Провадження № 3/161/4766/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Кирилюк В.Ф., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , не працюючого (згідно відмітки в протоколі),

за ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02 жовтня 2020 року серії ДПР18 №385796, ОСОБА_1 02 жовтня 2020 року о 13 год. 00 хв. у с. Підгайці Луцького району Волинської області, по вул. Молодіжна, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, НОМЕР_1 , не був уважним, не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху та допустив наїзд на бордюр. Внаслідок ДТП бордюр та газон отримали механічні ушкодження. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пунктів 2.3 «б», 12.1 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Він же, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02 жовтня 2020 року серії ДПР18 №385798, 02 жовтня 2020 року о 13 год. 00 хв. у с. Підгайці Луцького району Волинської області, по вул. Молодіжна, керуючи автомобілем ВАЗ 2101, НОМЕР_1 , будучи учасником ДТП не дочекався приїзду працівників поліції та залишив місце ДТП. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пункту 2.10 «а» ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП.

Він же, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 02 жовтня 2020 року серії ДПР18 №385797, 02 жовтня 2020 року о 13 год. 00 хв. у с. Підгайці Луцького району Волинської області, по вул. Молодіжна, керував автомобілем ВАЗ 2101, НОМЕР_1 , із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився. Такі дії кваліфіковані поліцейським як порушення пункту 2.5 ПДР та вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в ікримінованих йому правопорушеннях не визнав та пояснив, що в той день він наїзд на газон не вчиняв, але дійсно керував автомобілем для того, щоб заїхати до сусіда. Потім він поїхав до своєї баби, де залишив автомобіль та автомобілем свого швагра поїхали до його тестя в Рівненську область для допомоги у ремонті труби до бойлера. Після чого вжили алкогольні напої. Через 2-2,5 години приїхали працівники поліції, заламали йому руки та надягнули кайданки, запхали його в автомобіль і привезли до газону сусідів. При огляді газону ніяких пошкоджень не встановлено, лише слід на траві від автомобіля. Потім оглянули його машину в дворі будинку його баби, жодних пошкоджень не було. Поліцейські пояснювали, що він наїхав на траву, був п`яний, він заперечував, пояснював, що спиртне вживав уже в іншому селі, після того як залишив автомобіль тут. Всі матеріали складали біля газону. Про те, що були якісь сліди на його автомобілі, в матеріалах справи не вказано. Права та обов`язки йому, як особі, яку затримали чи яка притягується до адміністративної відповідальності, працівники поліції йому не роз`яснили.

Адвокат Волощук О.Ф. підтримав позицію ОСОБА_1 . Просив провадження у справі щодо нього закрити за відсутністю події та складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП, про що надав письмове клопотання.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показав що, в той день біля 12.30 до нього приїхав ОСОБА_1 для того щоб домовитися за трактор. Перебування останнього в стані алкогольного сп`яніння заперечив. Пояснив, що йому відомо, що ОСОБА_1 не вживає спиртного взагалі. Після того як ОСОБА_1 пішов від нього, на вулиці чув сварку між ОСОБА_3 , племінницею його дружини та іншою сусідкою на ім`я ОСОБА_4 , яка кричала, що це не ОСОБА_5 територія, а дорога.

Допитаний у судовому засіданні cвідок ОСОБА_6 показав, що у той день перед обідом до нього приїхав ОСОБА_1 , який в стані сп`яніння не був. Останній поставив машину біля своєї баби, свідок його забрав своєю машиною і вони разом поїхали до його тестя в сусіднє село. Там міняли трубу на воду. Після того вживали спиртне. Назад керувати автомобілем мала його дружина. По приїзду поліції ОСОБА_1 вийшов, почали говорити, одягнули наручники і поїхали. Він заперечував, що їхав п`яний і наїхав на траву.

Допитаний у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показав суду, що у той день та час безпосередньо на місці події не був, був на роботі. Зателефонувала дружина і повідомила, що ОСОБА_1 , будучи випивший, наїхав на газон, після чого пішов до сусіда. У відповідь на її претензії щодо цього, останній висловився до неї нецензурною лайкою. Пояснив, що газон подружжю не належить, а є територією сільської ради. Переживаючи за дітей, які були на подвір`ї, дружина викликала поліцію. Прибув на місце події за 1 годину після дзвінка дружини, поліція прибула після нього за 40 хвилин. Машини ОСОБА_1 та його самого не було, на газоні були сліди від коліс, земля. Заперечив будь-які пошкодження, крім наїзду на газон. Вказав, що бордюр пошкоджений не був. Його підпис в протоколі щодо пошкодження бордюра пояснив тим, що не звернув на це увагу, оскільки про такі обставини він поліції не повідомляв. Вказав, що оскільки особисто ОСОБА_1 за кермом не бачив, щодо його стану під час керування автомобілем будь-яких обставин повідомити не може. ОСОБА_1 в стані сп`яніння бачив після того, як його знайшли в сусідньому селі в родичів. Останній відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, пояснюючи це тим, що спиртне вживав після того, як припаркував автомобіль. Повідомив, що претензій майнового характеру до ОСОБА_1 не має.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала суду, що територію навпроти свого будинку облагородили з усного дозволу голови сільської ради, навезли піску, підняли люки, зробили доріжку паралельно дорозі, поклали бордюри, посіяли траву. ОСОБА_1 живе від їх будинку за 600-800 м. Неприязних відносин між ними до цієї події не було. В той день та час вона була в будинку, діти гралися на вулиці. Вийшла на вулицю на пронизливий звук автомобіля, який заїхав на їх газон. Побачила, що авто заїжджає, здає, знову заїжджає та зупинилося на газоні. Від цих дій були глибокі сліди на траві, земля на газоні та бруківці. З автомобіля вийшов ОСОБА_1 , який, на її думку, був п`яний, хитався, в руках тримав непочату, але відкриту пляшку шампанського. У відповідь на її зауваження щодо цього відповів лайкою, погрожував. В подальшому ОСОБА_1 пішов до її дядька, який живе по сусідству. Свідок зателефонувала в поліцію та до чоловіка. Напевно, почувши це, ОСОБА_1 сів в автомобіль і втік. Приїхав чоловік, потім поліція, поїхали його шукати. Коли привезли, заперечував що їхав, заперечував що вживав спиртне до того. Зазначила також, що претензій майнового характеру до ОСОБА_1 не має.

На додаткові питання судді та захисника свідок ОСОБА_7 показала суду, чи вживав спиртне ОСОБА_1 в той день, де, коли, з ким не бачила, знаходилася від нього на відстані 7 метрів, тому запаху від нього не чула. Вказала також, що бордюр не був пошкоджений, можливо подряпаний низом машини.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

На переконання судді, надані суду матеріали та покази свідків не підтверджують об`єктивну наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП у вигляді пошкодження бордюру та газону.

Так, як ОСОБА_1 , так і всі допитані судом свідки, заперечують наявність пошкодження бордюру, який знаходиться перед будинковолодінням подружжя ОСОБА_8 . На думку суду, забруднення грунтом, подряпини бордюру, неможливо вважати його пошкодженням.

Що стосується покриття газону, суддя зазначає, що в матеріалах справи відсутні належні докази того, що цей газон був дійсно пошкоджений. Наїзд на нього та залишення відповідного сліду на траві, неможливо вважати саме пошкодженням майна в розумінні ст.124 КУпАП, а можливо вважати як виїзд за край проїзної частини, однак, який не призвів до пошкодження майна.

Доказів того, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 отримав механічні пошкодження, матеріали справи також не містять.

Відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, зумовлює у відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КУпАП, адже ДТП, як такого, не сталося, а тому обов`язку залишатися на місці події та повідомити працівників поліції ОСОБА_1 не мав.

Що стосується інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суддя зазначає таке.

Частиною першою статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 не був безпосередньо зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, або через короткий проміжок часу після нього.

З показань свідків встановлено, що з моменту словесного конфлікту між ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_7 через виїзд на газон, та до моменту тимчасового затримання його працівниками поліції в іншому населеному пункті, минуло більше ніж 2 години.

При цьому, і на це вказують всі свідки, після виїзду на газон ОСОБА_1 припаркував власний автомобіль, а в інший населений пункт поїхав в якості пасажира зі свідком ОСОБА_6 .

Отже, працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння через значний час після того, як він востаннє керував транспортним засобом (більше 2 годин), а також його пояснень про те, що він вжив алкоголь після того, як вже припаркував автомобіль, що в подальшому підтвердив і свідок ОСОБА_6 .

З цього слідує, що на момент надходження пропозиції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 вже не міг вважатися «особою, яка керує транспортним засобом» в розумінні ч.1 ст.130, ст.266 КУпАП, а тому не може нести відповідальність за відмову пройти відповідний огляд.

Будь-яких об`єктивних даних про те, що ОСОБА_1 був з ознаками алкогольного сп`яніння на момент наїзду на траву, матеріали справи не містять, належні докази цього відсутні, всі обвинувачення в цій частині ґрунтуються лише на показах свідка ОСОБА_7 , яка має неприязні відносини з ОСОБА_1 на ґрунті раптово виниклого словесного конфлікту на місці події, а тому об`єктивною вона бути не може.

У рішенні у справі "Карелін проти Росії" ("Karelin v. Russia", заява N 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі "Тейксейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.98 року, п. 54 рішення у справі "Шабельника проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Виходячи з положень ст. 8, ст. 62 Конституції України дотримання принципу верховенства права є однією з підвалин демократичного суспільства. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні по справі "Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії" ЄСПЛ зазначив, що п. 2 статті 6 Конвенції вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що обвинувачений вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь обвинуваченого.

Отже, на підставі відповідної практики ЄСПЛ можливо зробити однозначний висновок, що суд не має права перебирати на себе функцію обвинувача у справах про адміністративні правопорушення, які в розумінні Конвенції прирівнюються до кримінального провадження, оскільки в такому випадку суд перестає бути незалежним та неупередженим органом з розгляду спорів, що є безумовним порушенням ст.6 Конвенції в частині права кожного на справедливий суд. В такому випадку суд позбавлений можливості самостійно здійснювати збір додаткових доказів, що підтверджували б або спростовували б вину правопорушника, а отже судовий розгляд здійснюється на підставі наданих суду матеріалів.

Зважаючи на відсутність в матеріалах справи об`єктивних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушень передбачених ст.ст.124, 122-4, ч.1 ст.130 КУпАП, слід дійти висновку, що в його діях відсутній склад цих адміністративних правопорушень, а отже провадження у справі слід закрити з цієї підстави.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ст.ст.122-4, 124, ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.Ф. Кирилюк