ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 лютого 2020 року. Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Вітер І.Р., розглянувши матеріали, які надійшли від командира військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця військової частини НОМЕР_1 , за ч.4 ст.17211 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

04 лютого 2020 року військовослужбовець ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину НОМЕР_1 та був відсутній на військовій службі без поважних причин по 10 лютого 2020 року.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 , який являється військовослужбовцем за контрактом, наявні усі ознаки самовільного залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби) тривалістю до десяти діб, в умовах особливого періоду, крім воєнного стану,тобто адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.17211 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного правопорушення визнав повністю та щиро розкаявся. Пояснив, що умислу на вчинення даного правопорушення не мав. Просив суворо не карати.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-11 ч.4 КУпАП стверджено: протоколом про адміністративне правопорушення №63 від 11.02.2020 року, службовою характеристикою на ОСОБА_1 , іншими матеріалами справи.
Статтею 23 КпАП України передбачається, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а тому, суд бере до уваги, що ОСОБА_1 посередньо характеризується по місцю служби, вину свою визнав, розкаявся у скоєному.
Обтяжуючих вину обставин судом не встановлено.
З огляду на викладене приходжу до висновку, що у відношенні ОСОБА_1 слід обрати адміністративне стягнення у виді штрафу, оскільки саме таке стягнення буде достатнім для виховання громадянина ОСОБА_1 у дусі точного і неухильного додержання законів України та запобігання нових правопорушень.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП особа, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачує судовий збір у розмірі, визначеному п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, на підставі ст.172-11 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 172-11 ч.4 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 2465 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , в дохід держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 грн. судового збору за наступними реквізитами:отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, призначення платежу: судовий збір, Володимир-Волинський міський суд Волинської області.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення та набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя : /-/-підпис.

Згідно з оригіналом.

Суддя Володимир-Волинського міського суду І.Р. Вітер