ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.11.2020 Справа №607/19217/20

Провадження №3/607/6960/2020

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого завідувач складу ТОВ «ТЕРН ТРЕЙД», зареєстрованого та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 03 листопада 2020 року о 08 год. 35 хв., перебуваючи за адресою вул. Лисенка, 8 в м. Тернополі, а саме: в приміщенні управління соціальної політики ПТМР, вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, яке було виражене погрозами фізичної розправи, а також рукою потягнув за волосся, в наслідок чого могло бути завдано шкоду її психологічному та фізичному здоров`ю.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав та вказав, що не шарпав та не погрожував ОСОБА_2 , як зазначено в протоколі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, -

Згідно п.3 ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство, це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи (п.14 ч.1 ст.1 зазначеного вище Закону).

Незважаючи на невизнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, доведена наступними доказами.

До протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №401780 від 05 листопада 2020 року долучено: заяву ОСОБА_2 від 03 листопада 2020 року, яка просить притягнути до адміністративної відповідальності її знайомого ОСОБА_1 , який 03 листопада 2020 року прийшов до неї на роботу в управління соціальної політики ПТМР вчинив щодо неї домашнє насильство морального та психологічного характеру, а також погрожував їй фізичною розправою та письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 03 листопада 2020 року.

За таких обставин, перевіривши надані докази на предмет належності та допустимості, а сукупність зібраних доказів - на предмет достатності для прийняття рішення, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме - вчинення домашнього насильства, тобто вчинення дій фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, суд бере до уваги характер вчиненого правопорушення, обстановку його вчинення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його ставлення до вчиненого, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за вчинене правопорушення, тому вважає, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 173-2, 280, 283, 284 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Делікатна Л.В.