Справа № 201/1274/20
Провадження № 3/201/871/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки Росії, пенсіонерки, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутої за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 21 січня 2020 року о 08 годині 30 хвилин, керуючи автомобілем «Ніссан», д/н НОМЕР_1 , на перехресті нерівнозначних доріг вул. 8-го Березня та вул. Івана Акінфієва в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги, не надала переваги у русі, внаслідок чого скоїла зіткнення з автомобілем «КІА», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який слідував по головній дорозі. Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 16.11 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнала та пояснила, що, коли вона доїхала до перехрестя вул. 8-го Березня з вул. Івана Акінфієва в м. Дніпрі, то вважала, що по вул. Івана Акінфієва ніхто не може рухатись, оскільки там був встановлений дорожній знак «Об`їзд перешкоди», а тому вона продовжила рух, однак несподівано відбулось зіткнення з автомобілем «КАІ», який слідував по вул. Івана Акінфієва.

Водій ОСОБА_2 , будучи допитаним під час судового розгляду, суду пояснив, що він рухався по головній дорозі вул. Івана Акінфієва та при виїзді на перехрестя з вул. 8-го Березня в м. Дніпрі мав перевагу у русі по відношенню до інших водіїв, які рухались по другорядній дорозі, однак водій автомобіля «Ніссан» ОСОБА_1 не дала йому дороги, що призвело до їх зіткнення між собою.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, суд робить висновок про винуватість правопорушниці ОСОБА_1 з огляду на наступне.

Так, винність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності підтверджується: схемою місця дорожньо-транспортної події від 21 січня 2020 року, на якій з одного боку зображена ділянка дороги, де відбулась подія зіткнення, напрямки руху водіїв та розташування транспортних засобів після цього, при цьому з координат розміщення останніх на проїзній частині дійсно вбачається, що зіткнення на перехресті нерівнозначних доріг відбулось в результаті того, що водій автомобіля «Ніссан» ОСОБА_1 не надала дороги іншому водієві автомобіля «КІА» ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі та, в незалежності від свого подальшого напрямку руху, мав перевагу по відношенню до попереднього водія ОСОБА_1 , також з зворотнього боку даної схеми зазначено перелік видимих пошкоджень вищезазначених транспортних засобів, механізм заподіяння яких повністю відповідає події даного зіткнення викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення; відеозаписом з камери відео-реєстратора, встановленого в салоні автомобіля «КІА», д/н НОМЕР_2 , керованого водієм ОСОБА_2 , на якому зафіксовані обставини даної пригоди зіткнення з автомобілем «Ніссан»; поясненнями водія-учасника дорожньо-транспортної події ОСОБА_2 , відповідно до яких ОСОБА_1 дійсно вчинила правопорушення за зазначених обставин.

Вищевикладене повністю підтверджується долученим до матеріалів адміністративної справи відеозаписом з камери відео-реєстратора, що був встановлений в автомобілі «КІА», керованого водієм ОСОБА_2 . Так, з відтвореного відеозапису судом встановлено, що відповідні дані зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також дозволяють безпосереднього пересвідчитися суду у зафіксованих в ньому відомостях, зокрема про те, що на перехресті нерівнозначних доріг водій автомобіля «Ніссан» не надав дороги іншому водієві автомобіля «КІА», що призвело до їх зіткнення між собою, при цьому водій ОСОБА_2 мав право на першочергове перетинання перехрестя, оскільки слідував по вул. Івана Акінфієва в м. Дніпрі по головній дорозі, а інший водій ОСОБА_1 виїжджала з другорядної дороги по вул. 8-го Березня, а тому повинна була надати перевагу у русі. Таким чином, слід вважати, що саме дії водія ОСОБА_1 призвели до наслідків, які настали, оскільки згідно п. 1.10 Правил дорожнього руху України термін дати дорогу, означає вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів, якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими у схемі місця дорожньо-транспортної події від 21 січня 2020 року, зокрема відносно місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який в свою чергу свідчить про наявність порушень п. 16.11 Правил дорожнього руху України з боку ОСОБА_1 .

В той же час, суд вважає, що аргументи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності щодо порушення іншим водієм ОСОБА_2 правил дорожнього руху не заслуговують на увагу в рамках розгляду даної адміністративної справи, оскільки під час її розгляду провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_1 та встановлення в її діях порушень правил дорожнього руху. До того ж достовірно було встановлено, що водій ОСОБА_2 до зіткнення слідував по головній дорозі та знаходився в усталеному стані до початку перетинання проїзних частин водієм ОСОБА_1 , а отже дії ОСОБА_2 не могли викликати наслідки, що настали, останній рухався в напрямку, що був обраний ним раніше, в той час коли саме водій ОСОБА_1 виїхала з другорядної дороги та перетнула траєкторію руху попереднього водія.

Підсумовуючи вищевикладене, а також даючи оцінку дослідженим вище доказам з точки зору достатності та взаємозв`язку між собою для прийняття обґрунтованого процесуального рішення, суд вважає безперечним та доведеним той факт, що водієм ОСОБА_1 було порушено правила дорожнього руху, які призвели до дорожньо-транспортної події з автомобілем «КІА».

Таким чином, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про доведеність вини правопорушниці в порушенні водієм транспортного засобу правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, тобто у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При визначені виду і розміру стягнення враховую характер вчиненого правопорушення, особистість правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують її відповідальність.

З урахуванням викладеного вважаю за необхідне накласти на правопорушницю адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушниці судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283, 284, 299 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на останню адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі трьохсот сорока гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в сумі чотирьохсот двадцяти гривень сорока копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання 3 місяці з дня її винесення.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко