Справа № 654/4443/20
Провадження №3/654/2660/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 р. м. Гола Пристань

Суддя Голопристанського районного суду Херсонської області Ширінська О.Х., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення складені відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 124 КУпАП, -

у с т а н о в и л а :

В провадженні Голопристанського районного суду Херсонської області перебуває справа про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, складена відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 155018, 03.11.2020 року об 17.15 год. на автодорозі Голо Пристань - Залізний Порт, ОСОБА_1 , будучи погоничем тварин, не врахував дорожню обстановку та погодні умови, у темну пору доби самостійно переганяв тварин корову, через проїзну частину дороги, перед транспортним засобом ВАЗ 21099, д.н. НОМЕР_1 . В результаті чого відбувся наїзд на тварину та автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Голопристанського районного суду Херсонської області від 02.12.2020 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП були направлені до Голопристанського ВП Новокаховського ВП ГУНП в Херсонській області для доопрацювання перекваліфікації дій порушника.

Після доопрацювання справа надійшла до суду 24.12.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Про час та міце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення містить в собі фактичні данні про обставини правопорушення і, відповідно, є одним з доказів у справі, у зв`язку з чим судом, при вирішенні справи про адміністративне правопорушення, протокол оцінюється нарівні з іншими доказами у справі, перед якими він не має переваги та відповідно на підставі оцінки всіх доказів у справі, судом приймається відповідне рішення.

Частиною 1 ст. 256КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Протокол про адміністративне правопорушення, який складений з виконанням процесуальних вимог уповноваженою особою, є документом, який офіційно засвідчує факт вчинення неправомірних дій і є одним з основних джерел доказів.

З матеріалів справи встановлено, що потерпілим у даній справі є ОСОБА_2 і саме йому було завдано матеріальних збитків. Однак, дана особа, не вказана у протоколі як потерпілий від правопорушення.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складений у порушення вимог вказаного вище чинного законодавства, а тому не може бути взятий до уваги як належний і допустимий доказ.

Крім цього, статтею 124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів. Тобто, при вирішенні справ даної категорії встановленню підлягає факт порушення Правил дорожнього руху, про що свідчать і роз`яснення, викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Так, згідно п. 3 зазначеної постанови, при розгляді таких справ слід мати на увазі, що диспозиції сформульованих у них норм бланкетні. У зв`язку з цим суди повинні ретельно з`ясовувати і зазначати у вироках, у чому саме полягали названі у перелічених статтях порушення; норми яких правил, інструкцій, інших нормативних актів не додержано; чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та передбаченими законом суспільно небезпечними наслідками.

Розділом 7 ПДР визначені вимоги до погоничів тварин, зокрема, переганяти стадо тварин по дорозі дозволяється лише у світлу пору доби, при цьому залучається така кількість погоничів, щоб можна було направляти тварин якомога ближче до правого краю дороги і не створювати небезпеку та перешкод іншим учасникам дорожнього руху.

Погоничам тварин забороняється: залишати на смузі відведення дороги тварин без нагляду та випасати їх; вести тварин по дорогах з удосконаленим покриттям, якщо поруч є інші дороги; переганяти тварин по дорогах у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості; переганяти тварин через залізничні колії і дороги з удосконаленим покриттям поза спеціально відведеними місцями.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , як погонич тварин допустив порушення правил дорожнього руху. Але, адміністративна відповідальність за порушення правил дорожнього руху погоничами тварин передбачена статтею 127 КУпАП.

Таким чином, діяння, яке мало місце у даному випадку, не може бути кваліфіковано за ст. 124 КУпАП, і ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, оскільки склад правопорушення, передбачений саме даною статтею КУпАП, в діях останнього відсутній.

У силу ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно чинного КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Це узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За правилами пункту 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні у матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а суд не наділений повноваженням збирати докази винуватості чи невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин справу про адміністративне правопорушення необхідно закрити у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 173-2, 247, 283, 284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову суду протягом десяти днів з моменту винесення може бути подана скарга до Херсонського апеляційного суду через Голопристанський районний суд.

Суддя О. Х. Ширінська