Справа № 304/1882/19 Провадження № 3/304/6/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Чепурнов В.О., при секретарі Гавій Л.В., за участі захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Штефаняка І.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого,

за ст. ст. 122-2, 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

24 листопада 2019 року о 22.00 год ОСОБА_1 по вул. Центральній у с. Порошково Перечинського району Закарпатської області керував автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» у присутності двох свідків), чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, цього ж дня о 22.00 год. ОСОБА_1 по вул. Центральній у с. Порошково Перечинського району Закарпатської області керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , не виконав законну вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, подану за допомогою червоно-синіх маячків та звукової сирени, після чого шляхом переслідування патрульним автомобілем був затриманий, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи належним чином повідомленим про місце і час розгляду справи, причин неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не подавав.

Разом з цим, його захисник адвокат Штефаняк І.І. у судовому засіданні заявив клопотання про виклик свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вважає, що наявні розбіжності між відомостями в протоколі та результатом тестування на алкоголь приладу «Drager ARBL-0607», однак, суддя дійшов висновку, що дане клопотання є необґрунтованим та у вчиненні даної процесуальній дії відсутня необхідність.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» (Заява № 36655/02), відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Вина ОСОБА_1 стверджується протоколами про адміністративні правопорушення серії ОБ № 059005 та серії ОБ №059006 від 24 листопада 2019 року, результатом тестування на алкоголь № 1590 приладу «Drager ARBL-0607», згідно якого результат тесту склав 0,99‰, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАА №662933 від 24 листопада 2019 року, письмовими пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , а також іншими матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Крім цього, із оглянутих у судовому засіданні відеоматеріалів, наданих Перечинським відділенням Ужгородського відділу поліції Головного управління національної поліції в Закарпатській області, вбачається, що ОСОБА_1 сам визнав те, що він вживав алкогольні напої.

Також, із письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він їдучи 24 листопада 2019 року о 22.00 год по вул. Центральній у с. Порошково Перечинського району Закарпатської області на автомобілі марки «ВАЗ 21063», державний номерний знак НОМЕР_1 , не зупинився працівникам поліції, так як не бачив синьо-червоних маячків та не почув звуків сирени, при цьому повертаючи на іншу вулицю, його автомобіль занесло і він з`їхав у кювет. На запитання поліцейського, чи вживав він спиртних напоїв, ОСОБА_1 повідомив, що випив три рази горілки по п`ятдесят грам.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку адвоката Штефаняка І.І., суддя приходить до такого висновку.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

При цьому суддя враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom, заява № 25) від 18 січня 1978 року, «Коробов проти України» (Korobov v. Ukraine, заява № 39598/03) від 21 жовтня 2011 року Європейським судом з прав людини зазначено, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Отже, наведені та досліджені в судовому засіданні докази дають підстави визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя приходить до наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Оскільки санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає більш серйозний вид адміністративного стягнення, ніж санкція статті 122-2 цього Кодексу, тому суддя вважає, що стягнення обиратиметься в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, що буде достатнім для досягнення мети, передбаченої ст. ст. 1, 23 КУпАП.

При накладенні стягнення суддя враховує характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При цьому суддя також враховує позиції Європейського суду з прав людини, які викладені у справах «Бакланов проти Росії» (Baklanov v. Russia, заява №68443/01, рішення від 09 червня 2005 року), і в справі «Фрізен проти Росії» (Frizen v. Russia, заява №58254/00 рішення від 24 березня 2005 року), згідно яких досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. У справі «Ізмайлов проти Росії» (Ismayilov v. Russia, заява №30352/03, п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року) ЄСПЛ вказав, що для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити «особистий надмірний тягар для особи».

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

З урахуванням вищезазначеного, відповідно до вимог адміністративного закону і передбаченої цим законом санкції, суддя вважає, що винного ОСОБА_1 необхідно для його виправлення і запобігання вчинення ним нових правопорушень піддати адміністративному стягненню у виді штрафу.

При цьому, оскільки ОСОБА_1 станом на 12 лютого 2020 року посвідчення водія на право керування транспортними засобами не видавалося, що підтверджується повідомлення Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області №724/106/25/3-2020 від 13 лютого 2020 року, тому суддя вважає, що до такого не може бути застосовано додаткового стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Керуючись статтями 36, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-2 та ч. 1 ст. 130 КУпАП і піддати адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Чепурнов В. О.