Номер провадження: 33/813/1082/20
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського райсуду м. Одеси від 10.08.2020 року відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого адвокатом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- про накладання стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а також стягнено на користь держави судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 25.06.2020 р. о 14:20 год. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Mercedes-Benz ML320», н.з. НОМЕР_1 , та рухаючись по узвозу Польському 13 в м. Одесі, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований транспортний засіб «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 10.9 ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою суду з огляду на наступне:

- суд залишив поза увагою той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення спотворені обставини події, оскільки він, керуючи автомобілем «Mercedes-Benz ML320», н.з. НОМЕР_1 , намагався виїхати з місця паркування, коли в цей момент гр. ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_2 , всупереч правилам дорожнього руху, здійснив раптову зупинку в забороненому для цього місці та у так званій «сліпій зоні», що позбавляло можливості побачити його транспортний засіб в дзеркала заднього та бокового виду;

- матеріали про адміністративне правопорушення зібрані не в повному обсязі, зокрема, відсутня складена працівниками поліції постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за порушення ПДР України зупинку автомобіля; проігноровані його, усні клопотання про вилучення та долучення до матеріалів справи відеозапису камер відео-спостереження будівлі «MARLIN HOTEL», біля якої сталось ДТП;

- судом 1-ої інстанції під час розгляду справи не розглядалась схема ДТП від 25.06.2020 р., з якої чітко вбачається, що автомобіль «Mercedes-Benz ML320» не виїхав з місця паркування, а, навпаки, автомобіль «Daewoo Lanos» заїхав на паркувальне місце;

- судом під час судового засідання було проігноровано його клопотання про технічний запис судового засідання та на заяву про надання копії протоколу судового засідання по справі відповіді надано не було.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 30.10.2020 р. учасники провадження не з`явились, не зважаючи на належне та своєчасне сповіщення про дату, час та місце апеляційного розгляду, від ОСОБА_1 надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, у зв`язку із чим апеляційний суд, керуючись вимогами ч. 1 ст. 268 КУпАП, вважає за можливе здійснити апеляційний розгляд за відсутності учасників провадження та фіксування судового засідання за допомогою засобів технічного запису не здійснювати.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про відсутність в його діях ознак складу правопорушення, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи, натомість, винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується наступними дослідженими в судах першої та апеляційної інстанції доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №114195 від 25.06.2020 р. (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 25.06.2020 р. о 14:20 год., керуючи автомобілем «Mercedes-Benz ML320», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Польський узвіз 13, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та скоїв наїзд на припаркований автомобіль «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками;

- схемою місця ДТП від 25.06.2020 р. (а.с. 2);

- поясненнями водія ОСОБА_2 від 25.06.2020 р. (а.с. 3), відповідно до яких останній зазначив, що 25.06.2020 р. о 14:20 год. зупинився на автомобілі «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_2 ,за адресою: вул. Польський узвіз 11, в цей час автомобіль «Мерседес», н.з. НОМЕР_1 , виїжджав заднім ходом з паркувального місця та, не впевнившись у відсутності поміхи ззаду, скоїв зіткнення з його автомобілем, в результаті чого його транспортний засіб отримав механічні ушкодження;

- наданими ОСОБА_1 суду 1-ої інстанції фотознімками з місця ДТП (а.с. 16-23), які підтверджують викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини отримання транспортними засобами механічних пошкоджень, зокрема, із зазначених фотознімків вбачається, що автомобіль «Mercedes-Benz ML320», н.з. НОМЕР_1 , знаходиться на паркувальному місці, в той час як автомобіль «Daewoo Lanos», н.з. НОМЕР_2 , стоїть припаркований, загороджуючи виїзд вищевказаному автомобілю «Мерседес»; при цьому, на транспортному засобі «Daewoo Lanos» наявні механічні ушкодження, механізм виникнення яких відповідає зазначеному у протоколі, а саме, руху заднім ходом транспортного засобу «Mercedes-Benz ML320».

На зазначений водієм-учасником ДТП ОСОБА_2 механізм розвитку ДТП вказують також місце розташування ушкоджень, виявлених на транспортних засобах, зокрема, на автомобілі «Daewoo Lanos» були виявлені ушкодження заднього бамперу та крила з правої сторони, а на автомобілі «Mercedes-Benz ML320» ушкодження ЛФП та вм`ятина заднього бамперу з лівої сторони (а.с. 2, зворотна сторона).

Водночас, апеляційний суд критично оцінює доводи апелянта, щодо того, що інший водій-учасник ДТП, всупереч правилам дорожнього руху, здійснив раптову зупинку в забороненому для цього місці та у так званій «сліпій зоні», що позбавляло можливості побачити його транспортний засіб, оскільки такі доводи є лише припущеннями, жодними матеріалами справи не підтверджуються та не свідчать безумовно про відсутність в діях ОСОБА_1 складу поставленого йому у провину адміністративного правопорушення, передбаченого ст 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, оскільки, відповідно до вимог п. 10.9 ПДР України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху, для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

На переконання апеляційного суду, такі твердження апелянта спростовуються наявними в матеріалах справи та дослідженими як судом 1-ої інстанції, так і судом апеляційної інстанції доказами, зокрема, схемою ДТП, поясненнями водіїв-учасників ДТП, а також самими наявними на транспортних засобах ушкодженнями.

Посилання ОСОБА_1 на те, що матеріали про адміністративне правопорушення зібрані не в повному обсязі, зокрема, відсутня складена працівниками поліції постанова про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за порушення ПДР України, апеляційний суд до уваги не приймає та зазначає, що матеріали адміністративного правопорушення складались за фактом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, тобто порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, оскільки саме його дії призвели до отримання транспортними засобами механічних ушкоджень, натомість, факт відсутності або наявності притягнення іншого водія-учасника ДТП ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за зупинку автомобіля в недозволеному для цього місці не має вирішальної ролі для вирішення питання, щодо наявності підстав для притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та не підлягає розгляду в межах зазначеного провадження.

Апеляційний суд вважає безпідставними твердження апелянта про те, що суд 1-ої інстанції під час розгляду справи не прийняв до уваги схему ДТП від 25.06.2020 р., оскільки вони спростовуються матеріалами справи, зокрема, з мотивувальної частини оскаржуваної постанови суду вбачається, що така схема судом досліджувалась та суд визнав її одним із доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 26).

Окрім того, зазначена схема ДТП від 25.06.2020 р., всупереч доводам ОСОБА_1 , повністю підтверджує механізм отримання транспортними засобами Mercedes-Benz ML320» та «Daewoo Lanos» механічних ушкоджень за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №114195 від 25.06.2020 р., зокрема, у зв`язку із рухом автомобіля «Мерседес» під керуванням ОСОБА_1 заднім ходом.

Що стосується посилань ОСОБА_1 на те, що судом було проігноровано його клопотання про технічний запис судового засідання та заяву про надання копії протоколу судового засідання, апеляційний суд такі доводи оцінює критично та наголошує на тому, що матеріали справи не містять жодних клопотань останнього про фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів, а чинним КУпАП не передбачено обов`язкової фіксації судового процесу технічними засобами.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, розглядаючи справу, на підставі всебічного та повного аналізу наявних в матеріалах справи доказів, дійшов правильного висновку про те, що саме ОСОБА_1 допустив порушення правил дорожнього руху, а саме під час руху транспортного засобу заднім ходом створив перешкоду іншому учаснику дорожнього руху, у зв`язку із чим правильно кваліфікував її дії за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відтак, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 10.08.2020 р. про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца