Справа № 336/5163/20
Пр. № 3/336/2350/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли із управління патрульної поліції в Запорізькій області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що не працює, зареєстрований і проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 9 вересня 2020 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, о 01 годині 40 хвилин 9 вересня 2020 року керувала автомобілем « Chevrolet Aveo», державний номер НОМЕР_1 , біля будинку № 35 по вул. Чумацький Шлях в м. Запоріжжі з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Такі дії ОСОБА_1 , за висновком автора протоколу, містять ознаки порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» та утворюють диспозицію частини 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнав, і пояснив, що в зазначений день він на власному автомобілі під`їхав до житла дівчини, з якої зустрічається, зупинивши рух у хвіртки, коли до нього під`їхала патрульна машина, чиї пасажири співробітники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, проте, не усвідомлюючи наслідків відмови та не вбачаючи підстав для проведення огляду, він відмовився. Через кілька днів він отримав судову повістку, через що дізнався про складання протоколу щодо нього та звернувся по допомогу до адвоката. Себе винним не вважає, по-перше, тому, що він не керував транспортним засобом, а лише виходив з салону автомобіля, який перебував у нерухомому стані, тоді як суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є лише особа, що керує автомобілем; по-друге уповноважені службові особи патрульної поліції припустилися грубих порушень процедури проведення огляду на стан сп`яніння, які роблять його наслідки недійсними, а саме: не залучили до участі в фіксації його відмови від проходження огляду двох свідків, чия присутність в силу закону є обов`язковою.

Так як він не причетний до вчинення інкримінованих йому дій та з урахуванням грубих порушень законності при притягненні його до відповідальності, просить про звільнення його від відповідальності за вказаною статтею законодавства про адміністративні правопорушення.

Представник притягуємого до адміністративної відповідальності просить про звільнення ОСОБА_1 від цієї відповідальності у відсутність складу адміністративного правопорушення та порушення процедури притягнення до відповідальності.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчиненої повторно протягом року.

Разом з тим, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Харченко Р.В., свідка ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані особою, що притягується до адміністративної відповідальності, та витребувані суддею фактичні дані, дослідивши матеріали відеофіксації правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях особи ознак правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

За змістом ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, встановлену, зокрема Кодексом України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Наявність або відсутність в діях особи ознак адміністративного правопорушення встановлюється на підставі доказів, до яких відносяться перелічені в статі 251 КУпАП фактичні дані.

Об`єктивну сторону складу правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, утворюють дії з відмови від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Згідно із ст. 266 КУпАП Особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним (ч. 5 ст. 266 КУпАП).

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, відповідно до п. 1 якого метою проведення цього огляду є виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.

За змістом пункту 4 «Порядку..» огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Як випливає із змісту ст. 8 «Порядку…» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Вказані положення закону означають право патрульного поліцейського наполягати на проходженні огляду на місці зупинки транспортного засобу, лише залучивши двох свідків, а у випадку відмови від проходження огляду як на місці зупинки, так і в медичному закладі складати протокол лише в присутності двох свідків.

Між тим, як випливає з матеріалів справи, в порушення законодавчо встановленого порядку відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки транспорту, так і в медичному закладі, було зафіксовано у відсутність свідків.

І хоча протокол містить посилання на присутність цих осіб, а також дані про них, проте відтворення відеозапису процедури складання протоколу робить очевидним ту обставину, що свідки до вказаної процедури не залучались, на цьому наполягає притягуємий до відповідальності, а також допитана судом свідок ОСОБА_2 , яка була очевидцем описаних подій.

Наведені обставини, які встановлені на підставі згаданих судом проценсуальних джерел, є порушенням внормованого переліченими правовими джерелами порядку проведення огляду, тому в силу наведених положень статті 266 КУпАП результати такого огляду є недійсними.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів..

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Основного Закону України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В багатьох справах Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій прав особи, що передбачені законодавством.

Суд вважає, що процедура притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення в сфері порушення правил безпеки дорожнього руху, склад яких характеризуються надзвичайно суворими санкціями, мінімальний розмір яких обчислюється сумою в 10200 грн., та супроводжується позбавленням спеціального права на досить тривалий строк, тоді як найменший розмір штрафу за законом України про кримінальну відповідальність становить 510 грн., має відбуватися за процедурою переслідування за вчинення кримінального правопорушення з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Таким чином, серйозність покарання за статтею 130 КУпАП підкреслює її «кримінально-правовий» характер в розумінні положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому особам, стосовно яких складено протокол про адміністративне правопорушення за цією статтею, мають бути забезпечені всі гарантії, які передбачені в ст.6 Конвенції, в тому числі право на захист.

Порушення права на захист при притягненні особи до відповідальності полягає в нероз`яснені передбачених законодавством про адміністративні правопорушення прав, на що недвозначно вказує відтворений суддею відеозапис.

Крім наведених міркувань, дійшовши висновку про необхідність реабілітації ОСОБА_1 , суд виходить з такого.

З пункту 2 «Порядку…» випливає, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Таким чином, відповідно до положень законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду підставою для його проведення мають бути обґрунтовані підстави вважати, що особа, яка керує транспортним засобом, становить небезпеку для дорожнього руху і оточення через перебування у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, тобто лише очевидні ознаки сп`яніння, які у сукупності з констатацією відмови від проходження огляду є підставою для кваліфікації дій особи за ознаками відмови від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду мають бути зазначені в протоколу у відповідності до вимог п. 8 «Порядку…».

Разом з тим протокол щодо ОСОБА_1 посилання на ознаки сп`яніння всупереч вимог встановленого законом порядку притягнення до відповідальності не містить, тому неможливо зробити висновки про об`єктивну наявність або відсутність цих ознак, а лише вони можуть бути підставою для пропозиції здійснення огляду на стан сп`яніння.

Згідно із ст. 19 Основного Закону правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Вирішуючи справу, суд враховує, що лише вимога суб`єкта владних повноважень, що ґрунтується на законі, має наслідком її виконання; висування ж вимоги, що не продиктована об`єктивними передумовами і наповнена лише формальним змістом, не є підставою для її виконання за рахунок шкоди для особистих інтересів особи.

Означені вимоги суб`єкта владних повноважень не повинні межувати із свавіллям та з незаконним посяганням на права та обов`язки людини.

Наведені суддею порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння та права особи на захист, наявність яких в силу законодавства виключає притягнення до відповідальності, свідчить про порушення прав та свобод особи та виключає інші наслідки розгляду протоколу суддею, окрім як звільнення особи від відповідальності.

Таким чином, повно і всебічно встановивши обставини справи, суддя не вбачає підстав для притягнення особи до відповідальності за статтею законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол.

Наслідки відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення встановлені пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП і ними є закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, не вбачаючи сукупності фактичних даних, що підтверджують в силу ст. 251 КУпАП наявність ознак складу правопорушення, суддя вважає за необхідне постановити про звільнення особи від відповідальності та закриття провадження в справі.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП звільнити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива