Справа № 348/943/20
Провадження № 33/4808/448/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Грещук Р. П.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю захисника ОСОБА_1 -адвоката Капака В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 (далі АС), на постанову судді Надвірнянського районного суду від 25 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , непрацюючий, громадянин України, -

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 ( в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. судового збору.

З постанови судді вбачається, що 19.06.2020 року приблизно о 01 год 50 хв ОСОБА_1 по вул. Промислова, в селище Битків, Надвірнянського району, Івано-Франківській області, керував транспортним засобом, а саме: автомобілем марки «Опель Вектра», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810» в присутності двох свідків. Результат тесту 1,28 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а Правил дорожнього руху України (далі ПДР).

Відповідно до вимог п.2.9а ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У своїй АС ОСОБА_1 покликається на те, що постанова судді щодо нього є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя не дослідив доказів, не надав вірної правової оцінки відповідним обставинам справи.

Просить постанову судді Надвірнянського районного суду від 25 серпня 2020 року щодо нього скасувати та закрити провадження на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

В засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 -адвокат Капак В.М. пояснив, що його підзахичсний ОСОБА_1 хворий і його законні інтереси представлятиме він. Покликається, що суддя місцевого суду порушив право на захист його підзахисного, розглянувши справу без ОСОБА_1 , письмові пояснення свідків є неналежним доказом, оскільки вони ідентичні, технічний пристрій газаноаналізатор не внесений в перелік спеціальних технічних засобів.

Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, просить провадження в цій частині закрити.

Заслухавши пояснення захисника Капака В.М., який просить скасувати постанову, а провадження закрити за ч.1 ст.130 КУпАП; перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозаписи з нагрудних знаків поліцейських,суд вважає, що АС підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

До початку апеляційного розгляду надійшла заява від ОСОБА_1 , в якій він просить розглядати справу у його відсутностіц. Свою вину в інкриміновому правопорушенні не визнає.

13. 11.2020 року захисник Капак В.М. подав заяву, з якої вбачається, що він просить проводити розгляд справи у його відсутності.

Так, в своїй АС ОСОБА_1 посилається на те, що суддя першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, чим порушив його право на захист.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у розгляді справи є беззаперечним і випливає з вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Право на участь в судовому засіданні суду першої інстанції особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, встановлено ст.268 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що суддя першої інстанції прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутністю ОСОБА_1 .

Як вбачається з постанови Надвірнянського районного суду від 25 серпня 2020 року, ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 11.08.2020 року не з`явився, однак від нього поступила заява, в якій просить слухання справи відкласти, оскільки не має можливості з`явитися в судове засідання так як хворіє. Крім того, має намір укласти договір з захисником для захисту своїх інтересів. Про дату наступного судового засідання просить повідомити письмово, а справу у його відсутність не розглядати.

В подальшому, в судове засідання, призначене на 25.08.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, з невідомих суду причин, про час та місце слухання справи повідомлений рекомендованим листом, про причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не поступало.

Отже, вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 не з`являвся в судові засідання, намагаючись затягнути розгляд справи з метою перешкоджання ухваленню несприятливого для себе судового рішення, використовуючи надані процесуальні права, всупереч інтересам забезпечення справедливого та неупередженого правосуддя у розумний строк.

Апеляційний суд бере до увагу те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Апеляційний суд визначає, що суддя першої інстанції, враховував вищевказані обставини, прийшов до обґрунтованого висновку про можливість завершення розгляду справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності із за неявки в судове засідання без поважних причин.

Разом з тим, з метою забезпечення права на доступ до правосуддя та права на апеляційне оскарження рішення суду, апеляційний суд вважає за необхідне перевірити доводи апеляційної скарги щодо відсутності складу правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції правильно, встановивши фактичні обставини адміністративне правопорушення, належним чином мотивував свої висновки щодо доведеності вини ОСОБА_1 та наклав на нього справедливе стягнення, яке відповідає особі правопорушника та характеру вчиненого правопорушення і згідно встановленої санкції.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

При розгляді даної справи, вказаних вимог закону суддя першої інстанції в повній мірі дотримався.

Відповідно до вимог п.2.9 а ПДР, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебувати під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за дії, передбачені ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції, яка діяла на час вчинення. правопорушення), настає у випадку керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

При складенні протоколу, водію ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, що зафіксовано на бодікамеру працівників поліції.

Оцінюючи доводи викладені в АС, апеляційний суд бере до уваги обставини справи та наявні докази, із урахуванням їх дослідження, вважає, що твердження ОСОБА_1 в АС, є неспроможними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені суддею місцевого суду та наведені в судовому рішені.

В результаті перевірки вищевказаних доводів не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП, а саме порядку проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, доведена дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме: даними результату тесту із застосуванням приладу «Drager Alcotest 6810» від 19.06.2020 року (а.с.1); протоколу серії ДПР18 №231452 від 19.06.2020 року (а.с.2); акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 19.06.2020 року (а.с.3-4); компакт-диском «DVD+R», який міститься в матеріалах справи (а.с.9).

Згідно статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи, в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

З переглянутого відео видно, що працівники поліції пропонували пройти тест на сп`яніння на місці зупинки, на що водій погодився. ОСОБА_1 продув у прилад «Драгер» показник , якого становив- 1.28 %проміле.

З результатом огляду за допомогою приладу « Драгер» водій ОСОБА_1 був згідний, ніяких заперечень з цього приводу не заявляв, про що свідчить його підпис на роздруківці ( а.с1).

Тобто, записом на диску підтверджено, що огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння проводився у присутності двох свідків, тому письмові пояснення останніх суддею першої інстанції взялись до уваги як такі, що підтверджені іншими доказами, наявними в матеріалах справи, в тому числі, актом огляду, даними вимірювального приладу, тощо. На записі також зафіксовано як ОСОБА_1 не заперечив факту керування ним транспортним засобом та вживання алкоголю.

Посилання апелянта на те, що прилад «Драгер» не був калібрований у встановленому законом порядку, а тому його показники даного приладу не можуть бути доказом знаходження його в стані алкогольного сп`яніння, не заслуговує на увагу та є безпідставним, оскільки міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається», встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 і становить один рік.

Як вбачається з роздрукованого результату приладу Драгер, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, останнє калібрування приладу проводилось 02. 10.2019 року, ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 19.06.2020 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «Драгер», а відтак підстави для визнання його результатів недійсними, відсутні.

Апеляційний суд вважає, що суддя першої інстанції прийшов до правильного висновку, про те що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 (в редакції, яка діяла на час виникнення правовідносин) КУпАП, а його вина доводиться поза всяким розумним сумнівом.

Разом з тим, як вбачається із резолютивної частини постанови суддя першої інстанції наклав на ОСОБА_1 окрім штрафу, в розмірі 10200 гривень, ще позбавлення його права керувати транспортними засобами на строк один рік.

Як вбачається з листа Територіального сервісного центру в Івано-Франківській області, що громадянину ОСОБА_1 не видавалось посвідчення водія.

Відповідно до п. 1.10 ПДР, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії.

Право на керування транспортними засобами відповідної категорії підтверджується посвідченням водія транспортного засобу з установленим терміном дії. На території України відповідно до Конвенції про дорожній рух діють національні та міжнародні посвідчення водія.

За таких обставин ОСОБА_1 неможливо визнати водієм, в контексті ПДР та Закону України «Про дорожній рух», оскільки в нього відсутнє посвідчення водія на керування транспортним засобом.

Згідно положень п.3 ч.8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право змінити постанову.

За таких обставин, АС ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Надвірнянського районного суду від 25 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Виключити з резолютивної частини вказаної постанови посилання на позбавлення права керування ОСОБА_1 транспортними засобами на строк один рік.

В решті постанову судді Надвірнянського районного суду від 25 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк