КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2622/2020 Головуючий в 1-й інстанції: Коляденко П.Л.
№753/5566/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 29 жовтня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

03 червня 2020 року постановою судді Дарницького районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 /один/ рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп. на користь держави.

Згідно з постановою ОСОБА_1 , 04.03.2020 року, о 00 год. 40 хв., керував автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 по пр. М.Бажана, 17 у м. Києві з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, порушивши п. 2.5 Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/ та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Своє прохання ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції є немотивованим та необґрунтованим, та таким, що не відповідає дійсним обставинам справи.

Так, апелянт вказує, що не відмовлявся проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів на місці зупинки його транспортного засобу. Відсутність пропозиції з боку поліцейських пройти огляд на місці зупинки апелянт вважає порушенням ст. 266 КУпАП.

Натомість судом не було надано належної правової оцінки діям працівників поліції та зазначено обставини події, які не відповідають дійсності.

Крім того, апелянт вказує про допущену неповноту судового розгляду, оскільки не були допитані свідки, зазначені в протоколі. Крім того, до протоколу були додані їх пояснення про нібито відмову ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного пристрою Драгер. Такі пояснення суперечать даним протоколу про адміністративне правопорушення та відеозапису з нагрудної боді-камери поліцейських.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши пояснення захисника Роговця В.Д. з проханням задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши докази, які містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення.

Відповідно до ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу /посадової особи/, який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як убачається з матеріалів справи, зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані. Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення, відеозапису, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

За правилами п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з відеозапису з боді-камери поліцейського, ОСОБА_1 було роз`яснено обов`язок пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, оскільки поліцейські запідозрили про перебування його у такому стані, а також попередили про наявність відповідальності за таку відмову.

Згідно з даними протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 04.03.2020 року, о 00 год. 40 хв., керував автомобілем марки «Volkswagen Polo», д.н.з. НОМЕР_1 по пр. М.Бажана, 17. з ознаками наркотичного сп`яніння. В порушення п. 2.5 ПДР України, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, у встановленому законом порядку, а саме у лікаря-нарколога ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, які підтвердили обставин такої відмови в своїх письмових поясненнях. Дані відеозапису також підтверджують вищенаведене.

Факт відмови пройти огляд на стан сп`яніння у лікар-нарколога ОСОБА_1 також не заперечувався в апеляційній скарзі. Обґрунтовувався вимогою пройти огляд на місці зупинки.

Відповідно до п. 12 Розділу 2 Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства охорони здоров`я та Міністерства внутрішніх справ України № 1452/735 09.11.2015 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

При цьому доказів нібито незаконних дій поліцейських по відношенню до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності матеріали справи не містять. З даних відеозапису вбачається, що поліцейські неодноразово, в присутності свідків, детально пояснювали що мають підозру про перебування його в стані наркотичного сп`яніння, а тому пропонували пройти огляд у медичному закладі. Натомість апелянт відмовився проходити огляд у лікаря-нарколога.

При цьому доводи апелянта про неповноту судового розгляду, яка виразилась у тому, що суд не викликав та не допитав безпосередньо свідків відмови ОСОБА_1 проходити медичний огляд, апеляційний суд вважає необґрунтованими. Факт наявності свідків самим апелянтом не заперечується, а також додатково підтверджується даними відеозапису.

Тому суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З цих підстав апеляційний суд вважає, що постанова судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без зміни, а апеляційна скарга ОСОБА_1 , доводи якої не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду - без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Дарницького районного суду м. Києва від 03 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук