Справа № 214/6314/20
3/214/2788/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, працюючого ТЕЦЗ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №139025 від 25 серпня 2020 року у відношенні ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 25 серпня 2020 року о 00 год. 56 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Співдружності біля буд.68 в м. Кривому Розі з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, порушення координації рухів, нечітка мова. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на стан сп`яніння ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотесту «Драгер» та в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. У провину ОСОБА_2 ставиться порушення п.2.5 ПДР України.

Правом на участь в судовому засіданні ОСОБА_2 та його захисник адвокат Рагозіна О.В. не скористались, подавши письмове клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вину у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення ОСОБА_2 не визнав, заперечував обставини, викладені в протоколі. Свою позицію захисник мотивувала тим, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували правомірність зупинки ОСОБА_2 працівниками поліції 25 серпня 2020 року. Письмові пояснення свідків, в присутності яких ОСОБА_2 начебто відмовився від проходження огляду, складені на заздалегідь підготовлених бланках та не містять конкретизації щодо суті вчиненого ОСОБА_2 правопорушення, а саме: які ознаки та якого саме сп`яніння було виявлено працівниками поліції у водія, чи було його відсторонено від подальшого керування транспортним засобом. Жодних ознак алкогольного сп`яніння, які начебто інспектор у нього виявив, поліцейський не деталізував та не назвав, формально запропонувавши пройти огляд. Крім того, під час оформлення матеріалів справи інспектор допустив ряд грубих процесуальних порушень, свідченням чому є наявні в матеріалах справи фрагменти відеозаписів. З огляду на вищезазначене захисник просила провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За даних обставин суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_2 як особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та його захисника з урахуванням викладеної ними позиції по справі та з огляду на достатність обсягу наявних доказів для прийняття рішення, оскільки в силу ст.268 КУпАП їх участь в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ не є обов`язковою.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, оглянувши фрагменти відеозаписів на дисках DVD-R з боді-камери, надавши оцінку доказам в їх сукупності, врахувавши позицію особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації дій.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Визначаючи склад вказаного адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, обов`язково необхідно встановлювати наявність дійсних підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, передбаченими п.п.3, 4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджених Наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року. Саме наявність/відсутність таких підстав зумовлює правомірність/неправомірність дій працівників поліції щодо вимоги пройти огляд на визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №139025 від 25 серпня 2020 року та рапорту інспектора ПП Мартинюка С.С. слідує, що 25 серпня 2020 року о 00 год. 56 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Співдружності біля буд.68 в м. Кривому Розі, де був зупинений працівниками поліції за допущення порушення п.19.1 «а» ПДР України (рух в темну пору доби без увімкнення ближнього світла фар).

Оглядом фрагменту відеозапису №2020***616 на диску DVD-R №1 встановлено, що ОСОБА_2 дійсно був за кермом автомобіля марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_2 , та рухався по автодорозі вул. Співдружності в м. Кривому Розі, де був зупинений працівниками поліції за керування транспортним засобом в темну пору доби без увімкнення ближнього світла фар. Причину зупинки інспектор одразу назвав водієві. Факт виявленого порушення ПДР України ОСОБА_2 визнав, посилаючись на те, що забув увімкнути ближнє світло фар (час запису 00.10 год.). Після цього інспектор пред`явив вимогу надати на перевірку документи, однак ОСОБА_2 їх не надав у зв`язку з відсутністю документів при ньому. З метою встановлення особи водія інспекторами застосовано адміністративне затримання водія з доставленням до Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області. До відділення поліції ОСОБА_2 погодився проїхати без зауважень чи заперечень, поводячи себе адекватно та не чинячи жодного супротиву законним вимогам працівників поліції.

Інші фрагменти відеозаписів на диску DVD-R №1 та фрагменти 1-5 на диску DVD-R №2 містять фіксацію обставин адміністративного затримання ОСОБА_2 , доставлення до відділення поліції, встановлення його особи, складання протоколу адміністративного затримання та жодної доказової інформації, яка б мала значення для розгляду справи в рамках протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП не містять.

Відповідно до п.7 розділу І, п.1 розділу ІІ Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного або іншого сп`яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Системним аналізом розділів ІІ, ІІІ Інструкції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року суд приходить до висновку, що з огляду на специфіку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння він проводиться початково саме на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального приладу, а лише у випадку відмови водія від проходження такого огляду чи незгоди з його результатами в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надається право проведення такого огляду з обов`язковим проведенням лабораторних досліджень біологічного середовища водія (п.п.7, 8, 12 розділу ІІІ Інструкції).

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП буде мати місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за умови очевидної наявності ознак сп`яніння, суб`єктивної наявність прямого умислу та спеціального суб`єкта водія.

На жодному з фрагментів відеозаписів дисків №1, №2, переглянутих судом, не встановлено, аби на місці зупинки транспортного засобу чи у відділенні поліції інспектор висловив підозру стосовно перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння із чіткою деталізацію виявлених у нього ознак, та пропонував йому пройти огляд на встановлення такого стану на місці зупинки транспортного засобу чи в медичному закладі.

При цьому, на фрагменті відеозапису №2020***677 на диску DVD-R №2 зафіксовано, що о 03.00 год. начебто в присутності свідків (анкетні дані яких інспектором не встановлено, особу не перевірено, та самих свідків на відео не видно) інспектор у стверджувальній формі повідомляє, що водій ОСОБА_2 відмовився від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння, після чого формально запитує у водія «Ти ж відмовився?», та не дочекавшись відповіді складає протокол. Разом з тим, оглядом усіх фрагментів відеозаписів не зафіксовано, аби інспектор чітко назвав ознаки алкогольного сп`яніння, виявлені у водія, а також запропонував йому пройти огляд спочатку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору. Фактично інспектор суб`єктивно, на власний розсуд розцінив поведінку водія та зробив висновок, що той огляд проходити не буде, завчасно запросивши двох свідків для фіксації відмови. До того ж фіксація відмови від проходження огляду мала місце о 03.00 год. 25 серпня 2020 року, в той час як початково ОСОБА_2 було зупинено о 00.56 год. 25 серпня 2020 року та одразу вимогу пройти огляд не пред`явлено.

Окремої уваги заслуговує відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення ОСОБА_2 від подальшого керування транспортним засобом у відповідності до вимог ч.7 ст.266 КУпАП, а відтак доводи захисника в цій частині заслуговують на увагу. Крім того, інспектором ПП при оформленні матеріалів та викладенні об`єктивної сторони інкримінованого правопорушення залишено поза увагою той факт, що ОСОБА_2 не був водієм, а лише особою, яка керувала транспортним засобом, оскільки як слідує з довідки з НАІС права керування транспортними засобами у встановленому законом порядку він не отримував.

Такий формалізований підхід поліцейських до оформлення матеріалів, фіксації відмови водія від проходження огляду, допущення грубих порушень процесуального порядку та процедури оформлення матеріалів, хронологічності процесуальних дій, суд розцінює як свідчення необ`єктивності під час вирішення питання про можливість притягнення ОСОБА_2 до відповідальності.

Згідно зі ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

Натомість будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, суду не надані.

У рішеннях від 30 травня 2013 року у справі № 36673/04 «Малофєєва проти Росії» та від 20 вересня 2016 року у справі №926/08 «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зауважив, що «… при розгляді справи суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод...».

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Згідно зі ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оскільки відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу правопорушення.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч.1 ст. 130, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко