Справа №: 310/4203/20
3/310/2080/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

17 листопада 2020 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Вірченко О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України,не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

12 червня 2020 року о 23 год. 45 хвил. в м. Бердянську навпроти будинку № 101 по Мелітопольському шосе ОСОБА_1 керував мопедом Viper, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка. Від продуття алкотестеру Drager та проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі категорично відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання 07 липня 2020 року ОСОБА_1 , повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи, не з`явився, надав суду клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку з його хворобою, в зв`язку із чим розгляд справи було відкладено на 09 год. 00 хвил. 29 липня 2020 року.

29 липня 2020 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав суду клопотання про надання йому часу та сприяння в призначенні безоплатного захисника. В зв`язку з наведеним розгляд справи було відкладено на 09 год. 30 хвил. 19 серпня 2020 року.

В судове засідання, призначене 19 серпня 2020 року, ОСОБА_1 не з`явився. Від нього та від його захисника Хіжнякова І.В. до суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із хворобою останнього, в зв`язку із чим розгляд справи було відкладено на 10 год. 00 хвил. 07 вересня 2020 року.

07 вересня 2020 року розгляд справи відкладено на 08 год. 30 хвил. 10 вересня 2020 року для виклику свідків за клопотанням захисника.

В судовому засіданні 10 вересня 2020 року ОСОБА_1 свою провину не визнав та пояснив, що зазначене в протоколі не відповідає дійсним подіям, він не має мопеду та не був водієм транспортного засобу. 12 червня 2020 року ОСОБА_1 розмовляв з ОСОБА_2 у дворі будинку АДРЕСА_2 . Почувши з боку проїжджої частини звук, схожий на удар транспортного засобу, ОСОБА_1 пішов подивитись, що сталось. Побачивши, що на розподільній смузі лежить мопед, він пішов до нього з метою надання допомоги, біля мопеду нікого не було. В цей час ОСОБА_1 спіткнувся та впав, а коли отямився, побачив працівників поліції, яким він пізніше пояснював, що є пішоходом та мопедом не керував. З цих відстав від медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився. Від надання медичної допомоги працівниками швидкої допомоги, які під`їхали на місце ДТП, він також відмовився. Протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП поліцейськими складено не було, слідчо-оперативна група на місце ДТП не викликалась. Кому належить мопед, ОСОБА_1 не відомо.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 12 червня 2020 року о 22 год. 40 хвил. у дворі будинку № 12 по вул. Верещагіна він розмовляв з ОСОБА_1 , який був в тверезому стані, без транспортного засобу. З боку магазину «Київ» вони почули звук, схожий на удар пластика, постріл або вибух. ОСОБА_1 пішов подивитись, що сталось, а свідок додому. Наступного дня ОСОБА_2 дізнався, що в тому місці, звідки напередодні вони почули характерний звук, лежав мопед. Зазначив, що ОСОБА_1 мопеду не має.

Захисник Хіжняков І.В. пояснив, що 12 червня 2020 року зупинки транспортного засобу не було, викладене в протоколі не відповідає дійсним обставинам, він складений на підставі припущень, матеріали адміністративної справи не містять належних та допустимих доказів провини ОСОБА_1 . Останній не керував транспортним засобом, що нічим не спростовано. Письмові пояснення свідків, додані до матеріалів справи, не є належними і допустимими доказами та не можуть бути основою судового рішення. Вважає, що підстави для призначення покарання ОСОБА_1 відсутні, провадження у справі необхідно закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За клопотанням захисника Хіжнякова І.В. в судові засідання, призначені на 10 вересня, 20 жовтня та 17 листопада 2020 року, викликались свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та поліцейський СРПП № 2 Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області Кузьменко О.О., однак за викликом в суд вказані особи не з`явились, причину неявки суду не повідомили.

17 листопада 2020 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_1 , яке він підтримав, про закриття справи про адміністративне правопорушення в зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення, оскільки станом на 17 листопада 2020 року закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ст. 38 КУпАП. Крім зазначеного, протягом тримісячного строку не здобуто допустимих, об`єктивних та всебічних доказів його вини, тому провадження у справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Зазначив, що дослідження доказів після спливу тримісячного строку є недопустимим. При цьому, ОСОБА_1 клопотання про закриття провадження у справі з підстав, передбачених ст. 38 КУпАП, не заявляє.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, відповідно до якого відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння було виключено з ч. 1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України, відповідальність за вказане порушення посилена.

Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені зміни до Закону №2617-VIII, та передбачено низку змін, якими, зокрема, виключено ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та повернуто редакцію ст. 130 КУпАП, яка діяла до 01 липня 2020 року, а кримінальна відповідальність за дане порушення не передбачена.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

Згідно із ст. 252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне порушення, оцінивши докази по справі відповідно до ст. 252 КУпАП, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Провина ОСОБА_1 повністю підтверджується письмовими матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 062338 від 13 червня 2020 року, складеним в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 ;

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 від продуття алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності зазначених свідків;

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13 червня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 було направлено на огляд у заклад охорони здоров`я;

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , відповідно до яких свідок бачив, як ОСОБА_1 керував мопедом по Мелітопольському шосе та навпроти будинку № 101 різко направив мопед ліворуч, від чого упав на розділювальну смугу, підійшовши до ОСОБА_1 свідок помітив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, мляву мову, хитку ходу, в присутності ОСОБА_3 ОСОБА_1 від продуття алкотестеру «Драгер» та проходження огляду в медичному закладі відмовився;

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , які надали аналогічні пояснення.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 суддя вважає за можливе використати їх як доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення свідків містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт, а саме керування ОСОБА_1 мопедом та його відмову від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер» та в медичному закладі, і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі. Суддя враховує факт того, що вказані свідки були повідомлені про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку, а викладені ними у письмових поясненнях обставини ОСОБА_1 у будь-який спосіб в суді не спростував.

Зазначене не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ в своєму рішенні у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно якого необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у цьому конкретному випадку, на переконання судді, мали місце достатні урівноважуючи фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Свідок ОСОБА_2 не був присутнім при розмові ОСОБА_1 з працівниками поліції, тому не є безпосереднім свідком самої події.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя не погоджується з думкою ОСОБА_1 , що для прийняття рішення про закриття провадження по справі в зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності є обов`язковою наявність клопотання правопорушника.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше ніж через 3 місяці з дня скоєння правопорушення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки, передбачені ст. 38 цього Кодексу.

З наведених норм вбачається, що при закінченні строків накладення адміністративного стягнення та у разі відсутності обставин, що передбачають закриття провадження в адміністративній справі з підстав, передбачених п.п. 1-6, 8, 9 ст. 247 КУпАП, закриття провадження у справі на підставі ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП це не право, а обов`язок суду.

Оскільки правопорушення було скоєно 12 червня 2020 року, на момент розгляду справи у суді сплив трьохмісячний строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на підставі ч. 2 ст. 38, п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 38 ч. 2, 247 п. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Адміністративне провадження по справі №310/4203/20 відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.М. Вірченко