Справа № 345/3325/19
Провадження № 33/4808/4/20
Категорія ст.130 ч.1 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Юрчак Л. Б.
Суддя-доповідач Васильєв
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 лютого 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Васильєв О.П.,

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стрипи І.С.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, а також стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.,-

в с т а н о в и в:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 14.07.2019 року о 00 год. 20 хв. по вул. Височана в м. Калуш керував транспортним засобом марки з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. В установленому законом порядку пройти медичний огляд чи продути алкотест «Драгер» волій відмовився-ухилився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає, що суд першої інстанції, допускаючи неповноту та однобічність, розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, внаслідок чого неправильно встановив фактичні обставини та прийшов до безпідставного висновку про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції, розглянувши справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушив право на захист, оскільки судову повістку на 07.10.2019 року він не отримував, а в інше судове засідання на 13.08.2019 року він з`явився, давав пояснення щодо невизнання ним вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення. Пояснив, що на місці зупинки транспортного засобу він неодноразово продував прилад Драгер, результат якого був негативним, всі ці дії були зафіксовано на відеокамери працівниками поліції, а тому заявив клопотання про витребування додаткових доказів у справі, яке судом було задоволено.

В наступне судове засідання 30.09.2019 року він не з`явився через погіршення стану здоров`я, внаслідок чого був госпіталізований, а тому при поданні заяви про відкладення до початку розгляду справи він не міг долучити відповідну довідку.

Судову повістку про розгляд даної справи на 07.10.2019 року ним не отримано.

Вказує, що 14.07.2019 року в м. Калуш о 22 год. після святкування Дня міста він відвозив товариша додому і на зворотній дорозі був зупинений працівниками поліції. Однак, подія мала місце 14.07.2019 року біля 23 год., а не 14.07.2019 року о 00 год. 20 хв. як зазначено в протоколі. На пропозицію працівників поліції він неодноразово продував прилад Драгер, результат якого був негативним, при цьому працівники поліції робили заміну муштука. Він відмовився їхати до медичного закладу для огляду, оскільки не розумів для чого має їхати, якщо результат приладу неодноразово показував негативний результат.

Вказує, що письмові пояснення в протоколі про адміністративне правопорушення написав внаслідок тиску з боку працівників поліції, які стверджували, що заберуть автомобіль на арешт майданчик. Сперечатись він не бачив доцільності, оскільки розумів, що він нічого не порушував і вважав, що вся подія знімається на відеореєстратори працівників поліції. Написав пояснення, щоб його відпустили та не вилучали автомобіль, оскільки був переконаний, що відеозапис з нагрудних камер працівників поліції ведеться. Вказує, що відсутність зазначеного відеозапису є належними та допустимим доказом його вини. Про те, що пристрій було здано в несправному виді офіційного документу немає, а рапорт складено не в день події, а 05.09.2019 року.

Стверджує, що жодних свідків при складанні протоколу та при продуванні ним приладу Драгер не було. Крім того, у поясненнях свідків зазначено, що їх було запрошено о 00 год. 00 хв. в якості свідків, тобто ще за 20 хв. до того, як його зупинили, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він керував автомобілем о 00 год. 20 хв., в самих поясненнях свідків зазначено, що він відмовився від проходження медичного огляду в Калуській ЦРЛ та продувши прилад Драгер. Це підтверджує те, що він продував Драгер на місці зупинки автомобіля, однак до матеріалів справи не долучено результат приладу Драгер.

Сам протокол складався щодо нього о 00 год. 32 хв., а це вже була наступна доба, тобто 15.07.2019 року.

Всі наведенні порушення при оформленні матеріалів справи та при розгляді справи в суді є порушенням його прав, а тому вважає, що дана постанова суду підлягає до скасування.

Просить постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Додатково просить викликати в судове засідання апеляційного суду свідків, зазначених в письмовому клопотанні.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Стрипи І.С., апеляційний суд вважає , що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Суд мотивував своє рішення про розгляд справи за відсутності правопорушника тим, що ОСОБА_1 , зловживаючи своїми процесуальними правами мав намір ухилитись від адміністративної відповідальності, затягнути судовий розгляд.

Разом з тим, такий висновок суду не мотивований належним чином та суперечить даним , які містяться в матеріалах справи.

Зокрема, з матеріалів справи вбачається, що 30.09.29019 року ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив відкласти розгляд справи у зв`язку з тим, що він знаходиться на лікарняному. Суд першої інстанції відклав розгляд справи, однак призначив нове судове засідання через незначний період часу, який був явно недостатній для забезпечення участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а саме на 07.11.2019 року, фактично мотивуючи необхідність оперативного розгляду справи тим, що 14.11.2019 року закінчувався строк встановлений ст.38 КУпАП щодо можливості накладення стягнення на правопорушника.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що тривалість розгляду справи у суді першої інстанції була обумовлена тим, що постановою Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 13.08.2019 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП безпідставно без поважних на це причин та за відсутності правових підстав було повернуто до Снятинського ВП Косівського ВП ГУНП в Івано-Франківській області для доопрацювання, мотивуючи своє рішення посиланням на відсутність достатніх доказів, які дозволяють суду встановити доведеність вини правопорушника у вчиненні адміністративного правопорушення.

Разом з тим, вищевказані матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП повторно надійшли до суду першої інстанції для розгляду, після чого було призначено розгляд справи на 30.09.2019 року.

Таким чином, тривалість розгляду прави у суді першої інстанції була обумовлена не зловживанням своїми процесуальними правами особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а безпідставним поверненням матеріалів на доопрацювання.

Разом з тим, з наявних в матеріалах справи медичних документів вбачається, що ОСОБА_1 з 30.09.2019 року по 10.10.2019 року перебував на стаціонарному лікуванні в урологічному відділенні Калуської ЦРЛ.

Вищевказані обставини свідчать про те, що судом першої інстанції було допущено грубе порушення права на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки суд, за наявності даних про неможливість участі ОСОБА_1 у судовому засіданні з поважних причин у зв`язку з перебуванням останнього на стаціонарному лікуванні у Калуській ЦРЛ, безпідставно, в порушення вимог ст.268 КУпАП, розглянув справу за його відсутності.

Крім того, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, апеляційний суд вважає, що особа, яка обвинувачується у вчиненні, вказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення, до яких відноситься право на захист.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №100617 від 14.07.2019 року (а.с.1), о 00 год. 20 хв. м. Калуш по вул. Височана, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. В установленому законом порядку від проходження огляду в медичному закладі на факт вживання спиртних напоїв, а також із застосуванням приладу «Drager» водій ухилився відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою інспектором СРПП №3 Снятинського ВП капітаном поліції Гриджук М.М., з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст.256 КУпАП, протокол підписаний уповноваженою особою та особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

В протоколі про адміністративне правопорушення зазначені анкетні дані свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтверджені їх власноручними підписами.

ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 63 Конституції України та ст.268 КУпАП та повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Калуському міськрайонному суді, про що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 був ознайомлений із змістом протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить також його власноручний підпис. В графі пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення правопорушник зазначив, що він керував автомобілем марки Опель Віваро, НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння після вживання спиртних напоїв, в лікарню їхати відмовляється, вину визнає.

У ОСОБА_1 було вилучено посвідчення водія та видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом. Транспортний засіб доставлено до місця проживання.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 та його пояснень у судовому засіданні апеляційної інстанції вбачається, що він не заперечує, що дійсно керував транспортним засобом, але стверджує, що проходив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, результат якого був негативним, та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, оскільки не бачив в цьому необхідності. Вказує, що при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння були відсутні свідки, а в протоколі про адміністративне правопорушення сфальсифіковані письмові пояснення.

Разом з тим, вищевказані пояснення ОСОБА_1 не відповідають дійсності та не узгоджуються з сукупністю доказів, які були досліджені судом апеляційної інстанції.

Зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та долучених до нього документів вбачається, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були присутні на місці складання протоколу.

Судом апеляційної інстанції неодноразово приймались заходи щодо можливості допиту у судовому засіданні апеляційної інстанції свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , однак останні не з`явились до суду, не повідомивши про причини своєї неявки.

Разом з тим, ОСОБА_1 та його захисником адвокатом Стрипою І.С. долучено до матеріалів провадження письмове пояснення свідка ОСОБА_3 , з якого вбачається, що він підтверджує свою участь при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, однак не може надати пояснення з цього приводу та з`явитися в судове засідання апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, діючий закон дозволяє водію відмовитись від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів і така відмова не утворює складу адміністративного правопорушення.

Однак, у цьому випадку водій транспортного засобу зобов`язаний пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в закладах охорони здоров`я.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що участь свідків є обов`язковою тільки у разі проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу, а факт відмови водія від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку встановлюється судом на підставі сукупності належних та допустимих доказів.

Відмова ОСОБА_1 від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого останній відмовився від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу (а.с.3) та поясненнями ОСОБА_4 в судовому засіданні апеляційної інстанції.

Зокрема, зі змісту письмових пояснень, які надані ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що він повністю визнавав факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції було допитано інспектора СРПП №3 Снятинського ВП капітана поліції ОСОБА_4 , яким було складено протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №100617 від 14.07.2019 року , який підтвердив вищевказаний факт та показав, що 14.07.2019 року по вул. Височана в м. Калуш за порушення ПДР України було зупинено водія автомобіля марки Опель Віваро, НОМЕР_1 . Під час спілкування з водієм вказаного транспортного засобу ОСОБА_1 від нього було чути запах від вживання алкоголю, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським за допомогою спеціального технічного засобу та в медичному закладі. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 власноруч написав в протоколі пояснення, в яких визнав вживання ним алкогольних напоїв та відмовляється проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі. Вказує, що при складанні протоколу були присутні випадкові свідки, в яких він відібрав пояснення, які долучені до матеріалів протоколу. В категоричній формі стверджує, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і не проходив такий огляд. Вказує, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис не здійснювався, оскільки в нього розрядилась батарея на нагрудній відеокамері, однак ніякого психологічного або психічного тиску на ОСОБА_1 не вчиняв і останній добровільно власноручно надав письмові пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи відсутні дані, які свідчать про те, що ОСОБА_1 дійсно проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння поліцейським за допомогою спеціального технічного приладу «Драгер» .

Пункт 1.3 ПДР України зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР України, передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

При цьому, згідно диспозиції даної частини статті, для настання адміністративної відповідальності, особа, яка керує транспортним засобом не може відмовитись від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції за виключенням обставин, які передбачені ст.17 КУпАП.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було складено саме за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Апеляційний суд вважає безпідставними доводи апеляції ОСОБА_1 про те, що працівники поліції сфальсифікували протокол про адміністративне правопорушення, вказавши в ньому дані, які не відповідають дійсності, щодо участі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також сфальсифікували його письмові пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що доводи ОСОБА_1 в цій частині носять суперечливий та непослідовний характер.

Зокрема, в своїй апеляційній скарзі він посилається на показання свідка ОСОБА_5 , безпідставно змінивши зміст показань вказаного свідка та стверджуючи, що вказаний свідок фактично підтверджує проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Разом з тим, до протоколу про адміністративне правопорушення дійсно додані письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а. с. 6, 7), в яких зазначено, що 14.07.2019 року біля 00 год 00 хв. їх було зупинено працівниками поліції та запропоновано стати свідками того, що водій ОСОБА_1 відмовився пройти медичний огляд в ЦРЛ та продути прилад «Драгер» на місці, водій перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Вину свою водій визнав, про що засвідчив в протоколі про адміністративне правопорушення своїм підписом. Пояснення свідками підписано власноручно.

Крім того, ОСОБА_1 стверджує про відсутність свідків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, однак долучені ним та його захисником письмові пояснення свідка ОСОБА_3 фактично свідчать про те, що в дійсності свідки були присутні при складанні протоколі про адміністративне правопорушення.

Крім того, зі змісту апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, шо письмові пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення були написані ним власноручно, внаслідок тиску з боку працівників поліції і не відповідають дійсності, хоча в судовому засіданні він стверджував, що не писав таких пояснень.

Апеляційний суд приймає до уваги, що матеріали спрпави не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Апеляційний суд враховуючи, що презумпція невинуватості є одним з основоположних конституційних принципів судочинства, вважає, що доводи ОСОБА_1 про фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення та застосування психологічного насильства працівниками поліції, можуть бути належним чином перевірені в межах відповідного кримінального провадження, оскільки свідчать про перевищення посадовими особами своїх повноважень та вчинення кримінального правопорушення.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що у разі доведення факту фальсифікації протоколу про адміністративне правопорушення працівниками поліції у встановленому законом порядку, ОСОБА_1 може звернутися до суду про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Враховуючи наведене, апеляційний суд поза розумним сумнівом приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Разом з тим, приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, яке було вчинене 14.07.2019 року, необхідно прийти до висновку, що на теперішній час закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, які встановлено ст.38 КУпАП.

Вищевказані обставини свідчать про наявність підстав для закриття провадження по справі відповідно до вимог п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи наведене апеляційний суд вважає за необхідне скасувати постанову судді суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП і закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Калуського міськрайонного суду Івано-Франківської області від 07 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду О.П. Васильєв