Справа №333/4296/20
Провадження №3/333/1511/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

13 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за участю захисника Демченка Р.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №411276 від 17.07.2020 року, 17.07.2020 року о 21-00 год. у м. Запоріжжі по вул. Космічній, 140 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAEWOO Lanos», державний номерний знак НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком медичного огляду №3603 від 17.07.2020 року КПН «ОКЗНПД» ЗОР (лікар ОСОБА_2 ). Від керування відсторонений шляхом паркування без порушень ПДР. Про повторність попереджений. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КК України.

До суду справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла 06.08.2020 року.

У судове засідання, призначене на 01.09.2020 року, ОСОБА_1 не з`явився та надав до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що йому необхідна правова допомога і час для ознайомлення з матеріалами справи. Суддя задовольнив клопотання та відклав розгляд справи на 16.09.2020 року.

У судове засідання 16.09.2020 року ОСОБА_1 також не з`явився, до суду від захисника останнього Демченка Р.В. було надано клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він уклав договір про надання правової допомоги лише 15.09.2020 року і останньому необхідно ознайомитися з матеріалами справи. Суддя задовольнив клопотання захисника і розгляд справи було відкладено.

01.10.2020 року у судовому засіданні захисник Демченко Р.В. повідомив щодо поважної причини відсутності ОСОБА_1 , так як останній захворів та має підозру щодо наявності у нього коронавірусної хвороби.

Захисник Демченко Р.В. повідомив, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, так як вважає дії працівників поліції, які 17.07.2020 року зупинили його транспортний засіб та у подальшому склали протокол про адміністративне правопорушення, незаконними. Фактично, після зупинки транспортного засобу, працівники поліції запідозрили у ОСОБА_1 , що останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Після цього, один з поліцейських запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або проїхати для цього у медичний заклад. ОСОБА_1 не міг вирішити яким чином краще пройти огляд на стан сп`яніння, у зв`язку з чим працівник поліції вирішив, що останній відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тому відвіз ОСОБА_1 до медичного закладу. Водночас, працівник поліції не запросив свідків, у присутності яких би поліцейський встановив факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та не склав відповідний акт з цього приводу. Таким чином, на думку захисника Демченка Р.В. працівники поліції порушили вимоги: Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09.11.2015 року, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду від 17.12.2008 р. №1103 та ст.266 КУпАП. Крім того, ОСОБА_3 зазначив про відсутність встановлення лікарем певного результату огляду на стан сп`яніння, тобто відсутня інформація щодо кількості проміле алкоголю у ОСОБА_1 .

У зв`язку з викладеними фактами, захисник Демченко Р.В. заявив клопотання про витребування з КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР копії акту медичного огляду виявлення стану алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 від 17.07.2020 року та виклику у наступне судове засідання інспектора УПП в Запорізькій області Куцаєву А.І. для надання пояснень з приводу зупинки 17.07.2020 року транспортного засобу ОСОБА_1 та оформлення матеріалів адміністративного правопорушення відносно останнього, яке суддею було задоволено.

13.10.2020 року у судове засідання інспектор УПП в Запорізькій області Куцаєва А.І. не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. ОСОБА_4 викликалася до суду листом разом із судовою повісткою на ім`я начальника УПП в Запорізькій області. Відповідальна особа УПП в Запорізькій області завчасно отримала повістку у судове засідання, про що свідчить її підпис на рекомендованому повідомленні. На запит суду КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» ЗОР направило належним чином завірену копію медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 17.07.2020 року відносно ОСОБА_1 .

На підставі викладених пояснень у попередньому судовому засіданні, захисник Демченко Р.В. просив суд закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, надані працівниками поліції (протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №411276 від 17.07.2020 року; довідку інспектора відділу адміністративної практики УПП в Запорізькій області щодо наявності факту видачі ОСОБА_1 посвідчення водія; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.07.2020 року; висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 17.07.2020 року; рапорт працівника поліції Куцаєвої А.І.; диск з відеозаписами), враховуючи пояснення та позицію захисника Демченка Р.В., суддя дійшов до такого.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Пунктом 2.9.а Правил Дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_1 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п.п.2-4 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного чи алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), а також: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно п.п.9, 12 Розділу ІІ «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п.13 Порядку лікар, що проводив у закладі охорони здоров`я огляд водія транспортного засобу, складає за його результатами висновок за формою, яка затверджується МОЗ. Аналогічна норма міститься і у Розділі III «Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735.

Згідно положень ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, законодавець чітко передбачив, що у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №411276 від 17.07.2020 року водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, яке було встановлено даними висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції від 17.07.2020 року.

У направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.07.2020 року працівник УПП в Запорізькій області Куцаєва А.І. вказала, що у ОСОБА_1 виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці ока, що не реагують на світло, порушення мови, порушення координації рухів. Водночас, під час дослідження відеозапису з нагрудної камери DSJX300212_АР0212, наданої працівниками поліції до суду (відеофайл «60», час 00:20 00:25) працівник поліції зазначає ОСОБА_1 , що у нього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, тому двічі пропонував останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місті зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального пристрою «Драгер» (відеофайл «60», час 00:10 00:15, час 01:15 01:20). Потім працівник поліції роз`яснює ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, він запросить двох свідків, у присутності яких буде зафіксована така відмова, і якщо ОСОБА_1 відмовиться і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, тоді відносно останнього буде складено відповідний протокол. У подальшому, працівник поліції ще двічі пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння (відеофайл «», час 00:07 00:12, час 01:30 - 01:35, час 02:10 02:40). Після цього, ОСОБА_1 відвезли до медичної установи, де останній проходив огляд на стан сп`яніння. Водночас, матеріали відеозаписів не містять відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Таким чином, працівник поліції після зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 у останнього фактично виявив у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, але у направленні на огляд водія у медичний заклад зазначив, що виявлені ознаки наркотичного сп`яніння і огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного засобу «Drager Alkotest 6820» не проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння.

Отже, дані, вказані у направленні на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.07.2020 року повністю суперечать даним, встановленим з відеозаписів, наданих працівниками поліції до суду. Тому, вважаю за неможливе прийняти як допустимі та належні доказі зазначені дані.

Крім того, при складанні направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.07.2020 року працівник УПП в Запорізькій області Куцаєва А.І. вказала час складання цього документу 17.07.2020 року 21 год. 40 хв. Водночас, у ньому зазначено результати медичного огляду ОСОБА_1 , який проводився 17.07.2020 року о 22 год. 55 хв. Тобто, фактично у направленні працівник поліції вказала ті дані, які на час складання цього документу їй відомі ще не були, тому виникає сумнів у допустимості даних, вказаних у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.07.2020 року.

Працівники поліції у даному випадку не складали акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, де повинні були зазначити, що огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою ОСОБА_1 від проходження огляду у присутності двох свідків. Замість цього, у направленні на огляд ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.07.2020 року вказали, що у останнього виявлені ознаки наркотичного сп`яніння.

Таким чином, у судовому засіданні встановлено факт порушення працівниками поліції порядку проведення огляду водія транспортного засобу на стан сп`яніння, передбачений п.п. 6,7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 та вимог ст. 266 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що у цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 . Правомірність проведення медичного огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у судді не викликає сумніву, але враховуючи факт порушення працівниками поліції самої процедури огляду на стан сп`яніння, вони також є не допустимими.

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення, тому, на думку судді, необхідно провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод