Справа № 450/2886/20 Провадження № 3/450/1804/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1

за ст. 183-1 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 26859493 складеного старшим державним виконавцем Пустомитівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Львів) Гураль Л.П. 17.08.2020 року, в неї на виконанні перебуває виконавчий лист 2-1936 виданий 21.05.2009 року Личаківським районним судом м. Львова щодо стягнення аліментів з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2009 року і до досягнення дитиною повноліття. Виконавче провадження з примусового виконання вищезгаданого виконавчого документа відкрито 25 травня 2011 року. Місцем вчинення адміністративного правопорушення є Пустомитівський районний відділ державної виконавчої служби ЗМУМЮ (м.Львів), за адресою Львівська область, Пустомитівський район, м. Пустомити, вул. І.Кандиби, 3. Датою вчинення правопорушення є дата його виявлення, а саме дата здійснення розрахунку заборгованості по аліментах 01 серпня 2020 року, оскільки правопорушення передбачене ст. 183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення є триваючим. ОСОБА_1 , ставиться в провину вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.183-1 Кодексу України, а саме що він не сплачував аліменти на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, а саме 66 860, 56 грн., відповідно до розрахунку заборгованості по аліментах від 01.08.2020 року.

В судові засідання призначені на 23.09.2020 року та 26.10.2020 року ОСОБА_1 не з`являвся, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані по справі докази, суддя приходить до наступного висновку :

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

26.05.2011 року державним виконавцем органу державної виконавчої служби Пустомитівського районного управління юстиції Гураль Л.П., відкрито виконавче провадження № 26859493, про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини із всіх видів заробітку щомісячно, але неменше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.02.2009 року і до досягнення дитиною повноліття.

Адміністративна відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 КУпАП, запроваджена Законом України № 2234-VІІІ від 07. 12. 2017 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» який набрав чинності 06.02.2018 року.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

За загальним положенням, встановленим цією статтею Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти, не мають зворотної сили в часі, тобто не поширюються на поведінку, що мала місце в той період, коли відповідний акт ще не був прийнятий або ще не набрав чинності.

Не має зворотної сили як закон, що вперше встановлює юридичну відповідальність за певну поведінку, так і акт, який обтяжує відповідальність за вчинення будь-якого діяння порівняно з діючим законом.

Виняток з цього правила становлять закони або інші нормативно - правові акти, що пом`якшують або скасовують відповідальність і саме тому мають зворотну силу.

Принцип неприпустимості зворотної дії в часі нормативних актів знайшов своє закріплення в міжнародно-правових актах, зокрема і в Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини (стаття 7).

З огляду на те, що стаття 183-1 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за несплату аліментів та передбачає суспільно корисні роботи, як вид адміністративного стягнення, то дана норма не має зворотної дії в часі. При цьому період часу несплати аліментів особою до вступу в дію статті 183-1 КУпАП не може братися до уваги при обрахунку сукупного розміру аліментної заборгованості, як умови притягнення до адміністративної відповідальності за вказане правопорушення.

Між тим, із матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що заборгованість внаслідок несплати аліментів у ОСОБА_1 виникла ще до дати введення положень статті 183-1 КУпАП в дію, зокрема, згідно довідки розрахунку заборгованості по аліментах від 01.08.2020 року, станом на 01.08.2020 року загальна заборгованість по сплаті аліментів становить 111405, 06 грн., за мінусом сплачених аліментів у розмірі 42 500, 00 грн., що становить 68 905, 06 грн. Вказана заборгованість нарахована за період з березня 2011 року по 01.08.2020 року.

При цьому розрахунок заборгованості по аліментах не містить розмежування заборгованості, яка виникла до вступу в дію ст.183-1 КУпАП, так і після вступу. Окрім іншого в розрахунку вказано, що розмір заборгованості становить 68 905, 06 грн., а в протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що становить 66 860, 56 грн.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд не вправі вирахувати заборгованість, яку має сплатити ОСОБА_1 на утримання дитини з моменту набрання чинності Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку примусового стягнення заборгованості зі сплати аліментів» №2 2234-VIII від 07.12.2017, а саме з 06.02.2018 року, оскільки це входить до компетенції особи, що складала протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, в порушення вимог, передбачених ст. 256 КУпАП, із протоколу про адміністративне правопорушення також не вбачається, в який період утворилась заборгованість по несплаті аліментів та за якою частиною статті 183-1 КУпАП, яка складається з трьох частин, ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, з огляду на встановлені обставини, з урахуванням положень, викладених у рішенні Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 у справі Карелін проти Росії, відповідно до якого у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист і свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням наведеного, слідує, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки правопорушення, передбаченого ст.183-1КУпАП, а винність останнього у його вчиненні не знайшла свого підтвердження вказаними доказами у справі, тому провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 183-1 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в :

провадження у справі № 450/2886/20 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності передбаченої ст. 183-1 КУпАП - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. Б. Добош