ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/889/20 Головуючий в 1-й інстанції Кіяшко В.О.
Єдиний унікальний №314/4151/20 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія - ст.130 ч.4, ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020 року стосовно нього,

в с т а н о в и в:

постановою судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Як зазначено в постанові, до Вільнянського районного суду Запорізької області 02.10.2020 надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , про вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, згідно протоколу серії ДПР18№ 146901від 23.09.2020.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 23.09.2020 о 01 годині 30 хвилин, на 279 км автомобільного шляху Харків-Сімферополь, Вільнянського району Запорізької області, керував автомобілем «АЗЛК 2140» державний номер НОМЕР_1 , не був уважний за кермом, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та виїхав на ремонтну ділянку дороги (гравій) у ході чого здійснив наїзд на металоконструкцію. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль та металоконструкція отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Травмовані відсутні.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б», п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Крім того, 02.10.2020 до Вільнянського районного суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал стосовно ОСОБА_1 , про вчинення останнім адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, згідно протоколу серії ДПР18 № 127448 від 23.09.2020.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , 23.09.2020 о 01 годині 30 хвилин, на 279 км автомобільного шляху Харків-Сімферополь, Вільнянського району Запорізької області, після скоєння дорожньо-транспортної пригоди з його участю на автомобілі «АЗЛК 2140» державний номер НОМЕР_1 , вживав алкогольні напої (сідр) до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився лікарем-наркологом у медичному закладі, що підтверджується висновком № 4741 від 23.09.2020, результат огляду позитивний - 1,79 % проміле.

Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незаконність постанови суду, яка підлягає скасуванню. В обґрунтування доводів зазначає, що об`єктом правопорушення за ст.124 КУпАП є суспільні відносини в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності. Проте під час керування автомобілем його дії не призвели до спричинення пошкодження транспортних засобів чи іншого майна, на автомобілі відсутні пошкодження, потерпілих немає, матеріального збитку нікому не завдано, правил дорожнього руху не порушено, тобто дорожньо-транспортна подія відсутня.

Матеріали справи не містять відомостей про те, що працівники поліції пропонували йому відповідно до ст.266 КУпАП та Інструкції пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, а також не надано доказів того, що він відмовився від проходження такого огляду, оскільки в матеріалах відсутній акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та не залучено двох свідків.

Крім того, працівниками поліції не дотримані умови проведення огляду в період двох годин з моменту виявлення події, а тому огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП вважається недійсним.

Також зазначає, що з метою об`єктивного і всебічного розгляду справи ним було подано клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи задля встановлення наявності або відсутності пошкоджень на автомобілі, але суддею воно не було задоволено через те, що з моменту події минув великий проміжок часу і він міг відремонтувати автомобіль. У задоволені зазначеного клопотання йому було відмовлено необґрунтовано, оскільки експерт при огляді транспортного засобу може встановити чи підлягав раніше ремонту автомобіль та на яких ділянках автомобіля були пошкодження, тобто встановити саму подію ДТП.

Враховуючи викладене, просить скасувати постанову районного суду, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просив постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Всупереч вказаним вимогам закону, суд в достатній мірі не з`ясував всіх обставин справи, не перевірив докази, які наявні в матеріалах справи, та не дав їм належної оцінки. Свої висновки, викладені у постанові, суд належним чином не вмотивував. Дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, не з`ясувавши при цьому всіх обставин, що мають значення у справі, чим допустив формальний підхід до судового розгляду та дійшов передчасного висновку про наявність в діях останнього складу цього адміністративного правопорушення.

Аналізуючи висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не вважає їх достатньо обґрунтованими.

Так, диспозиція ст.124 КУпАП є бланкетною, а саме вказує на порушення певних правил дорожнього руху учасниками дорожнього руху.

Відповідно до пункту 2.3б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Механізм даної дорожньо-транспортної пригоди, який судом було визнано встановленим, полягає у тому, що ОСОБА_1 , 23.09.2020 о 01 годині 30 хвилин, на 279 км автомобільного шляху Харків-Сімферополь, Вільнянського району Запорізької області, керував автомобілем «АЗЛК 2140» державний номер НОМЕР_1 , не був уважний за кермом, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та виїхав на ремонтну ділянку дороги (гравій) у ході чого здійснив наїзд на металоконструкцію. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль та металоконструкція отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки. Травмовані відсутні. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.3 «б», п.12.1 Правил дорожнього руху України.

Не можна погодитись з тим, що вказані обставини є достовірно встановленими, зважаючи на те, що відносно них ОСОБА_1 висловлюються небезпідставні заперечення, які підтверджуються матеріалами справи.

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 заперечував факт вчинення дорожньо-транспортної пригоди, просив суд призначити по справі судову автотехнічну експертизу задля підтвердження того факту, що він 23.09.2020 року не вчиняв ДТП.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 також провину свою не визнав та пояснив, що 23.09.2020 року о 01.30 годині рухався на своєму автомобілі «АЗЛК 2140» державний номер НОМЕР_1 з села Люцерна у бік м. Запоріжжя по узбіччю дороги по щебеню з дозволеною швидкістю. Під час руху застряг у щебені. Після чого він прийняв рішення залишитись біля автомобіля до ранку та подзвонив своєму товаришу аби останній привіз йому їжі. Через деякий час приїхав товариш і вони разом вирішили дочекатися ранку аби замовити кран з метою підняття автомобілю. Він дійсно вжив алкогольний напій «сідр», який йому привіз товариш, оскільки він перебував в стані душевного хвилювання у холодну пору доби. По приїзду поліції він сидів на пні на протилежній стороні дороги, де стояв його автомобіль. Зранку приїхав замовлений кран та витяг його транспортний засіб.

Також він додав, що не було ніякої металоконструкції, на яку він міг здійснити наїзд.

При цьому, судом першої інстанції не була дана належна оцінка поясненням ОСОБА_1 та заявленому ним клопотанню про призначення судової автотехнічної експертизи, у задоволенні якого судом було відмовлено, а лише було зазначено, що з моменту вчинення пригоди минуло багато часу та ОСОБА_1 міг відремонтувати транспортний засіб.

В основу оскаржуваного судового рішення, як доказ встановлення провини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя поклав відомості, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП та пояснення ОСОБА_1 .

Разом з цим, апеляційний суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , оскільки з його слів він знаходився у стані сильного душевного хвилювання. Схема місця ДТП та фототаблиця також не доводять винуватості ОСОБА_1 , оскільки відображають розташування автомобілю після ДТП, а також його стан та пошкодження відповідно. Проте на наявній фото таблиці взагалі відсутні будь-які пошкодження автомобіля.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №146901 від 23.09.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 порушив вимоги пунктів 2.3б та 12.1 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП, що призвело до ДТП, має доказову силу лише в сукупності з іншими доказами, які дозволяють дійти беззаперечного висновку про винуватість особи, відносно якої складено протокол.

Більш того, статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад). Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу або необережності.

Тобто, об`єктивна сторона даного правопорушення передбачає обов`язкове спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, то додатковим обов`язковим об`єктом даного виду правопорушення є також суспільні відносини у сфері власності. Умовами настання адміністративної відповідальності є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

Проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_1 , який заперечував наїзд на металоконструкцію, а також відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів про наїзд ОСОБА_1 на металоконструкцію, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що судом першої інстанції не було встановлено поза розумним сумнівом, що саме дії ОСОБА_1 перебувають у безпосередньому причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того, згідно з положеннями ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

На думку апеляційного суду, протокол про адміністративне правопорушення складений щодо ОСОБА_1 , вказаним вимогам закону не відповідає.

Також, згідно з матеріалів справи, відносно ОСОБА_1 був складений протокол серії ДПР18 №127448 від 23.09.2020 року за те, що він після скоєння дорожньо-транспортної пригоди з його участю на автомобілі «АЗЛК 2140» державний номер НОМЕР_1 , вживав алкогольні напої (сідр) до проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Огляд на виявлення стану алкогольного сп`яніння проводився лікарем-наркологом у медичному закладі, що підтверджується висновком № 4741 від 23.09.2020, результат огляду позитивний - 1,79 % проміле. Даними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 «є» Правил дорожнього руху України.

Разом з цим, частиною 4 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю.

В даному випадку, при недоведеності вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, автоматично виключається відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки ця частина передбачає відповідальність саме за вживання водієм транспортного засобу алкоголю після ДТП.

Що стосується складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, то наявність цього складу правопорушення в діях ОСОБА_1 апеляційним судом не перевіряється, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 не складався, а тому апеляційний суд позбавлений можливості перевірити наявність цього складу адміністративного правопорушення.

Перелічені обставини в сукупності вказують на наявність сумнівів щодо складених матеріалів та доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог діючого законодавства про адміністративні правопорушення, а саме ст.ст.9, 245 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх належних доказів по справі.

Частина 1 ст.7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

З огляду на те, що згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд апеляційної інстанції, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП, внаслідок чого справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КупАП - за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Вільнянського районного суду Запорізької області від 25 листопада 2020 року, якою до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.4 ст.130 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 314/4151/20