Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці ДФС України Зубенка І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою в. о. заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Балана І.В. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26. 10. 2020.

Цією постановою провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 , керівника та декларанта ТОВ "СТАРТЕКС ЛТД" (87548, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Будівельників, будинок 125), - закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Цією ж постановою товари, вилучені відповідно до протоколу про порушення митних правил №1262/30500/20 від 19. 08. 2020, а саме: "полотна трикотажні поперечно в`язані із синтетичних волокон" у кількості 232 рулони вагою 5899 кг повернуто ОСОБА_2 або її представнику для здійснення митних формальностей.

Із протоколу про адміністративне правопорушення № 1262/30500/20 від 19. 08. 2020 вбачається, що 23. 07. 2020 в зоні митного контролю митного посту «Мукачево» декларантом (керівником) ТОВ "СТАРТЕКС ЛТД" (87548, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Будівельників, будинок 125) ОСОБА_2 , згідно відомостей зазначених в графі 54 нижче вказаної МД, до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці Держмитслужби шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40 ДЕ від 23. 07. 2020 №UA305160/2020/034550 та документи, а саме: книжка карнет TIR № XF.82499527 від 21. 07. 2020, CMR № 0721-2/2020 від 21. 07. 2020, інвойс № 18 від 20. 07. 2020 та пакувальний лист № 18 від 20. 07. 2020 на товари, які надійшли від іноземної фірми «Veles V s.r.o. (PriDelni 14296/37, Presov 080 05 SK» Словаччина) на адресу ТОВ "СТАРТЕКС ЛТД" (87548, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Будівельників, будинок 125) в транспортному засобі р. н. з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

У вищевказаній МД в графі 31 задекларовані 75 найменувань товарів.

В ході здійснення митного контролю був проведений митний огляд з метою ідентифікації заявленого товару та його відповідності відомостям зазначених в МД ІМ40 ДЕ від 23. 07. 2020 №UA305160/2020/034550.

-2-

В результаті митного огляду виявлено невідповідності кількості задекларованого у МД товару зокрема: товар №15 Полотна трикотажні поперечно в`язані із синтетичних волокон - заявлено у МД 1084,5 кг, фактично наявно 6983,5кг, що на 5899 кг більше від заявленого.

Вартість задекларованого товару №15 згідно інвойсу складає від 22,014 до 81,715 доларів США за 1 рулон в залежності від кількості погонних (квадратних) метрів (кілограмів) тканини в рулоні, що складає 4,24 доларів США за 1 кг.

Таким чином вартість не задекларованого за встановленою формою кількості товару №15 (полотна трикотажні поперечно в`язані із синтетичних волокон) складає 25 011,76 доларів США, що згідно курсу НБУ станом на 23. 07. 2020 складає 694 821грн 69 коп.

Згідно з п.8 ст.4 МК України, декларант особа, яка самостійно здійснює декларування або від імені якої здійснюється декларування.

У відповідності до п. 43 ст. 4 МК України посадові особи підприємств керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

У відповідності до ст. 266 МК України „Обов`язки, права та відповідальність декларанта та уповноваженої ним особи: ч. 1. Декларант зобов`язаний: 1) здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; ч. 2. перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів.

Однак, декларант (керівник) ТОВ "СТАРТЕКС ЛТД" ОСОБА_2 не скористалася правом з дозволу митного органу здійснити фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності відомостям, зазначених у товаросупровідних документах та уникнення помилок і подання неточних відомостей про товар у митній декларації.

Таким чином, митний орган вважає , що декларантом (керівником) ТОВ "СТАРТЕКС ЛТД" (87548, Донецька обл., місто Маріуполь, проспект Будівельників, будинок 125) ОСОБА_2 у службові обов`язки якої входить виконання вимог встановлених МК України та іншими нормативно правовими актами України з питань митної справи, не заявлено за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування, кількості та вартості товару, що підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Закриваючи провадження в справі щодо ОСОБА_2 , суд першої інстанції встановив, що електронна митна декларація ІМ40 ДЕ №UA305160/2020/034550, яка надійшла до митного поста складена ОСОБА_2 на підставі наданих їй підприємством постачальником документів, а саме: книжка карнет TIR № XF.82499527 від 21. 07. 2020, CMR № 0721-2/2020 від 21. 07. 2020, інвойс № 18 від 20. 07. 2020 та пакувальний лист № 18 від 20. 07. 2020, тобто на момент заповнення митної декларації і подання її митному органу ОСОБА_2 не була відома помилкова інформація про кількість товару «полотна трикотажні поперечно в`язані із синтетичних волокон», що були поставлені компанією відправником. Відомості щодо невідповідностей стали їй відомі 17. 08. 2020, тобто коли від фірми відправника «Veles V s.r.o. PriDelni 14296/37, Presov 080 05 SK» надійшов лист про помилки при відвантаженні товару. Також судом констатовано, що в протоколі про порушення митних правил №1262/30500/20 від 19. 08. 2020 декларанту

-3-

ОСОБА_2 фактично інкримінується складання та подання до Закарпатській митниці Держмитслужби електронної митної декларації ІМ40 ДЕ №UA305160/2020/034550, в яку вона внесла неточні відомості на підставі товаросупровідних документів, які отримала від відправника товару фірми «Veles V s.r.o. PriDelni 14296/37, Presov 080 05 SK», при цьому складання або внесення неточних відомостей до зазначених товаросупровідних документів ОСОБА_2 не інкримінувалося. Відповідно до пояснень ОСОБА_2 про помилку допущену відправниками товару, на момент подання митної декларації не було відомо, оскільки стало відомо тільки після отримання листа про помилки при відвантаженні товару, що вказує на те, що на момент заповнення електронної митної декларації, ОСОБА_2 була достовірно відома лише інформація про товар, який підтверджувався відповідними документами постачальника (відправника). Відповідно до ч. 2 ст. 266 МК України перед подачею митної декларації декларант має право з дозволу митного органу здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах, брати проби та зразки товарів. Зазначена норма закону є дискреційною (необов`язковою) і означає, що декларант за певних умов вправі, але не зобов`язаний здійснювати фізичний огляд товару. Таким чином на ОСОБА_2 не було покладено обов`язку здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах. Отже, за відсутності такого обов`язку нездійснення фізичного огляду товару не може бути поставлено в вину ОСОБА_2 . Крім того, суддею враховано, що відстань від місця здійснення діяльності ОСОБА_2 (м. Маріуполь) до місця митного оформлення (м. Мукачево) є значною та перевищує 1500 км. Крім того на думку суду, факт декларування ОСОБА_2 ввезеного на митну територію України товару, беззаперечно виключає наявність в її діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а також те, що ОСОБА_2 при оформленні та поданні вказаної митної декларації не мала на меті заявити недостовірні відомості про товар. Також судом першої інстанції враховано, що правила ст. 268 МК України, відповідно до яких допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до не забезпечення дотримання заходів тарифного та нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, коли особа систематично (більше двох разів протягом місяця) допускає у митній декларації зазначені помилки (крім орфографічних помилок). У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи органів доходів і зборів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації. Враховуючи, що доказів щодо допущення ОСОБА_2 систематичних помилок у митний декларації митним органом та доведеність неправомірного звільнення від митних платежів або зменшення їх розміру суду надано не було, та з урахуванням положень ст. ст. 7, 10, 11, 257 МК України, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та напідставі ч.1 ст. 247 КУпАП закрив провадження в справі.

Не погоджуючись з постановою суду заступник начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Балан І.В. подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови судді від 26. 10. 2020 та ухвалення нової про визнання ОСОБА_2 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України та призначення їй стягнення у виді штрафу в розмірі 100% безпосередніх предметів порушення митних правил та їх конфіскацію згідно санкції статті. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що судом винесено постанову без з`ясування всіх

-4-

фактичних обставин справи, що потягнуло прийняття незаконного рішення, судовий розгляд справи проведено поверхово, без належної оцінки доказів. На його думку судом першої інстанції залишено поза увагою те, що для кваліфікації дій за ст. 472 МК України не має значення мотив і мета їх вчинення, а також настання шкідливих наслідків, таке правопорушення може бути вчинено як умисно, так і з необережності. Посилаючись на зміст положень ст. ст. 257-265 МК України вказує на те, що ОСОБА_2 являється суб`єктом адміністративної відповідальності у даній справі, оскільки будучи декларантом (керівником) ТОВ "СТАРТЕКС ЛТД" , у службові обов`язки якої входить виконання вимог встановлених МК України та іншими нормативно-правовими актами України з питань митної справи, не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей щодо найменування, кількості та вартості товару, що підлягає обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України. Вважає, що при розгляді справи щодо ОСОБА_2 , судом першої інстанції не дотримані вимоги, передбачені ст. 458 МК України та ст. ст. 23, 33, 245 КУпАП.

На підставі поданого клопотання ОСОБА_2 , розгляд справи про порушення митних правил розглдається у її відсутності.

Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., який підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

Стаття 487 МК України встановлює, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України та ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

При цьому, за положеннями ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 суд першої інстанції виконав в повному обсязі та прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Митний кодекс України не визначає які дії є умисними, а які є вчиненими з необережності.

-5-

Проте згідно зі ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

За ст. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Диспозицією ст. 472 МК України встановлено відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Суб`єктами даного правопорушення, відповідно до ч. 2 ст. 459 МК України є громадяни, які на момент вчинення правопорушення досягли 16 - річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Приписами п. 43 ч. 1 ст. 4 МК України передбачено, що посадові особи підприємств, керівники та інші працівники підприємств (резиденти та нерезиденти), які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за додержання вимог, встановлених цим Кодексом, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними в установленому законом порядку.

Стаття 257 МКУкраїни визначає процедуру декларування.

Зокрема відповідно до ч. 1 зазначеної статті декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

За ч. 7 цієї статті перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Частина 8 цієї статті визначає, які відомості повинні бути внесені до декларації, у тому числі зазначається наступна інформація про товар: а) найменування; б) звичайний торговельний опис, що дає змогу ідентифікувати та класифікувати товар; в) торговельна марка та виробник товарів (за наявності у товаросупровідних та комерційних документах); г) код товару згідно з УКТ ЗЕД; ґ) найменування країни походження товарів (за наявності); д) опис упаковки (кількість, вид); е) кількість у кілограмах (вага брутто та вага нетто) та інших одиницях виміру; є) фактурна вартість товарів; ж) митна вартість товарів та метод її визначення; з) відомості про уповноважені банки декларанта; и) статистична вартість товарів.

Частина 9 вказаної статті забороняє органам доходів і зборів вимагати внесення до митної декларації інших відомостей, ніж зазначені у цій статті.

Із матеріалів справи вбачається, що 23. 07. 2020 року в зоні митного контролю митного посту «Мукачево» декларантом (керівником) ТОВ "СТАРТЕКС ЛТД" (87548, Донецька обл., місто Маріуполь, проспек Будівельників, будинок 125) ОСОБА_2 ,

-6-

згідно відомостей зазначених в графі 54 нижче вказаної МД, до митного контролю та оформлення Закарпатській митниці Держмитслужби шляхом електронного декларування була подана митна декларація ІМ40 ДЕ від 23. 07. 2020 №UA305160/2020/034550 та документи, а саме: книжка карнет TIR № XF.. 07. 2020, CMR № 0721-2/2020 від 21. 07. 2020, інвойс № 18 від 20. 07. 2020 та пакувальний лист № 18 від 20. 07. 2020 на товари, які надійшли від іноземної фірми «Veles V s.r.o. (PriDelni 14296/37, Presov 080 05 SK», Словаччина на адресу ТОВ "СТАРТЕКС ЛТД" (87548, Донецька обл., місто Маріуполь, проспек Будівельників, будинок 125) в транспортному засобі р. н. з. НОМЕР_1 / НОМЕР_2 .

У вищевказаній МД в графі 31 задекларовані 75 найменувань товарів.

В ході здійснення митного контролю був проведений митний огляд з метою ідентифікації заявленого товару та його відповідності відомостям зазначених в МД ІМ40 ДЕ від 23. 07. 20 №UA305160/2020/034550.

В результаті митного огляду виявлено невідповідність кількості задекларованого у МД товару зокрема: товар №15 полотна трикотажні поперечно в`язані із синтетичних волокон - заявлено у МД 1084,5 кг, фактично наявно 6983,5 кг, що на 5899 кг більше від заявленого.

Інших порушень вимог декларування органом доходів і зборів ОСОБА_2 не інкримінувалось.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , 23. 07. 2020 нею подано електронну декларацію МД ІМ40 ДЕ №UA305160/2020/034550, відповідно до якої було заявлено 75 найменувань товарів, у тому числі «полотна трикотажні поперечно в`язані із синтетичних волокон». Вказану митну декларацію ІМ40 ДЕ №UA305160/2020/034550 нею було складено виключно на підставі наданих їй іноземними партнерами - фірмою «Veles V s.r.o. (PriDelni 14296/37, Presov 080 05 SK», Словаччина ) товаросупровідних документів, а саме: книжка карнет TIR № XF.. 07. 2020, CMR № 0721-2/2020 від 21. 07. 2020, інвойс № 18 від 20. 07. 2020, пакувальний лист № 18 від 20. 07. 2020. Про будь-які невідповідності фактично переміщуваного товару товаросупровідним документам їй не було відомо. Вказує на те, що невідповідність встановлена виключно щодо ваги товару, невідповідностей щодо інших характеристик товару найменування, коду УКТ ЗЕД, митної вартості, країни походження, тощо, митницею не виявлено. Зазначала, що 17. 08. 2020 до очолюваного нею підприємства від словацького контрагента «Veles V s.r.o. (PriDelni 14296/37, Presov 080 05 SK» надійшов лист про помилки при відвантаженні товару про, що нею повідомлено Закарпатську митницю. Крім того, звертає увагу, що місце здійснення її діяльності (м. Маріуполь) та місце митного оформлення (м. Мукачево) більше 1500 км. Також, зазначає, що протягом всього часу її діяльності, нею вперше були допущені в митній декларації помилки.

Отже, декларантом неправильно зазначений задекларований товар, зокрема, №15 полотна трикотажні поперечно в`язані із синтетичних волокон - заявлено у МД 1084,5 кг, фактично наявно 6983,5 кг, що на 5899 кг більше від заявленого.

Суд першої інстанції вірно взяв до уваги вказані пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та прийшов до висновку, що на момент заповнення електронної митної декларації, ОСОБА_2 була достовірно відома лише інформація про товар, який підтверджувався відповідними документами постачальника (відправника), які отримала від фірми «Veles V s.r.o. (PriDelni 14296/37,Presov 080 05 SK», Словаччина, відомості щодо невідповідностей стали їй відомі 17. 08. 2020, тобто коли від фірми відправника «Veles V s.r.o. PriDelni 14296/37, Presov 080 05 SK» надійшов лист про помилки при відвантаженні товару, а також те, що складання або внесення неточних відомостей до зазначених товаросупровідних документів ОСОБА_2 не інкримінувалося.

-7-

При цьому, судом першої інстанції враховано, що положення ч. 2 ст. 266 МК України є дискреційною (необов`язковою) нормою і означає, що декларант за певних умов вправі, але не зобов`язаний здійснювати фізичний огляд товару, відтак на ОСОБА_2 не було покладено обов`язку здійснювати фізичний огляд товарів з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям), зазначеному у товаросупровідних документах. Отже, за відсутності такого обов`язку нездійснення фізичного огляду товару не може бути поставлено в вину ОСОБА_2 .

Підстав вважати, що декларантом ОСОБА_2 навмисно чи з необережності зазначено товар №15 полотна трикотажні поперечно в`язані із синтетичних волокон - заявлено у МД 1084,5 кг, фактично наявно 6983,5 кг, що на 5899 кг більше від заявленого, як вказано у декларації, не має, адже на час подання декларації у ОСОБА_2 були відсутні підстави вважати, що її партнерами фірмою «Veles V s.r.o. (PriDelni 14296/37, Presov 080 05 SK», Словаччина - була допущена помилка під час складання товаросупровідних документів, а отже відсутня вина ОСОБА_2 як обов`язковий елемент суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає суперечності у висновку суду першої інстанції про відсутність підстав вважати, що ОСОБА_2 усвідомлювала свої дії як протиправні, передбачала або повинна була і могла передбачити порушення своїми діями встановленого порядку декларування товарів у разі переміщення через митний кордон України або можливість такого порушення, бажала, свідомо допускала його, або легковажно розраховувала на його відвернення.

За змістом ст. 472 МК України зазначене правопорушення характеризується умисною формою вини. У справі відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_2 діяла з умислом, спрямованим на порушення зазначених митних правил.

Не встановлено, і мотивів таких її дій чи будь-якої іншої заінтересованість у цьому.

За ознаками такі її дії можна визнати помилками, якщо такі будуть належно обґрунтовані, однак вони не призвели і не могли призвести до заподіяння будь-якої шкоди державному підприємству чи державним інтересам.

Дослідивши докази, якими державний митний орган стверджує порушення ОСОБА_2 митних правил, апеляційний суд приходить до висновку, що остання не була зобов`язана передбачити можливість того, що складенні та наданні їй іноземними партнерами «Veles V s.r.o. (PriDelni 14296/37, Presov 080 05 SK», Словаччина, товаросупровідних документів, вони містять помилку про кількість товару «полотна трикотажні поперечно в`язані із синтетичних волокон» і не могла цього передбачити. Встановлено, що ОСОБА_2 участі у оформленні товаросупровідних документів, які складені її партнерами не приймала і не зобов`язана була цього робити. Тобто, ОСОБА_2 вчинила всі необхідні дії для додержання митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України, подавши митним органам передбачений пакет документів.

Будь-яких даних про зворотне, із матеріалів справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_2 не вбачається.

Такі висновки суду щодо вини як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України кореспондуються із положеннями ст. 268 МК України.

Відповідно до ст. 268 МК України допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, не тягне за собою застосування санкцій, передбачених цим Кодексом та іншими законодавчими актами України, крім випадків, передбачених частиною третьою цієї статті.

-8-

У випадках, передбачених частиною першою цієї статті, посадові особи органів доходів і зборів надають декларантам або уповноваженим ним особам можливість виправити помилки, допущені в митній декларації.

Якщо особа систематично (більше двох разів протягом місяця) допускає у митній декларації помилки, зазначені в частині першій цієї статті (крім орфографічних помилок), орган доходів і зборів застосовує до такої особи санкції, передбачені цим Кодексом та іншими законодавчими актами України.

Положення ст. 268 МК України передбачають звільнення від адміністративної відповідальності при виконанні трьох умов, зокрема, це недостовірні дані зазначені в митній декларації внаслідок помилки; така помилка не призвела до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності; такі помилки не допускаються систематично, тобто більше ніж два рази протягом місяця, як це зазначено в частині першій цієї статті.

Згідно ч. 1 ст. 460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, а також допущення у митній декларації помилок, які не призвели до неправомірного звільнення від сплати митних платежів або зменшення їх розміру, до незабезпечення дотримання заходів тарифного та/або нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності, якщо такі помилки не допускаються систематично (стаття 268 цього Кодексу), не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до положень ст. 251 КУпАП, встановлюючи наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, стосовно якої складено протокол про порушення митних правил, даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, дослідивши всі обставини в їх сукупності, прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, у зв`язку з чим вірно закрив провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КпАП України.

Доводи, які викладені в апеляційній скарзі та наведені в ході апеляційного розгляду щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки судом було правильно застосовано норми матеріального права та не порушено норм процесуального права.

Обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування чи зміни з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, не вбачається.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що митним органом не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребування доказів, не заявлялось.

-9-

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Балана І.В. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 26. 10. 2020 щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя