Справа №585/4548/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Євлах О. О.
Номер провадження 33/816/127/20 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 122-4 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. ст. 122 4, 124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді адміністративного арешту на строк 10 діб.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в доход держави в розмірі 384,20 грн.

24 січня 2020 року ОСОБА_1 на адресу Роменського міськрайонного суду Сумської області направив апеляційну скаргу, в якій, окрім вимог про необхідність скасування постанови суду через її не законність, міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтоване тим, що справа була розглянута 23 грудня 2019 року за його відсутності, а копію оскаржуваної постанови він отримав у відділенні поштового зв`язку лише 22 січня 2020 року.

Вислухавши ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, який пояснив, що отримав копію постанови 02 січня 2020 р., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що вказане клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Частиною другою статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Аналізуючи положення даної норми права слід зазначити, що законодавець, визначаючи строк, протягом якого відповідна особа може подати апеляційну скаргу, визначив також момент початку перебігу цього строку, а саме день винесення постанови. Крім того, законодавець наділяє особу, яка пропустила визначений законом строк на звернення із апеляційною скаргою, правом подати заяву про поновлення такого строку, зазначивши поважність причин його пропуску.

Право на суд, одним із аспектів якого є право на доступ до суду, не є абсолютним. Право на суд, особливо щодо умов прийнятності скарги, може бути обмеженим настільки, щоб не було порушено саму сутність цього права, тобто, обмеження повинні мати законну мету і зберігати пропорційність між використаними засобами та досягнутими цілями.

Також, відповідно до вимог ст. 129 Конституції України, ст. 11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду.

Як убачається з матеріалів справи, постанова у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 була винесена 23 грудня 2019 року, а апеляційна скарга на постанову судді ним подана 21 січня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення від 05 листопада 2018 року серії ОБ № 146814 та серії ОБ 146813 (а. с. 2, 10) ОСОБА_1 було повідомлено про дату, час та місце розгляду складеного відносно нього протоколу, а саме, що розгляд справи відбудеться 18 листопада 2019 року о 10 год. 00 хв. в Роменському міськрайонному суді Сумської області, що підтверджується проставленими ним особисто підписами.

Проте, ОСОБА_1 в судові засідання по невідомій причині не з?явився 18 листопада 2019 року через, що судовий розгляд було відкладено на 6 грудня 2019 року та повідомлено секретарем судового засідання ОСОБА_2 в телефонному режимі про нову дату судового засідання (а. с. 19). Однак і 6 грудня 2019 року ОСОБА_1 , без повідомлення причин, в судове засідання не прибув, тому секретарем судового засідання, повторно, було повідомлено ОСОБА_1 , в телефонному режимі, про нову дату судового засідання 23 грудня 2019 року (а. с. 22), однак і цього разу він у судове засідання не з?явився.

Таким чином, суддя маючи дані про повідомлення ОСОБА_1 судом про дату та час судового засідання та відсутність клопотань останнього про необхідність відкладення судового засідання на іншу дату, через не можливість з об?єктивних причин прибути у судове засідання, 23 грудня 2019 року розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 .

Також, з матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувану постанову ОСОБА_1 було направлено судом в день її постановлення, тобто 23 грудня 2019 року (а. с. 39) та отримано останнім у відділенні поштового зв?язку 2 січня 2020 року, що підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 на поштовому повідомленні (а. с. 40) та даними з реєстру поштових відправлень доступних для перегляду на сайті - https://track.ukrposhta.ua.

Отже, ОСОБА_3 не лише знав про розгляд справи, а й про постановлене відносно нього рішення судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2019 року, яке він отримав не в дату зазначену в апеляційній скарзі - 22 січня 2020 року, а на багато раніше 2 січня 2020 року.

В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов?язана з розумним інтервалом сама цікавитися продовженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов?язки.

За таких обставин, зазначені ОСОБА_1 причини пропуску ним строку на апеляційне оскарження постанови судді місцевого суду, зокрема те, що копію постанови він отримав 22 січня 2020 року, повністю спростовуються відомостями, що наявні в матеріалах справи, а тому суд апеляційної інстанції їх не може визнати поважними.

З огляду на викладене, підстав для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду, апеляційний суд не вбачає.

З урахуванням наведеного та тих обставин, що апеляційна скарга подана з пропуском, визначеного ч. 2 ст. 294 КУпАП, строку на апеляційне оскарження постанови, поважні причини для поновлення якого відсутні, тому необхідно відмовити в поновленні даного строку та повернути апелянту апеляційну скаргу.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. ст. 122 4, 124 КУпАП, - відмовити.

Повернути ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову судді Роменського міськрайонного суду Сумської області від 23 грудня 2019 року, як особі яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.