Номер провадження: 33/813/1159/20
Номер справи місцевого суду: 493/862/20
Головуючий у першій інстанції Тітова Т. П.
Доповідач Кадегроб А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Кадегроб А.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 02.09.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою судді Балтського районного суду Одеської області від 02.09.2020

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 600 (шестисот) розмірів неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок в дохід держави.

Суддею районного суду встановлено, що відповідно до адміністративних матеріалів, які надійшли до суду, ОСОБА_1 , у порушення п. 2.9а Правил дорожнього руху, 07.06.2020 о 23 годині 45 хвилин в м. Миколаїв Центральний район по вул. Колодязна, 3 керував транспортним засобом автомобілем «Audi A6», д/н НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, нечітка мова). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився відповідно до закону із застосуванням приладу «Drager» № 0318 в присутності двох свідків, результат огляду на місці зупинки транспортного засобу становить 1, 91 проміле.

08.06.2020 о 00 годині 15 хвилин за цим фактом, співробітником поліції у відношенні водія ОСОБА_1 складений протокол про адміністративне правопорушення серії БД №289778 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням судді, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій зазначає, що оскаржена постанова є незаконною, в матеріалах справи відсутні докази його винуватості у вчиненні адміністративного правопорушення. Просить оскаржену постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог, ОСОБА_1 зазначає, що суддею не було належним чином і в повному обсязі з`ясовано всі обставини справи, не вірно надано оцінку наявним у матеріалах справи доказам.

Також зазначає, що суддею районного суду не прийнято до уваги посилання захисника ОСОБА_1 Татаровського В.Ю. на те, що на день розгляду справи не передбачено адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім цього вказує, що він не заперечує перебування в стані алкогольного сп`яніння, однак заперечує факт керування транспортним засобом, що виключає в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, а наявними в матеріалах справи доказами, на підставі яких суддею районного суду прийнято постанову про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, підтверджується лише факт проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння і його позитивний результат, однак жодним чином не підтверджено факт керування останнім зазначеного вище транспортного засобу.

Апелянт неодноразово на виклики апеляційного суду в судові засідання не з`являвся, причини неявки не повідомляв, у зв`язку з вищевикладеним, суддя апеляційного суду приходить до висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності апелянта.

Дослідивши вимоги апеляційної скарги та матеріали справи, суддя апеляційного суду приходить до таких висновків.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суддя районного суду розглянула справу згідно з вимогами КУпАП, дослідивши матеріали справи, та дійшла обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується долученими до матеріалів справи матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №289778 від 08.06.2020, письмовими поясненнями ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, результатами тестування на алкоголь №6, проведеного за допомогою спеціального технічного приладу Drager «ARLM-0318» від 07.06.2020, відеозаписом з оптичного носія інформації DVD-R диску від 07.06.2020, 08.06.2020 (а. с. 1-6).

Згідно з п. 3 р. І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 (далі Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктами 6, 7 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. п. 1, 6 р. ІІ Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №289778 від 08.06.2020, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «Audi A6», д/н НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції, якими у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, передбачені п. 3 р. І Інструкції, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, нечітка мовата останній пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Drager «ARLM-0318» від 07.06.2020, що також підтверджується відеозаписом, поясненнями свідків, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння та результатами тестування на алкоголь №6, проведеного за допомогою спеціального технічного приладу Drager «ARLM-0318» (а. с. 1-6).

Вказаний протокол ОСОБА_1 підписав без будь-яких зауважень (а. с. 3).

Враховуючи вищевикладене, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що в справі наявні достатні докази для підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та суддею районного суду правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за ознаками керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Що стосується посилань апелянта на те, що відповідно до внесених до закону змін, інкриміноване йому адміністративне правопорушення взагалі неможливо кваліфікувати за ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя апеляційного суду такі твердження вважає помилковими з огляду на наступні обставини.

01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22.11.2018 (далі Закон), яким відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного огляду, була виключена з ч. ч. 1 та 3 ст. 130 КУпАП та закріплена у ст. 286-1 КК України керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

До набрання чинності вищевказаним Законом, тобто до 01.07.2020, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову від проходження огляду на стан такого сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому, Касаційним кримінальним судом у складі Верховного Суду (далі ККС ВС) були розглянуті звернення голови Донецького апеляційного суду Лісового О.О. (вх. №290/0/157-20 від 02.07.2020) та секретаря судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Мосьондза І.А. (вх. №289/0/157-20 від 02.07.2020) за результатами якого надано роз`яснення щодо вирішення питання про те, чи підлягають з 01.07.2020 адміністративній відповідальності за ст. 130 КУпАП особи, які вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до 01.07.2020.

У зазначених роз`ясненнях суд звернув увагу на певні положення закону та дійшов наступних висновків.

Зокрема, відповідно до положень ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, ККС ВС дійшов висновку про те, що до осіб, які до 01.07.2020 вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст. 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, а суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, які було вчинено до 01.07.2020, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

З огляду на викладене та враховуючи те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП 08.06.2020, тобто до набрання чинності Законом України 01.07.2020, до нього має бути застосовано закон в редакції, чинній на час вчинення такого діяння, тобто норми КУпАП в редакції від 14.05.2020 (566-IX), ч. 1 ст. 130 КУпАП якої передбачає відповідальність, в тому числі, за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги щодо виключення адміністративного акту про відповідальність осіб, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, суддя апеляційного суду вважає неспроможними.

Будь-яких інших доводів, які б свідчили про наявність підстав для скасування оскарженої постанови, апеляційному суду надано не було.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, суддя апеляційного суду доходить висновку про необґрунтованість апеляційної скарги в цілому, в зв`язку з чим вважає за необхідне залишити її без задоволення, а оскаржену постанову без змін.

Керуючись ст. ст. 7, 289, 293, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Балтського районного суду Одеської області від 02.09.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Кадегроб