Провадження № 33/801/125/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Медвецький С. К.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 лютого 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2019 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 370041 від 01 листопада 2019 року, складеного інсектором взводу № 1 роти № 3 БУПП ГУНП у Вінницькій області лейтенантом поліції Савінським М. О., 01 листопада 2019 року о 14:50 год. по вул. Хлібна, 14 в м. Вінниці, ОСОБА_1 керував автомобілем «Volkswagen Passat В», номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, які не реагують на зміну світла, виражене тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 800 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на десять років.

Вирішено питання про судовий збір.

При прийнятті цієї постанови суд першої інстанції виходив з доведеності вини ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за ст. 130 КУпАП, у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

При цьому, судом ураховано постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року у справі № 127/22830/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з цією постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить її скасувати, та прийняти нову постанову, якою справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 130 КУпАП, відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що за результатами апеляційного перегляду постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року у справі № 127/22830/19 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП, на яку посилався суд першої інстанції як на підтвердження наявності у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП скасовано, провадження у справі закрито за відсутністю у його діях складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Крім того зазначає, що поза увагою суду залишилося те, що постановами Вінницького апеляційного суду, а саме від 31 жовтня 2019 року у справі № 127/21305/19, від 15 жовтня 2019 року у справі № 127/16086/19, від 09 жовтня 2019 року у справі № 128/1687/19 провадження у справах про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП закрито за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Указує, що на момент прибуття патрульної поліції він не керував транспортним засобом, а знаходився у дворі будинку.

Також указує на порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння та допущення суттєвих порушень при складенні протоколу.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

В обґрунтування поважності причин пропуску цього строку посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду, який відбувся без його участі, а копію постанови отримав лише 21 січня 2020 року, після чого, в межах строку на апеляційне оскарження, звернувся зі скаргою до суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Згідно зі ст. 289 КУпАП, у разі пропуску строкуна оскарження постанови суду з поважних причин, його може бути поновлено за заявою особи.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є право на апеляційний перегляд справи.

За усталеною практикою Європейського суду з прав людини адміністративне правопорушення Суд розглядає в контексті дрібного кримінального правопорушення та неодноразово вказував на те, що на таку категорію справ поширюється дія Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (наприклад, справа « Лучіанова проти України» (заява № 16347/02), «Швидка проти України (заява № 17888/12) та ін.).

У пункті 50 Рішення у справі «Швидка проти України»(заява № 17888/12) Суд зазначив, що «видається доречним повторити усталений принцип Суду щодо важливості права на доступ до суду, зважаючи на провідне місце права на справедливий суд у демократичному суспільстві (див. рішення від 9 жовтня 1979 року у справі «Ейрі проти Ірландії» (Airey v. Ireland), п. 24, Series A № 32). Якщо існує право на перегляд за статтею 2 Протоколу № 7, воно має бути таким же ефективним».

З огляду на те, що судове засідання відбулося за відсутності ОСОБА_1 а копію оскаржуваної постанови він отримав лише 21 січня 2020 року, про що свідчать відповідна докази (а. с. 46, 47), суд вважає, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, вирішення справи в точній відповідності з законом.

За змістом ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 3 розділу І цієї Інструкції ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота);звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я.

Отже, вимогу працівника поліції про проходження огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я можна вважати законною за сукупності таких умов: здійснення особою керування транспортним засобом, тобто забезпечення шляхом впливу на органи і системи управління транспортним засобом його руху; зупинки транспортного засобу у встановленому статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» порядку і підставах, що, зокрема підстава зупинки у виді порушення ПДР України, має бути у встановленому порядку задокументовано; наявність у водія ознак сп`яніння, що визначені пунктами 3, 4 Інструкції; його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за місцем зупинки транспортного засобу за допомогою спеціальних технічних засобів або не згода з його результатом.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції адвокатом Кобзіною А. С., що діє в інтересах ОСОБА_1 , надано відеозапис з нагрудної камери поліцейського ОСОБА_2 DSJX 300099_АВ0099, на якому зафіксована подія, що інкримінується ОСОБА_1 , з якого слідує, що поліцейські не зупиняли транспортний засіб, а підійшли до ОСОБА_1 , який перебував поруч з автомобілем, і без пояснень причини відразу стали вимагати пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. На його заперечення про те, що автомобілем він не керував, вимогу забезпечити можливість скористатись допомогою адвоката поліцейські не відреагували.

Отже, суд першої інстанції на вищевказане уваги звернув уваги та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 ознак об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого частиною третьою статті 130 КУпАП, а саме у виді відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваної постанови як на підставу для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП посилався на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 16 жовтня 2019 року у справі № 127/22830/19 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП. Проте, указана постанова за результатами апеляційного перегляду була скасована постановою Вінницького апеляційного суду від 03 лютого 2020 року, а провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Крім того, судом встановлено, що постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 09 жовтня 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП, а постановами Вінницького апеляційного суду від 16 серпня 2019 року, 20 серпня 2019 року, 15 жовтня 2019 року та 31 жовтня 2019 року провадження у стравах про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою, другою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрито на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП.

За таких обставин, місцевий суд у порушення вимог ст. 280 КУпАП не з`ясував всіх обставин справи, які мають значення для правильного її вирішення та дійшов передчасного висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова Вінницького міського суду Вінницької області 12 грудня 2019 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до відповідальності за ч. 3 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 9, 38, 245, 247, 268, 277-2, 280, 283, 294 КУпАП, Вінницький апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 12 грудня 2019 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною третьою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду С. К. Медвецький