ПРИМОРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ1
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Русєва А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно адміністративного протоколу серії ВАБ № 191038від 21.08.2020 року, ОСОБА_1 знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 здійснювала продаж одягу без дозвільних документів, чим порушила правила торгівлі, за що передбачена відповідальність за ст. 160 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судовому засідання ОСОБА_1 вину не визнала, обставини викладені в протоколі заперечила.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідив матеріали справи, вважає, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Так, виходячи зі змісту ст. ст. 7, 254, 279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

За змістом ст.160 КУпАП, ця норма містить дві частини та відповідно передбачає відповідальність за торгівлю в містах з рук на вулицях, площах, у дворах, під`їздах, скверах та в інших невстановлених місцях (частина 1); торгівлю з рук у невстановлених місцях промисловими товарами (частина 2), та саме такі відомості у відповідності до положень ст.256 КУпАП має містити протокол про адміністративне правопорушення.

Але, всупереч перелічених норм в протоколі про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 не зазначений нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, зокрема частина статті 160 КУпАП, за якою правопорушник ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому, у протоколі не зазначено конкретну суть адміністративного правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 , виходячи із диспозиції ст.160 КУпАП (суть правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 здійснював продаж одягу без дозвільних документів, натомість як диспозиція статті 160 КУпАП передбачає відповідальність за торгівлю у невстановлених місцях.

Судом постановою від 02.09.2020 року протокол про адміністративне правопорушення повертався до органу, який його склав для належного оформлення з зазначеними недоліками, однак вони усунуті не були, тому вирішуючи питання щодо належності, допустимості та достатності доказів на підтвердження факту скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.160 КУпАП, суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява №926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Таким чином, суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчинення адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд також не має права самостійно вишукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином перебиратиме на себе функції обвинувача, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вина ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.160 КУпАП, є недоведеною.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.160 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.160 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя

Приморського районного суду м. Одеси А.С. Русєва

30.10.2020

Єдиний унікальний номер справи: №522/14804/20

Номер провадження №3/522/11251/20

Головуючий суддя Русєва А.С.