Справа №591/4332/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Клімашевська І. В.
Номер провадження 33/816/499/20 Суддя-доповідач Філонова Ю. О.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Філонова Ю. О. ,з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Бондаренка В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 29.09.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючий в АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми від 29.09.2020 року водій ОСОБА_1 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і на нього було накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік за те, що 08.07.20202 року о 03.47 год, в м.Суми, по вул. Петропавлівській, в районі будинку 52, керував транспортним засобом Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 прилад №ARLM 0309 в присутності двох свідків, проба позитивна 0,97 проміле, відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, чим порушив п. 2.9(а) ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним судовим рішенням ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення, оскільки в судовому засіданні не був, копію постанови не отримав, а про результат розгляду справи дізнався аж 06.10.2020 року. Крім цього, в цій же апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 29.09.2020 року, скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити.

Вказував, що суд безпідставно здійснив розгляд справи у його відсутність, оскільки про дату, час і місце судового засідання він належним чином повідомлений не був, а тому і до суду не з`явився. Наявні в матеріалах справи номер телефону у нього змінювався, а поштова адреса, зазначена в матеріалах справи, не відповідає дійсності, а тому і кореспонденція йому від суду не надходила. Про результат розгляду справи він дізнався лише 06.10.2020 року. Вказане порушує надані йому права передбачені ст. 268 КУпАП.

Крім цього, справу було розглянуто не уповноваженим на те судом, оскільки справи такого роду розглядаються або ж за місцем обліку транспортного засобу (м. Київ), або ж за місцем проживання правопорушників ( АДРЕСА_2 ). З огляду на це, справа мала розглядатись або ж Подільським районним судом м. Києва, або ж Ковпаківським районним судом м. Суми.

Вказував, що суддя Клімашевська І.В. спочатку зволікала із вирішенням його клопотання про зміну територіальної підсудності, а потім взагалі безпідставно відмовила у його задоволенні, що і стало підставою для звернення із заявою про відвід цієї судді.

Дії судді Клімашевської І.В. ОСОБА_1 вважав упередженими.

Щодо пояснень свідків, то письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , ОСОБА_1 вважав такими, що містять ознаки фальсифікації, оскільки в них мається виправлення. Припускає, що у поясненнях вказано зовсім інших осіб, тих, хто на місці події присутній і не був. З метою встановлення вказаного, його захисник Бондаренко В.М. заявляв суду клопотання про виклик таких свідків до суду.

Щодо накладеного на нього стягнення, то ОСОБА_1 зазначав, що станом на 08.07.2020 року санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП його не передбачала, а тому провадження відносно нього повинно було бути закрито.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Бондаренка В.М., які вимоги апеляційної скарги підтримали, просили поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі відносно ОСОБА_1 закрити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2020 року винесена за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , 29.09.2020 року копію вказаної постанови суду направлено ОСОБА_1 (а.с. 78), однак відомостей про дату отримання оскаржуваної постанови матеріали справи не містять. 13.10.2020 року вказана постанова оскаржена ОСОБА_1 в апеляційному порядку (а.с. 84).

Враховуючи вказані обставини, з метою забезпечення особі права доступу до правосуддя для захисту своїх прав, апеляційний суд вважає за необхідне поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2020 року, як такий, що пропущений з поважних причин.

Також, згідно вимог ст. 245, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судом забезпечується всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до п. 2.9 (а) ПДР України водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП України передбачена у зв`язку з керуванням транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновок суду першої інстанції про доведеність винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, за обставин, встановлених судом першої інстанції є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами.

Зокрема вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 08 липня 2020 року серії ДПР18 № 136931, складеного уповноваженою на те особою у відповідності до вимог закону, з якого вбачається, що 08.07.2020 о 03.47 год. в м.Суми, по вул. Петропавлівській, в районі будинку 52, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Skoda Fabia, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу Drager Alcotest 7510 прилад №ARLM 0309 в присутності двох свідків, що підтверджується тестом №27 від 08.07.2020 року. З результат огляду в 0,97 проміле водій згоден. Чим порушив вимоги п. 2.9(а) ПДР та скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. З даним протоколом про адміністративне правопорушення, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 був ознайомлений, що свідчить його власноручний підпис, копію даного протоколу отримав. При цьому, зауважень або заперечень на цей протокол та дії працівників поліції ОСОБА_1 в протоколі не вказав (а.с. 1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та висновком газоаналізатора Drager Alcotest 7510 в якому зафіксовано факт перебування водія ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest 7510 в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про що свідки підтвердили своїми підписами. Причинами пропонування водію пройти такий огляд стало: запах алкоголю з порожнини рота. Результат огляду на стан сп`яніння становив 0,97 %. Сам ОСОБА_1 з результатами огляду був згоден, що підтверджується його власноручним підписом (а.с. 2,3);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , в яких вони зазначили, що 08.07.2020 о 04.00 год. в їх присутності працівниками поліції було запропоновано водієві ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу газоаналізатор Drager Alcotest на що останній погодився, проба позитивна 0,97 %, з результатом погодився. Також в їх присутності ОСОБА_4 був ознайомлений зі змістом ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, датою, часом та місцем розгляду справи. Своїми підписами свідки підтвердили, що з їх слів записано вірно, підстав їм не довіряти апеляційний суд не вбачає (а.с. 4, 5);

- розпискою ОСОБА_1 від 08.07.2020, в якій останній зобов`язався залишити транспортний засіб Skoda Fabia НОМЕР_1 за місцем зупинки працівниками поліції, а саме на вул. Петропавлівській, 52 та не керувати даним транспортним засобом (а.с. 6).

- дослідженим в суді першої інстанції відеозаписом з нагрудних камер поліцейських (а.с. 9), на якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, і який у присутності двох свідків погодився пройти тест на місці зупинки транспортного огляду за допомогою приладу газоаналізатор Drager Alcotest, результат огляду 0,97 %, з чим ОСОБА_1 погодився, заперечень на дії працівників поліції щодо складеного відносно нього протоколу не мав, факту керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не заперечував (а.с.11).

З огляду на викладене та аналізуючи вказані докази в їх сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є вірним та беззаперечним.

Щодо доводів апелянта, що суд безпідставно здійснив розгляд справи у його відсутність, оскільки про дату, час і місце судового засідання він належним чином повідомлений не був, тому до суду не з`явився, а про результат розгляду справи він дізнався лише 06.10.2020 року, через що були порушені надані йому права передбачені ст. 268 КУпАП, то колегія суддів зазначає наступне.

Так, статтею 268 КУпАП, передбачено, що за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як слідує з матеріалів провадження, розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , яка надійшла до місцевого суду 20.07.2020 року, неодноразово відкладався, зокрема: про час та дату розгляду призначеного на 09.00 год. 23 липня 2020 року ОСОБА_1 був обізнаний, що підтверджується відповідним підписом у протоколі (а.с. 1), а також клопотанням про відкладення розгляду з метою ознайомлення з матеріалами справи та отримання правової допомоги, які ним подано напередодні судового засідання (а.с. 13).

У наступне судове засідання, призначене на 08.30 год. 11.08.2020 року, ОСОБА_1 з`явився разом із захисником - Лопаткіним О.В., який через канцелярію суду подав заяву про відкладення у зв`язку із необхідністю ознайомлення з матеріалами справи (а.с.16).

У подальшому судові засідання, призначені на 08.30 год. 03.09.2020 та на 08.30 год. 18.09.2020, відкладались за заявою захисника у зв`язку із хворобою ОСОБА_1 (а.с.21-23, 26-28) і у поданих заявах захисник наполягав на особистій участі його підзахисного. Суд першої інстанції задовольняючи такі клопотання, надавав можливість ОСОБА_1 прибути до суду та надати свої пояснення, або подати суду документи та письмові доводи, які б відображали його позицію по справі та могли підтвердити чи поставити під сумнів або спростовувати ті фактичні дані, які містяться в адміністративних матеріалах.

24.09.2020 через канцелярію суду, напередодні судового засідання призначеного на 08.45 год. 25.09.2020, захисником Лопаткіним О.В. подано заяву про те, що він із ОСОБА_1 розірвав договір про надання правової допомоги за взаємною згодою (а.с.32-33).

У цей же день, ОСОБА_5 , як новим захисником Крутова О.А., було подано до суду цілий ряд клопотань, а 25.09.2020 року, за 20 хвилин до початку судового засідання, ОСОБА_1 особисто через канцелярію суду подано заяву про відвід судді, у задоволенні якої було відмовлено (а.с.57) та призначено розгляду справи на 08.15 год. 29 вересня 2020 року.

Однак, до початку призначеного судового засідання на 29 вересня 2020 року, захисником Крупником О.М. через канцелярію суду подано заяву про відсутність у нього повноважень як захисника, так як договір між ним та його підзахисним було розірвано (а.с.63) та в цей же день вже третім новим захисником Бондаренко В.М., з яким ОСОБА_1 уклав черговий договір про правову допомогу, через канцелярію суду напередодні судового засідання також було подано цілий ряд клопотань (а.с.64-72).

Однак у судове засідання, призначене на 29 вересня 2020 року, ОСОБА_1 в котрий раз не з`явився.

У зв`язку з чим, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що для особи, яка притягується до відповідальності, було надано достатньо часу і створено усі умови для можливості реалізувати свої процесуальні права належним чином. Зокрема, протягом 2,5 місяців, коли справа перебувала в суді першої інстанції, ОСОБА_6 мав можливість, але не надав суду письмових пояснень по суті адміністративного правопорушення і жодного разу не з`явився особисто для дачі пояснень, хоча мав можливість.

Крім того, на твердження апелянта, що номер телефону у нього змінювався, а поштова адреса, зазначена в матеріалах справи, не відповідає дійсності, тому кореспонденцію він не отримував, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, як слідує з матеріалів провадження, суд першої інстанції здійснював належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про розгляд справи відносно нього, що підтверджується, зокрема наявними в матеріалах справи розписками (а.с.15,20), телефонограмою (а.с.59), та довідкою про доставку sms повідомленням від 25.09.2020 року за номером, який ОСОБА_1 сам зазначає , як матеріалах справи так і в поданій апеляційній скарзі (а.с.62). Про зміну номеру телефону, ОСОБА_1 за весь період часу перебування справи в суді, а саме за 2,5 місяці суд першої інстанції не повідомляв.

Крім того, беручи до уваги наявність численних клопотань, від самого ОСОБА_1 , так і від його захисників, останній був цілком обізнаний про хід розгляду справи в суді.

Апеляційний суд зазначає, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом, для прискорення процедури слухання.

Таким чином, з урахуванням вищевказаного, виходячи з того, що адміністративне провадження неодноразово призначалось до слухання в судовому засіданні, самому правопорушнику було створено всі умови та надано достатньо часу для надання пояснень, подання доказів, приймати особисту участь у розгляді справи тощо. Тому вважаю, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , знаючи про те, що в провадженні місцевого суду на розгляді перебуває відносно нього справа про адміністративне правопорушення, об`єктивно міг і повинен був знайти можливість прийняти участь в його розгляді, а не сформувати своєю поведінкою думку про намагання затягнути розгляд провадження до закінчення строків, передбачених ст.38 КУпАП, в межах яких може бути накладено адміністративне стягнення, а також враховуючи положення ст.268 КУпАП, яка не передбачає обов`язкової присутності під час розгляду справи особи, стосовно якої складено адміністративний протокол, апеляційний суд вважає, що суддя правомірно виніс 29 вересня 2020 року постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП у відсутність останнього.

В супереч доводам апелянта, щодо розгляду справи відносно нього не уповноваженим на те судом, оскільки справа, на його думку, повинна розглядатися або Подільським районним судом м. Києва, або Ковпаківським районним судом м. Суми, то апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, та вважає що справа розглянута належним судом, з огляду на наступне.

Так, адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідно до супровідного листа Управління патрульної поліції у Сумській області, був направлений до Зарічного районного суду м.Суми (а.с.10). За загальним правилом, визначеним ч.1 ст. 276 КУпАП, справи про адміністративне правопорушення розглядаються за місцем його вчинення, але вказана стаття передбачає можливість розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ч.1 ст. 130 КУпАП, за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушника. При цьому, обов`язку суду щодо передачі справи за альтернативною підсудністю Кодексом не встановлено і позитивність вирішення такого питання залежить від його обгрунтованості особою, яка його порушує.

Адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 був направлений до суду 20.07.2020 року за місцем вчинення правопорушення і сама особа, що притягається до адміністративної відповідальності, та його захисник, який представляв його інтереси з 11.08.2020 року по 24.09.2020 року, погоджувались з тим, що справа буде розглядатись саме Зарічним районним судом м. Суми.

Апеляційний суд також звертає увагу, що клопотання про зміну підсудності надійшло тільки коли почав закінчуватись строк притягнення особи до адміністративної відповідальності. Крім того, як правильно було встановлено судом першої інстанції, клопотання не містило обгрунтувань того, як передача справи із Зарічного районного суду м.Суми до Ковпаківського районного суду м.Суми, що знаходяться на відстані 250-300 м один від одного, може вплинути на реалізацію ОСОБА_1 своїх процесуальних прав чи виконання процесуальних обов`язків.

Що стосується доводів ОСОБА_6 , стосовно того, що письмові пояснення свідка ОСОБА_2 , є такими, що містять ознаки фальсифікації, оскільки в них мається виправлення, а у поясненнях вказано зовсім інших осіб, тих, хто на місці події присутній і не був є необґрунтованими, оскільки спростовуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, відповідно до якого вбачається, що за присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою газоаналізатора Drager на стан алкогольного сп`яніння, на що він погодилася. З результатом в 0,97 проміле був згодний. Дані письмові пояснення свідків повністю узгоджуються з іншими доказами по справі, тому підстав ставити їх під сумнів апеляційний суд не вбачає.

Крім іншого, апеляційний суд наголошує, що обов`язкова участь 2 свідків вимагається у випадку коли водій відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння. Оскільки ОСОБА_1 не заперечував про проведення такого огляду то і залучення 2 свідків було б необов`язковим.

І крім того, в ході апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_1 , та його захисник жодних клопотань щодо допиту свідків не заявляли.

Також, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , як на підставу для скасування оскаржуваної постанови судді та закриття провадження, вказує на те, що 01.07.2020 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощеного досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 року № 2617-VIII, в якому було змінено статтю 130 КУпАП та виключену адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, до осіб, які після 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння не може бути застосована ст.130 КУпАП.

Проаналізувавши вказане, апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. Під скасуванням акта про адміністративну відповідальність необхідно розуміти видання нормативного акта, яким повністю скасовується караність того діяння, за яке передбачалась адміністративна відповідальність, або встановлюється відповідальність більш м`яка, ніж адміністративна. Між тим, Законом України від 22.11.2018 року № 2617 VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав чинності із 01.07.2020 року відповідальність за діяння, які підпадали під ознаки статті 130 КпАП України була посилена, ці діяння були криміналізовані і підпали під ознаки кримінального проступку. Наведене дає підстави стверджувати про відсутність скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність, оскільки така відповідальність була не скасована, а посилена, тому відсутні підстави для застосування положень п.6 ч.1 ст. 247 КпАП України.

На думку апеляційного суду Закон України від 17.06.2020 № 720-XI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» жодним чином не впливає на вирішення питання про відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України. Так, цим законом внесені нові зміни до Закону України від 22.11.2018 року № 2617-VIII, а саме виключені пункти/підпункти цього Закону, якими запроваджено нову редакцію ст.130 КпАП України та доповнено КК України статтею 2861. Між тим, правовий статус ОСОБА_1 у зв`язку із набранням чинності Законом України від 17.06.2020 року № 720-XI не змінився, оскільки після набрання чинності цим Законом була відновлена дія того закону у тій же самій його редакції, за яким ОСОБА_1 притягується до відповідальності.

Що стосується наданих в ході апеляційного розгляду доповнень до апеляційної скарги, в який ОСОБА_5 висловлює свою незгоду з відеофайлами, які знаходяться в матеріалах справи,і які суд першої інстанції поклав в основу свого рішення, зазначаючи, що ці відеофайли є недопустимим доказом, оскільки на відеозаписі відсутній цифровий підпис як їх автора так і особи уповноваженої на виготовлення даних копій, то апеляційний суд зазначає таке.

Посилання апелянта в своїх доповненнях на відповідні статті КАС України в даному випадку є недоречним, оскільки справа відносно ОСОБА_5 розглядається в порядку КУпАП. Відеозапис, який суд першої інстанції поклав в основу свого рішення є одним із ряду доказів, які в своїй сукупності і підтвердили вину ОСОБА_5 у вчиненні ч. 1 ст. 130 КУпАП, а не єдиним доказом, і крім цього під час апеляційного перегляду справи ні ОСОБА_1 , а ні його захисник адвокат Бондаренко В.М. клопотання про перегляд вказаних відеодоказів, чи про їх перевірку не заявляли.

За таких обставин, оскільки доводи апеляційної скарги особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в ході судового розгляду справи в апеляційному порядку не знайшли свого підтвердження, апеляційний суд не знаходить підстав для скасування оскаржуваної постанови Зарічного районного суду м. Суми від 29 вересня 2020 року та закриття провадження по справі, як того просив апелянт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Зарічного районного суду м. Суми від 29.09.2020 року.

Постанову судді Зарічного районного суду м. Суми від 29.09.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 на цю постанову, без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуФілонова Ю. О.