Категория: ст. 164 ч.1 КпАП України
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

13 лютого 2020 року м. Маріуполь

м. Маріуполь

Суддя Донецького апеляційного суду Топчій Т.В., за участю секретаря Параскевіної Н.П., розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 за участю ОСОБА_1 та його захисника Барановського В.В. на постанову Волноваського районного суду Донецької області від 27 листопада 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючого водієм ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрований та проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,-

визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Короткий зміст оскаржуваного судового рішення та встановлені суддею обставини.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення 05.11.2019 року близько 09.00 год. на КПВВ «Новотроїцьке» під час перевірки автомобіля Opel Zafira номерний знак НОМЕР_1 виявлено здійснення водієм ОСОБА_1 перевезень пасажирів з нульового рубежу до м. Волновахи, без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності та без наявності ліцензії на провадження такого виду господарської діяльності, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

Постановою Волноваського районного суду Донецької області від 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 164 ч.1 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень.

Вимоги апеляційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала

В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови, постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що при розгляді справи присутній не був, копію постанови отримав лише 18.12.2019 р. поштою, вважає, що пропустив 10 денний строк на оскарження постанови з поважної причини.

Крім того зауважує, що повістка про його виклик до суду на 27.11.2019 р. йому не надходила, а повідомлення його шляхом отримання SMS повідомлення вважає неналежним.

Зауважує, що така заявка про відправлення СМС повідомлень оформляється безпосередньо в суді, а в даному випадку, згідно п. 10 опису а.с. 14, заявка про отримання судових повісток, надійшла до суду разом із матеріалом, про адміністративне правопорушення. Наголошу на тому, що мобільний телефон зазначений в заяві, складеної від його імені, що міститься в матеріалах провадження - НОМЕР_2 ніколи йому не належав, ніякої заяви про відправлення смс повідомлень за цим номером мобільного телефону він не складав і не підписував. Про фіктивність цього номеру мобільного телефону свідчить і те, що у різних документах в справі про адміністративне правопорушення, в заяві, складеній від його імені, в поясненнях осіб «пасажирів» - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 зазначені різні номери мобільного телефону, який насправді йому не належить. Його актуальний номер мобільного зв`язку - 0, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо нього, номер мольного телефону у нього ніхто не запитував.

Зазначає, що дійсно 05.11.19 року здійснював перевезення 3-х пасажирів, а саме родича, який їхав з м. Макіївка в м. Маріуполь без будь-яких домовленостей про оплату за проїзд, узяв двох попутників - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яких раніше не знав. Посилається на те, що пояснення від його імені, що містяться в матеріалах справи про адміністративне правопорушення містять не були його власним волевиявленням, не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки написані під диктовку посадових осіб, під психологічним впливом щодо вилучення та арешту ними автомобіля, що йому належить.

Пояснення свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , також написані під диктовку та ретельно відкориговані посадовими особами, проте не відповідають фактичним обставинам справи, об`єктивність їх свідчень не була перевірена судом у судовому засіданні, тому вважає їх не належними та не допустимими доказами у справі. Також, ОСОБА_1 зазначає, що суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.164 ч.1 КУпАП в частині здійснення господарської діяльності без ліцензії і дозвільних документів може бути лише суб`єкт господарювання, проте він не є суб`єктом господарювання і не можу бути притягнутим до адміністративної відповідальності.

Під час апеляційного перегляду справи ОСОБА_1 та його представник - адвокат Барановський В.В.. вимоги апеляційної скарги підтримали в повному обсязі та посилаючись на вказаній в ній доводи, просили скасувати постанову суду, провадження у справі щодо ОСОБА_1 - закрити.

Вислухавши ОСОБА_1 , його захисника, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та обговоривши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду - скасуванню, з закриттям провадження по справі з наступних підстав.

Мотиви суду

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником. З матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що ця справа розглянута 27.11.2019 року без участі останнього, копію оскаржуваного судового рішення він отримав лише 20.12.2019 р.

Враховуючи, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, вважаю доцільним поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Волноваського районного суду Донецької області від 27.11.2019 року.

Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. За відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Вважаю, що справа про адміністративне правопорушення була розглянута судом у порушення вимог ст. 268 КУпАП у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, без належного сповіщення про місце і час розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не був повідомлений судом першої інстанції про час і місце розгляду справи стосовно нього належним чином, судових повісток про виклик у судове засідання ОСОБА_1 на 27.11.2019 року до Волноваського райсуду Донецької області матеріали справи не містять. Наявна в матеріалах справи довідка про доставку СМС - повідомлення про судовий виклик за номером телефону 094-963-10-27 не може бути розцінена, як належне повідомлення останнього про час розгляду справи, оскільки номер телефону не є дійсним, різниться у з іншими матеріалами провадження, зокрема поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , ОСОБА_1 заперечує належність йому цього мобільного телефону та складання заяви про доставку йому з суду смс повідомлень.

З урахуванням вказаного вважаю, що ОСОБА_1 був позбавлений можливості реалізувати в суді передбачені законом права за ст. 268 КУпАП, якими наділена особа, котра притягується до адміністративної відповідальності, зокрема, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою, тощо. За таких обставин оскаржувану постанову суду, не можна вважати законною, тому вона підлягає скасуванню.

Разом з тим, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню з огляду на таке. Диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає відповідальність за порушення особою порядку провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).З наведеної норми вбачається, що обов`язковою умовою належного перевезення пасажирів транспортним засобом є ліцензійний документ на право перевезення пасажирів, які ОСОБА_1 надані не були. Не надано таких доказів і апеляційному суду. Твердження ОСОБА_1 у апеляційній скарзі про те, що він не являється приватним підприємцем, перевозками пасажирів не займається, коштів за це не отримує, спростовуються його власноручними письмовими поясненнями, з яких вбачається , що він у зв`язку з скрутним становищем та маючи на утриманні двох дітей, будучі непрацюючим здійснює перевезення пасажирів з метою заробітку. Враховуючи наведені обставини, вважаю правову кваліфікацію дій ОСОБА_1 за ст. 164 ч.1 КУпАП обґрунтованою.

Згідно ст.ст. 38, 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на час розгляду справи про адміністративне правопорушення трьохмісячного строку, з моменту вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Оскільки з часу фіксування працівниками податкової поліції адміністративного правопорушення щодо ОСОБА_1 минуло більше трьох місяців, отже і строк накладення адміністративного стягнення минув, внаслідок чого провадження щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю згідно ст. 247 ч.1 п.7 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Волноваського районного суду Донецької області від 27 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Волноваського районного суду Донецької області від 27 листопада 2019 року постановлену стосовно ОСОБА_1 - скасувати.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення за ст. 164 ч. 1

КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі ст. 247 ч. 1 п. 7 КУпАП через закінчення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова суду оскарженню не підлягає.

Суддя: