єдиний унікальний номер справи 546/722/20
номер провадження 3/546/285/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року м. Решетилівка

Суддя Решетилівського районного суду Полтавської області Зіненко Ю.В., за участі секретаря судового засідання Гудзенко С.В., розглянувши матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , місце роботи не повідомив (відповідно до протоколу), РНОКПП суду не відомий, до адміністративної відповідальності протягом року за ст. 130 КУпАП не притягувався,

за ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

До Решетилівського районного суду 10.09.2020 р. надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 124, ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 07.09.2020 р. серії ДПР 18 №111156 вбачається, що 06 вересня 2020 року о 23 год. 35 хв. на 307 км автодороги Київ Харків Довжанський водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем «MERCEDES-BENZ 200», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Отже, своїми діями водій ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення від 07.09.2020 р. серії ДПР 18 №111157 вбачається, що 06 вересня 2020 року о 23 год. 35 хв. на 307 км автодороги Київ Харків Довжанський водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом автомобілем «MERCEDES-BENZ 200», номерний знак НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням та здійснив наїзд на бетонний блок. Отже, своїми діями водій ОСОБА_1 допустив порушення п.12.1 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання 09.10.2020 р. не з`явився, до суду судова повістка повернулася з поштовою відміткою «не проживає» (а.с.9). В судовому засіданні 04.11.2020 р. ОСОБА_1 повідомив, що 06.09.2020 р. в проміжку часу з 20 по 22 годину він в м. Решетилівка Полтавської області грав в більярд з товаришами. В той вечір ним було випито менше 0,5 л алкогольного пива, можливо десь 0,33 л пива, оскільки бокал, який він замовив, він навіть не допив. Коли його відвезли додому, він виявив, що забув телефон і вирішив повернутися, взявши автомобіль. На звуженні дороги він не впорався з керуванням і здійснив наїзд на бетонний блок, пошкодивши транспортний засіб. Вину визнав частково, оскільки справді перед цим вживав невелику дозу алкогольного пива. На запитання відповів, що працівник поліції не пропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», а тільки запитав чи вживав алкоголь, на що він відповів, що вживав.

В судових засіданнях 09.10.2020 р. та 04.11.2020 р. захисники ОСОБА_1 адвокати Стасовський М.В. та Фесенко Ю.О. просили закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, адвокат Стасовський М.В. заявив клопотання про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки інспектор роти №2 склав протокол відносно ОСОБА_1 не з`ясувавши, чи було вчинено ОСОБА_1 адміністративне правопорушення. У протоколі про адміністративне правопорушення вказано лише про порушення ОСОБА_1 п.12.1 Правил дорожнього руху, що призвело до наїзду на перешкоду (бетонний блок). При цьому орган, що склав протокол, не вказав у ньому певні наслідки як обов`язків елемент об`єктивної сторони цього складу правопорушення, а саме: пошкодження транспортних засобів, автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд чи іншого майна, що знаходиться у причинному зв`язку з дорожньо транспортною подією. Опис пошкоджень бетонного блоку відсутній. Таким чином пошкоджень було завдано лише транспортному засобу самого ОСОБА_1 , що виключає склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Захисник ОСОБА_2 адвокат Фесенко Ю.О. просила закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки органом поліції не було належним чином проведено огляд на стан сп`яніння, так як того вимагає чинне законодавство, зокрема Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395. Крім того свідки, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, усні пояснення в судовому засіданні не надавали, відеозапису події до протоколу додано не було. Таким чином, неможливо встановити чи було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці та у закладах охорони здоров`я в присутності двох свідків в порядку, передбаченому законодавством. Також, просила закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 247 КУпАП, оскільки норми, яка б передбачала відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння за ст. 130 КУпАП була скасована. Як на підставу свого клопотання захисник Фесенко Ю.О. посилалася на рішення деяких судів, зокрема постанову Полтавського апеляційного суду від 06.10.2020 р., якою постанову Октябрського районного суду м. Полтави від 30.07.2020 р. про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП було скасовано; в порядку ст. 253 КУпАП матеріали провадження передані до Полтавської місцевої прокуратури для вирішення питання про притягнення особи до кримінальної відповідальності (а.с.21-33).

Свідок ОСОБА_3 інспектор роти №2 УПП в Полтавській області ДПП в судовому засіданні повідомив, що на номер 102 надійшов виклик про те, що водій автомобіля марки «Мерседес» здійснив зіткнення з бетонним блоком. Після прибуття працівників поліції на місце ДТП, відносно ОСОБА_1 було складено протоколи за ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки даний водій перебував в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння підтверджувався ознаками: нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Ним було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та в Решетилівській ЦРЛ, на що той відмовився. На запитання свідок ОСОБА_3 повідомив, що процедуру огляду ним було ОСОБА_1 роз`яснено згідно чинного законодавства.

Суд, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисників Стасовського М.В. та Фесенко Ю.О., свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не була доведена належним чином з огляду на таке.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Норми статті 280 КУпАП визначають обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частин 2,3 статті 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, визначені розділом ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженій наказом МВС України від 07.11.2015 р. № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853 (далі - інструкція).

Відповідно до розділу IX Інструкції водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, підлягають відстороненню від керування транспортними засобами та огляду на стан сп`яніння, направлення на який здійснюється відповідно до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами). Відповідно до п.3,4 Порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків та лікарем закладу охорони здоров`я. Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.6,8 Порядку).

Із аналізу наведених норм законодавства слід зробити висновок, що фіксування відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння, має відбуватись за правилами встановленими для огляду на стан сп`яніння в присутності двох свідків.

В судове засідання свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не з`явилися, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с.а.с.54,55)В матеріалах адміністративної справи маються ідентичні за змістом письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які письмово підтвердили те, що 07.09.2020 р. водій ОСОБА_6 мав явні ознаки алкогольного сп`яніння та не заперечував того, що вживав алкогольні напої, після чого потрапив в ДТП. В їх присутності ОСОБА_6 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. В той час з даних пояснень незрозуміло від якого саме огляду на стан сп`яніння відмовився ОСОБА_6 : від огляду на місці зупинки транспортного засобу чи від огляду водія в закладі охорони здоров`я.

Свідок ОСОБА_3 інспектор роти №2 УПП в Полтавській області ДПП вказував на те, що ним було дотримано порядок огляду на стан сп`яніння, тобто було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», а після відмови ОСОБА_1 - в Решетилівській ЦРЛ. Це підтверджується відеозаписом з боді камер працівників поліції.

Суд зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції не було додано відеозапис події, яка мала місце 06.09.2020 р. о 23 год. 35 хв. на 307 км автодороги Київ Харків Довжанський. 13.10.2020 р. судом до Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції було зроблено запит про направлення вказаного відеозапису (у разі його наявності) на адресу суду (а.с.51). Запит Управлінням було отримано 19.10.2020 р. (а.с.56). На час розгляду справи (04.11.2020 р.) до суду вказаний відеозапис не надійшов.

Відповідно, судом встановлено, з огляду на положення ст. 251 КУпАП, що ні у особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ні у посадової особи, яка ініціювала процедуру притягнення останньої до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП по обставинах, що вказані в адміністративному протоколі від 07.09.2020 року, не має будь-яких доказів, які могли б бути оцінені судом за принципом «поза розумним сумнівом», зокрема, фото -, звуко- чи відеодокази (звукозапис, відеозапис, фотознімки тощо). Всі учасники, що були допитані судом, посилалися виключно на усні пояснення, які різняться між собою щодо обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», при розгляді справ українські суди повинні застосовувати Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішення Європейського суду є офіційною формою роз`яснення основних (невідчужуваних) прав кожної людини, закріплених і гарантованих Конвенцією, яка є частиною національного законодавства, та у зв`язку з цим джерелом законодавчого правового регулювання і правозастосування в Україні.

Суд при оцінці наявних у справі доказів враховує висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 року та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Суд вкрай негативно ставиться до керування транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння. Однак боротьба з таким явищем не може відбутись шляхом порушення вимог Конституції та законодавства України.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід зазначити, що незважаючи на часткове визнання вини ОСОБА_1 , сам факт визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності.

До такого правового висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 15 травня 2019 року у справі №537/2088/17.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Тобто, за сукупності вищевикладених та встановлених обставин, враховуючи, те, що вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності не було доведено належним чином, суд приходить до висновку, що розпочате адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити у зв`язку з відсутністю складу вищевказаного адміністративного правопорушення.

З приводу рішень судів, які були додані захисником Фесенко Ю.О. як на підставу свого клопотання про закриття провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, слід зазначити наступне. Справді, в редакції Кодексу України про адміністративне правопорушення, станом на день ухвалення постанови суду, що міститься на офіційному веб порталі Верховної Ради України, диспозиція частини першої статті 130 КупАП не містить юридичної відповідальності за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння. В зв`язку з цим, на сьогодні серед судів України відсутня єдність судової практики щодо розгляду подібних справ. Тому суд вважає, що розглядаючи справи даної категорії слід виходити з наступного.

До набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року, тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, та відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння.

Після набрання чинності зазначеного вище закону, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність, зокрема за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду на стан сп`яніння, виключено з ч.1 ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 Кримінального кодексу України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Однак, Законом України від 17 червня 2020 року № 720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який набрав законної сили 03 липня 2020 року, внесені нові зміни до Закону № 2617-VIIІ, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону № 720-IX: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIIІ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» виключено підпункт 4, який, запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП, виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, який, доповнивши КК України ст. 286-1, криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулася декриміналізація цих дій.

Таким чином, в даний час застосуванню підлягає норма статті 130 КУпАП, яка діяла в редакції до 01.07.2020 року.

В зв`язку з цим підстави для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , передбачені п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП (скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність), на які посилалася захисник адвокат Фесенко Ю.О. відсутні. З цього приводу слід зазначити, що в результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст. 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, суд вважає, що його вина підтверджується: поясненнями, наданими ОСОБА_1 в судовому засіданні, протоколом про адміністративне правопорушення від 07.09.2020 року серія ДПР18 № 111157, (а.с.1, т.2); схемою місця ДТП (а.с.2,т.2).

Суд зазначає, що згідно роз`яснень, які містяться в п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Пунктом 1.10 Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Відповідно до пункту 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Стаття 124 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за порушення особою правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та у сфері власності.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад).

Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності є: наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

З приводу доводів захисника Стасовського М.В. про відсутність в діях ОСОБА_7 ознак правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП з підстав, зазначених в його клопотанні, суд зазначає наступне. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР №111157 від 07.09.2020 р. зазначено, що при ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження.

Диспозиція статті 124 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З аналізу даної статті вбачається, що законодавцем не розрізняється якому саме транспортному засобу було спричинено пошкодження: самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, чи транспортним засобам інших осіб. Враховуючи те, що транспортному засобу ОСОБА_1 було спричинено механічні пошкодження, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, зокрема схемою місця ДПТ, де на звороті було зазначено перелік видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортного засобу (відірвано право переднє колесо, деформація передньої частини автомобіля) та не заперечувалося ОСОБА_1 та його захисниками Стасовським М.В. та Фесенко Ю.О., то суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є доведеною.

Таким чином в діях ОСОБА_1 маються ознаки правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обираючи вид стягнення особі, яка притягується до адміністративної відповідальності суддя обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, не встановив.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу, передбаченого санкцією статті 124 КУпАП.

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 420 грн. 40 коп. належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись п.п. 2.5, 12.1 Правил дорожнього руху України, ст.ст.33, 36, 40-1, ч.1 ст.130, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суддя, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. Провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Решетилівський районний суд.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Ю.В. Зіненко