Справа №: 307/2963/20
Провадження № 3/307/1251/20
П О С Т А Н О В А

04 листопада 2020 року м. Тячів

Суддя Тячівського районного суду Закарпатської області Ніточко В.В., з участю ОСОБА_1 та його захисника Романюк О.П.,

розглянувши матеріали, якi надійшли від Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працює,

за ч.4 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП)

В С Т А Н О В И В:

поліцейським Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Федурця О.В. 06 жовтня 2020 року складено протокол про адміністративне правопорушення, згідно якого ОСОБА_1 , 31 серпня 2020 року, о 05 годині 55 хвилин, в смт. Буштино, по вул. Головній, вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.10 "є" Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року та вчинив правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та пояснив, що з 20 год. 30 серпня 2020 року по 04 год. 31 серпня 2020 року, він перебував в АДРЕСА_2 , на святкуванні дня народження ОСОБА_2 , де вживав алкогольні напої. Після цього, він на автомобілі Опель Вектра поїхав за сигаретами. Однак, по дорозі, в його автомобіля лопнуло колесо, внаслідок чого він здійснив зіткнення з бетонною огорожею. Після цього, він прийшов додому та випив одне безалкогольне пиво. Зазначив, що дав пояснення працівникам поліції про те, що вживав алкоголь після вчинення дорожньою-транспортної пригоди, оскільки вважав, що це допоможе уникнути йому відповідальності.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що вона разом з ОСОБА_1 , з 20 год. 30 серпня 2020 року по 04 год. 31 серпня 2020 року, перебувала в АДРЕСА_2 , на святкуванні дня народження ОСОБА_2 , де ОСОБА_1 вживав алкогольні напої. Після чого, ОСОБА_1 на своєму автомобілі кудись поїхав.

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_1 , з 20 год. 30 серпня 2020 року по 04 год. 31 серпня 2020 року, перебував у неї в гостях, а саме в АДРЕСА_2 , де вони святкували день народження ОСОБА_2 .. Зазначила, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, після чого, на своєму автомобілі кудись поїхав.

Із постанови слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Дем`ян М.М. від 22 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.286 КК України відносно ОСОБА_1 вбачається, що він 31 серпня 2020 року, близько 02 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Опель Вектра, номерний знак НОМЕР_1 , їхав по вул. Головній в смт. Буштино, у напрямку с. Стеблівка, виїхав на зустрічну смугу руху, де в подальшому допустив зіткнення з бетонною огорожею.

Вислухавши учасників процесу, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Верховенство права є найважливішим принципом правової держави. Змістом цього принципу є пріоритет (тобто верховенство) людини, її прав та свобод, які визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Цей принцип закріплено у ст. 3 Конституції України.

Окрім того, права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Як зазначено в п. 4.1 Рішення Конституційного Суду України щодо відповідності Конституції України (конституційності) положень статті 69 Кримінального кодексу України (справа про призначення судом більш м`якого покарання) від 02 листопада 2004 року, суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує захист гарантованих Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина, прав і законних інтересів юридичних осіб, інтересів суспільства і держави.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях визначив окремі ознаки принципу верховенства права у розбудові національних систем правосуддя та здійсненні судочинства, яких мають дотримуватись держави - члени Ради Європи, що підписали Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

При цьому суд бере до уваги правову позицію Європейського суду з прав людини, яка викладена в справі "Пономарьов проти України" (пункт 40 мотивувальної частини рішення від 3 квітня 2008 року), в якому Суд наголосив, що "право на справедливий судовий розгляд", яке гарантовано п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, має розумітися у світлі преамбули Конвенції, у відповідній частині якої зазначено, що верховенство права є спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з фундаментальних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 4 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Згідно п.2.10 "є" Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 року, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 087430 від 06 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 , 31 серпня 2020 року, о 05 год. 15 хв., керуючи автомобілем марки Опель Вектра, реєстраційний номер НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху та допустив зіткнення з бетонною огорожею, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише при наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, обов`язковими елементами якого є: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона (вина). Відсутність хоча б одного із вказаних елементів виключає склад правопорушення взагалі, а порушена справа підлягає закриттю.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, суд звертає увагу, що вищезазначена правова норма визначає ряд фактичних даних на основі яких посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Беручи до уваги вищенаведене та те, що ОСОБА_1 вживав алкогольні напої до моменту вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що підтверджується показами свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_4 та постановою слідчого СВ Тячівського ВП ГУНП в Закарпатській області Дем`ян М.М. від 22 вересня 2020 року про закриття кримінального провадження за ч.1 ст.286 КК України відносно ОСОБА_1 , з якої вбачається, що він 31 серпня 2020 року, близько 02 год. 00 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем Опель Вектра, номерний знак НОМЕР_1 , їхав по вул. Головній в смт. Буштино, у напрямку с. Стеблівка, виїхав на зустрічну смугу руху, де в подальшому допустив зіткнення з бетонною огорожею, вважаю, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, що ОСОБА_1 вживав алкоголь після дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння та те, що він вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

А тому, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження у даній справі слід закрити за відсутність у діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 283, 284, КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до Закарпатського апеляційного суду через Тячівський районний суд Закарпатської області.

Суддя В.В. Ніточко