Справа № 569/1125/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши справу, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера, РНОКПП НОМЕР_1 ,

- за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, на посаді начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи "Рівненський слідчий ізолятор", в званні майор внутрішньої служби, будучи відповідно до підпункту «д» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», особою начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, суб`єктом на яку поширюється дія цього Закону, порушила встановлені вимоги абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», а саме несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Відповідно до наказу по Державної установи "Рівненський слідчий ізолятор" від 30.03.2018 №34/ОС-18 "По особовому складу", майора внутрішньої служби ОСОБА_1 призначено на посаду начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи.

Відповідно до наказу по Державної установи "Рівненський слідчий ізолятор" від 05.07.2018 №75/ОС-18 майора внутрішньої служби ОСОБА_1 звільнено з посади начальника відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи, за поданим рапортом ОСОБА_1 , відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції).

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що суб`єкти декларування - це особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 4 частини 1 статті 3 Закону, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

У відповідності до абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини 1 статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Згідно підпункту 2 пункту 5 розділу II рішення НАЗК "Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" від 10.06.2016 № 3, яке зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше дня такого припинення. Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день, що передує дню подання декларації.

Таким чином, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме з 01.01.2018 по 05.07.2018, в термін до 00:00 год. 06.07.2018.

Згідно з відомостями Реєстру НАЗК на веб-сайті «nazk.gov.ua», ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, а саме з 01.01.2018 по 05.07.2018, типу "перед звільненням", о 10:36 год. 02.05.2019.

З вимогами ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", ОСОБА_1 під підпис ознайомлений 08.09.2016.

Матеріалами проведеної перевірки (поясненнями ОСОБА_1 , інформацією НАЗК щодо роботи системи "Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування", відомостями АЦСК) встановлено, що ОСОБА_1 подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений/раніше поданими деклараціями, а саме з 01.01.2018 по 05.07.2018, типу "перед звільненням", несвоєчасно без поважних причин.

Згідно з приміткою до статті 172-6 КУпАП, суб`єктами правопорушень у цій статті є особи, які, відповідно до частин 1 та 2 статті 45 Закону України "Про запобігання корупції", зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, начальник відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи Державної установи "Рівненський слідчий ізолятор" ОСОБА_1 , будучи ознайомленим з вимогами ст. 45 Закону України "Про запобігання корупції", являючись суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, пов"язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, визнав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про доведеність його вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 , окрім визнання ним вини, підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення №12 від 27.01.2020 року, відомостями Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, наказом від 19.12.2016 року №164/ОС-16 про призначення ОСОБА_1 заступником чергового помічника начальника СІЗО чергової служби Рівненського слідчого ізолятора, наказом від 29.06.2017 року №73/ОС-17 про призначення ОСОБА_1 старшим інспектором відділу соціально-виховної та психологічної роботи, наказом від 30.03.2018 року №34/ОС-18 про призначення ОСОБА_1 начальником відділення соціально-психологічної служби відділу соціально-виховної та психологічної роботи, наказом №75/ОС-18 від 05.07.2018 року про звільнення ОСОБА_1 .

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь її вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, керуючись ст. 33, 36, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 850 грн. 00 коп. (вісімсот п"ятдесят грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду М.М.Головчак