 систематично здійснює відносно неї та її молодшого сина психологічне домашнє насильство, у зв`язку з чим вона неодноразово звертається до поліції. Вона проживає в одній кімнаті з молодшим сином. Захищаючись від дій ОСОБА_1 , вони встановили замок на свої міжкімнатні двері, але це не влаштовує її старшого сина, тому він ламає замки і двері. Проживати для неї із ОСОБА_1 нестерпно. Він не працює, постійно провокує вдома конфлікти з приводу карантину та спільного побуту. 06.10.2020 вона прийшла з роботи та побачила, як її молодший син ремонтує їхні двері, які напередодні зламав ОСОБА_1 . Останньому це не сподобалось та він почав сваритись з братом, заважав ремонтувати, бив двері. Вона втрутилась в конфлікт та стала розбороняти синів, тоді ОСОБА_1 почав ображати її нецензурними лайками, бити двері ногами. Вона намагалась його зупинити, але він хапав її за руки, штовхав. Він не просив вибачення. Їй нестерпно повертатись з роботи додому, бо ОСОБА_1 не припиняє вчиняти конфлікти, ображати її. Після 06.10.2020, ще траплялись випадки домашнього насильства відносно неї. 10.11.2020 вона знову була змушена звернутись до поліції через дії психологічного характеру її сина ОСОБА_1 .

Дослідивши докази та оцінивши їх за внутрішнім переконанням в сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, суд дійшов висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП повністю підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, що узгоджуються між собою та не викликають сумнівів щодо їх достовірності та об`єктивності:

-проколом про адміністративне правопорушення від 09.10.2020 серії ВАБ №003688, який складений уповноваженою особою, згідно з вимогами КУпАП, який підписаний правопорушником без будь-яких зауважень та заперечень;

-висновком співробітників поліції, відповідно до якого було проведено перевірку заяви ОСОБА_2 , в результаті якої було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпаП;

-протоколом прийняття заяви про вчинене правопорушення від 07.10.2020, відповідно до якого ОСОБА_2 просить органи поліції прийняти заходи до ОСОБА_1 , з яким спільно мешкає, та яким постійно вчиняє відносно неї та її сина домашнє насильство, останній раз 06.10.2020 у період часу з 17-00 до 20-30 години, він хапав її за руки, штовхав та ображав грубою нецензурною лайкою;

-письмовими поясненнями ОСОБА_2 , в яких остання підтвердили факт вчинення відносно неї ОСОБА_1 домашнього насильства;

-копією постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду від 17.01.2020 відносно ОСОБА_1 , відповідно до якої останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, як такі, що виразились у вчиненні домашнього насильства особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою статті 173-2 КУпАП.

Суд виходить з того, що відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одними із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, орган (посадова оАсоба) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, диспозицією ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдано шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 року №2229-VIII домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Доводи ОСОБА_1 щодо невчинення ним адміністративного правопорушення не були підтверджені належними доказами в суді та спростовуються показами потерпілої ОСОБА_2 , на яких остання наполягала. При цьому, в ході судового розгляду справи не встановлено жодних достовірних даних про те, що в потерпілої ОСОБА_2 були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення. Остання впевнено підтвердила, що її син систематично вчиняє домашнє насильство відносно неї, остання не має змоги вплинути на нього та припинити його знущання над нею.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, порушень при їх збиранні в ході розгляду справи судом не виявлено, і у своєї сукупності вони підтверджують наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення - вчинення домашнього насильства. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється в межах складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні адміністративного стягнення, суд відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь тяжкості вчиненого правопорушення, особу правопорушника та вважає за можливе накладення стягнення у виді штрафу, що буде необхідним та достатнім для його виправлення та запобігання вчинення порушень в майбутньому.

На підставі ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 належить стягнути на користь держави судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 173-2, 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або на неї може бути внесено протест прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд міста Дніпропетровська.

Суддя І.В. Дяченко