№ 3/755/8295/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" грудня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Метелешко О.В. розглянувши справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в м. Києві про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, інваліда 3-ї групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , 04 листопада 2020 року, о 17 годині 50 хвилин, керуючи автомобілем «ВАЗ 21063», д/н НОМЕР_1 , у м. Києві, по пр-ту Броварському, 53-А, при зупинці на підйом, не вжив заходів зупинки, у результаті чого, автомобіль скотився назад та здійснив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження транспортних засобів, заподіяння матеріальних збитків і порушення п. 15.12 Правил дорожнього руху України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 04 листопада 2020 року, о 17 годині 50 хвилин, він рухався на автомобілі «ВАЗ 21063», д/н НОМЕР_1 по пр-ту Броварському, між станцією метро «Лівобережна» та станцією метро «Дарниця». На дорозі був затор і він зупинився у потоці руху, де був невеликий підйом. Автомобіль стояв, не рухався, а коли автомобілі рушили, то він також спробував здійснити рух, однак, двигун не заводився. Далі, він почав заводити двигун і через пару секунд відчув поштовх. Потім, водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 вийшов із автомобіля та почав говорити, що його автомобіль котився назад, а тому, відбулася ДТП, хоча він цього не пам`ятає. Він відразу на місці запропонував скласти євро протокол однак, інший учасник не погодився. Зокрема, зазначив, що ДТП сталася, коли автомобіль водія ОСОБА_2 знаходився під кутом 15 градусів до дорожньої осі, тобто, останній планував поворот. Вважає, що ДТП сталася саме з вини ОСОБА_2 , який не витримав дистанцію між автомобілями.

У судовому засіданні водій автомобіля «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 пояснив, що 04 листопада 2020 року, о 17 годині 55 хвилин, він рухався на автомобілі «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 , по пр-ту Броварському, зі сторони метро «Дарниця» та був сильний затор. Перед ним знаходився автомобіль «ВАЗ 21063», д/н НОМЕР_1 , який періодично, то різко рухався, то зупинявся, а тому, він почав збільшувати між ними дистанцію, бо розумів, що може бути небезпечно. Коли рухалися на підйом, навпроти АЗС «ОККО», увесь потік автомобілів зупинився. Далі, в автомобілі «ВАЗ 21063», д/н НОМЕР_1 двигун не заводився та він почав котитися назад. Відстань між ними була 5-6 метрів. Він, у свою чергу, почав сигналити та подавати сигнали водію даного автомобіля, однак, сталася ДТП. Зазначив, що він у іншу смугу не перелаштовувався, оскільки був затор і йому заважав би це зробити автомобіль попереду і на схемі ДТП це видно. Вважає, що ДТП сталася саме з вини ОСОБА_1 , який допустив самовільний рух автомобіля.

Дослідивши наявні матеріали в їх сукупності, вислухавши пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , приходжу до наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини, на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Як роз`яснено в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Зокрема, згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до п. 15.12 ПДР України, водій не повинен залишати транспортний засіб, не вживши всіх заходів, щоб не допустити його самовільного руху, проникнення до нього і (або) незаконного заволодіння ним.

Таким чином, вина особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю доведена, у розумінні ст. 251 КУпАП, належними та допустимими доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 102914, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями, поясненнями водія автомобіля «Mitsubishi Lancer», д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 , наданими у судовому засіданні.

У діях ОСОБА_1 вбачається склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, враховуючи характер вчиненого правопорушення, вважаю, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу.

Положеннями ст. 40-1 КУпАП передбачено, що у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується судовий збір особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні дані, які б підтверджували звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору, а відтак, з нього слід стягнути судовий збір за ухвалення постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 40-1, 124, 283, 284 КУпАП, Законом України «Про судовий збір»,-

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на день розгляду справи становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Роз`яснюється, що в разі несплати штрафу в строк, встановлений ч. 1 ст. 307 КУпАП, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Дніпровський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення до виконання три місяці.

Суддя