ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/8555/19 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/274/20 Гребенюк В.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач Бездітко В.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Бездітко В.М.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника ОСОБА_1 - адвоката - Приображенського А.А.

представників потерпілого

ОСОБА_2 - адвокатів - ОСОБА_3 Ю.

- Черних І.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

02 грудня 2018 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 352966 стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Згідно з протоколом 02 грудня 2019 року 1200 год., в м. Харкові на перехресті вул. Ганни та пр. Гагаріна, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21703», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Ганни, при виїзді на перехрестя пр. Гагаріна виїхав на неврегульоване перехрестя, не дав переваги в русі автомобілю «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.11 ПДР України, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 124 КУпАП.

Постановою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Накладено на ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,20 грн.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в обґрунтування якої зазначає наступне.

З постановою районного суду незгоден, оскільки постанова винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За обставинами події зазначає, що виїжджаючи на Т-подібне перехрестя, виконуючи вимогу знаку 2.1, надав дорогу транспортним засобам, які рухались по пр. Гагаріна, після чого перетнув чотири смуги руху. Переконавшись в тому, що водії зупинились перед Т-подібним перехрестям пропускаючи його продовжив маневр. Виїжджаючи на третю вільну смугу руху побачив ліворуч на відставні 50-60 м на швидкості не менш, ніж 70 км/год. рухається автомобіль «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 . Зазначає, що здійснив екстрене гальмування, його автомобіль зупинився, після чого автомобіль «Volkswagen Passat» вдарив його автомобіль ВАЗ 21703».

Вважає, що в зіткненні автомобілів винний водій «Volkswagen Passat» - ОСОБА_2 , в наслідок порушення ним вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.4 ПДР України.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що з висновками поліцейських не був згоден, про що заявляв в судовому провадження, вказав на протиріччя, однак суд належної оцінки цім обставинам не надав та вважає, що районний суд необґрунтовано відмовив в призначенні автотехнічної експертизи.

Просить скасувати постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року і закрити справу.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Приображенського А.А., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, представників потерпілого ОСОБА_2 адвокатів Носенка А.Ю., Черних І.О., які апеляційну скаргу не визнали, проти її задоволення заперечували, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд виходив з того, що ДТП відбулася у зв`язку з діями водія ОСОБА_1 . Суд прийшов до висновку, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в діях ОСОБА_1 встановлений.

З таким висновком суду першої інстанції апеляційний суд погоджується виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свобод громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Ст. 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

П. 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 16.11 ПДР України, на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

За порушення пункту 16.11 ПДР України, передбачена відповідальність за статтею 124 КУпАП.

Судовим розглядом встановлено, що 02 грудня 2019 року 1200 год., водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ВАЗ 21703», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Ганни та пр. Гагаріна в м. Харкові при виїзді на перехрестя ОСОБА_4 виїхав на неврегульоване перехресті, не дав переваги в русі автомобілю «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі.

Виходячи із встановлених обставин події, яка мала місце 02 грудня 2019 року вбачається, що водій ОСОБА_5 повинен був стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, не створювати аварійної ситуації, міг уникнути зіткнення виконуючи вимоги пункту 16.11 ПДР України, перетинаючи перехрестя повинен був впевнитись в безпечності свого маневру та надати дорогу автомобілю «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 який рухався по головній дорозі.

При цьому, апеляційний суд враховує, що ОСОБА_1 повинен виконувати вимоги дорожніх знаків. У даному випадку вимоги знаку 2.1 «Дати дорогу».

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП, при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі - Інструкція), особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 своїм правом скористався, надав пояснення, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 352966 від 02 грудня 2019 року підписав, копію отримав. При цьому, заперечень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу, невідповідності внесених відомостей до протоколу, схеми місця ДТП не вказав та не заявляв.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при оформлення матеріалів ДТП та складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 352966 від 02 грудня 2019 року, вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 268 КУпАП, Інструкція поліцейськими дотримано.

Зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази апеляційний суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам ст. 251 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд повно та всебічно встановив фактичні обставини правопорушення на підставі доказів наявних в матеріалах справи, досліджених в судовому засіданні, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст. ст. 251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду та постановив рішення, яке відповідає вимогам ст. ст. 245, 280, 283 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ДТП сталася в наслідок порушення водієм автомобіля «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_2 - ОСОБА_2 вимог п.п. 2.3 «б», 12.1, 12.3, 12.4 ПДР України, апеляційний суд відхиляє, оскільки предметом судового розгляду є дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 352966 від 02 грудня 2019 року.

Відповідно до ст. ст. 254, 256, 278, 279, 280, 294 КУпАП, суди розглядають справу про адміністративне правопорушення в межах складеного протоколу.

Протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 за порушення ним вимог ПДР України не складався, за таких обставин апеляційний суд позбавлений процесуальної можливості з`ясовувати питання про порушення ним ПДР України.

Відмовляючи в задоволенні клопотання про призначення судової автотехнічної експертизи, апеляційний суд виходить з наступного.

Згідно з КУпАП суду належить вирішити правове питання щодо факту порушення ПДР України. Данні, які наявні в матеріалах справи, дають достатньо підстав зробити висновок з цього правового питання без спеціальних знань.

За вказаних обставин апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення клопотання ОСОБА_1 про призначення судової автотехнічної експертизи, оскільки предметом судового розгляду є порушення ОСОБА_1 п. 16.11 ПДР України, що знаходиться в причинному зв`язку із зіткненням автомобілів, а тому будь-які спеціальні знання для встановлення вини особи не потрібні, оскільки причиною ДТП стало саме невиконання вимог ПДР України, а не будь які інші факти, що пов`язані з технічними особливостями автотранспортних засобів і встановлення яких потребує спеціальних знань.

З врахуванням встановлених обставин справи під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Інші доводи апеляційної скарги, які б давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказані й під час апеляційного перегляду справи не встановлені.

Застосування районним судом до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу відповідає характеру вчиненого правопорушення та меті адміністративного стягнення.

З врахуванням викладеного, за наслідками апеляційного перегляду справи, апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 245, 251, 256, 273, 278, 280, 284, 294, 295 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Червонозаводського районного суду м. Харкова від 20 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду В.М. Бездітко