П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.12.2020 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Придачук О.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Ужгороді матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності громадянки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 -3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу ВАБ №000075 від 10.11.2020 року, 10.11.2020 року, близько 23 години 20 хвилин, в ході патрулювання виявлено, що АВС «Зіна», продавцем консультантом якого є ОСОБА_1 , приймав відвідувачів після 22 години 00 хвилин, чим порушив п.п. 5 п.15 постанови КМУ «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів» від 22 липня 2020 р. № 641, а також Протокол №29 комісії з питань ТЕБ від 07.11.2020.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала, пояснила, що магазин закрився о 22.00 годині, однак за вказівкою керівника проводила санітарну обробку всього приміщення, на що і зайшли працівники поліції коли провітрювала приміщення. Вказала, що після обробки приміщення його необхідно провітрювати, тому іноді до приміщення заходили люди, однак вона їх не обслуговувала, а повідомляла, що заклад не працює.

23 листопада 2020 до суду представником ОСОБА_2 були подані пояснення щодо протоколу ВАБ №000075 від 10.11.2020 року, де ним зазначено, що при складанні протоколу працівники поліції не зазначили адресу закладу. Також вказав, що з протоколу вбачається, що він складений на гр. ОСОБА_1 , в той час, як згідно дозвільних документів, діяльність з реалізації продукції здійснює ТОВ «База», а особа ОСОБА_1 є тільки найманим працівником. В її посадові обов`язки не входить зупиняти чи закривати магазин тим більше не здійснювати господарську діяльність. Вказане свідчить про те, що ОСОБА_1 є не належним суб`єктом правопорушення, а в її діях відсутній склад адміністративно правопорушення. Крім того, 11 листопада 2020 року КМУ своєю Постановою №1100 вніс зміни до Постанови КМУ від 22.07.2020 за №641 скасувавши карантинні зонування та виклавши більшість пунктів Постанови №641 у новій редакції. Пункт 15 Постанови КМУ від 22.07.20р. №641 в редакції Постанови КМУ № 1100 від 11.11.2020 взагалі не містить будь яких обмежень щодо роботи магазинів з продажу продуктів харчування. Тому, наявні підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення згідно п.6. ч.1 ст. 247 КУпАП

Заслухавши пояснення правопорушника та його адвоката, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінивши наявні докази, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП (у редакції, що діяла на час вчинення адміністративного правопорушення) настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за порушення яких передбачена ст.44-3 КУпАП .

Згідно пп. 5 п. 15 постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (тут та надалі у редакції, чинній станом на 10.11.2020 дату вчинення ймовірного правопорушення) забороняється приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо).

Отже обмеження, що встановлені Кабінетом Міністрів у частині заборони приймання відвідувачів стосується суб`єктів господарювання, які проводять діяльність у сфері громадського харчування.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Матеріали адміністративної справи не містять доказів на підтвердження здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності та наявності у неї статусу суб`єкта господарювання.

Найманий працівник, на переконання судді, не може нести відповідальність за режим роботи суб`єкта господарювання, у якого той працевлаштований.

Суддя зауважує, що обов`язок доказування покладається саме на особу, уповноважену на складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп2010 зазначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України.

Зі змісту ст. 62 Конституції України вбачається, що особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні правопорушення. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Тобто, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури.

Суддя зазначає, що під час виявлення порушення працівниками поліції (10.11.2020) було встановлено, що ОСОБА_1 є продавцем у АВС «Зіна», що відображено у протоколі.

Відповідно до наданої копії трудової книжки НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , прийнята на посаду продавця продовольчих товарів ТОВ «БАЗА», наказ №270 від 11.09.2020.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, основним видом економічної діяльності Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЗА» є роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами.

Так, працівником поліції, яким складався протокол, такі дані при складенні протоколу про адміністративні правопорушення не були враховані, не надано їм будь-якої оцінки, та не надано суду разом з протоколом жодного доказу на спростування викладеного у поясненнях та на підтвердження того, що особа, відносно якої складався протокол, є дійсно суб`єктом відповідальності за інкриміноване їй правопорушення.

Крім того, у суду відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 , як продавець консультант здійснювала приймання відвідувачів, матеріали справи не містять жодного доказу про реалізацію нею якої - небудь продукції, тощо.

За наведених обставин суддя приходить до висновку, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП (у редакції, чинній станом на дату складення протоколу).

Беручи до уваги наведене, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, як того вимагає ст. 252 КУпАП, приходжу до переконання, що в діях ОСОБА_1 не вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження щодо притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.44-3,247,283,284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, потерпілим, прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 цього Кодексу, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: О.А. Придачук