Справа № 444/209/20
Провадження № 3/444/205/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Мікула В. Є.,з участю ОСОБА_1 розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання та реєстрації: АДРЕСА_1 , місце роботи та посада: інспектор прикордонного контролю 2 категорії відділення інспекторів прикордонної служби "Рава-Руська" (тип А) відділу прикордонної служби "Рава-Руська" Львівського прикордонного загону, серія та номер паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків судом не встановлені, службове посвідчення серії НОМЕР_1 , видане 27.04.2011 року Львівським прикордонним загоном

за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

На адресу Жовківського районного суду Львівської області надійшов із Львівського прикордонного загону Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 332878 від 17.01.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 виконував наказ на охорону державного кордону в прикордонному наряді «Перевірка документів» та порушив правила несення прикордонної служби в умовах особливого періоду, а саме 17 січня 2020 року приблизно о 19 год. 15.хв., під час проведення стройового огляду підполковником ОСОБА_2 на території міжнародного пункта пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська», що відноситься до території Річківської сільської ради Жовківського району Львівської області, у прапорщика ОСОБА_3 був виявлений особистий засіб зв`язку (мобільний телефон), що неналежить Держприкордонслужбі та не входить до екіпірування прикордонного наряду, чим порушила вимоги пункту 12 статті 2 розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2015 року №1261 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1391/27836), тобто на переконання складача протоколу ОСОБА_1 , своїми діями вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні стосовно складеного протоколу заперечив, вважає такий безпідставним та необгрунтованим. Зазначив, що 17.01.2020 року під час проведення стройового огладу на наявність заборонених речей у нього було виявлено 165 грн, що дозволено законодавством. В неробочій кабіні митного контролю, підполковником ОСОБА_2 було виявлено його особистий мобільний телефон. Зазначає, що він здійснював прикордоний контроль в прикордонному наряді «Перевірка документів» згідно з Інструкцією про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2015 року №1261 та наказу № 407 « Про затвердження Інструкції з організації та здійснення перевірки документів громадян України, іноземців та осіб без громадянства, які перетинають державний кордон».

Згідно з роздіом II п.2.3 та п. 2.3.1 Наказу №407 стандартна перевірка документів здійснюється: у пунктах пропуску через державний кордон (пунктах контролю): на лінії паспортного контролю; у транспортних засобах закордонного прямування; у місцях стоянки транспортних засобів закордонного прямування. Про те, під час здійснення прикордонного контролю мобільного телефона при ньому не було, а він знаходився в неробочій кабіні митного контролю. В кабіні митного контролю прикордонний контроль здійснюватись не може, отже порушень з його сторони не було.

А тому просить справу закрити у зв`язку із відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснненя ОСОБА_1 , приходжу до наступного висновку.

Згідно ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З метою повного з`ясування усіх обставин справи, в судовому засіданні було детально оглянуто та проаналізовано протокол про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 332878 від 17.01.2020 року та додані до нього матеріали.

Ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду.

З матеріалів справи вбачається, що у матеріалах, які направлені до суду відсутні будь-які дані, які підтверджують обставину наявності у ОСОБА_1 особистого мобільного телефона під час виконання наказу на охорону державного кордону в прикордонному наряді "Перевірка документів", як вбачається з пояснень ОСОБА_1 його мобільний телефон знаходився не при ньому, а в неробочій кабіні митного контролю. Зокрема, у змісті вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ №332878 зазначено, що особистий мобільний телефон був виявлений у ОСОБА_1 , а в графі "свідки" зазначено про відсутність свідків.

Суд не вбачає жодних ознак порушення правил несення прикордонної служби особою, яка входить до складу наряду з охорони державного кордону України, вчинених в умовах особливого періоду ОСОБА_1 .

Беручи до уваги його пояснення та аналізуючи в комплексі додані до протоколу про адміністративне правопорушення докази, суд приходить до висновку, що у ОСОБА_1 відсутній умисел та його діяння не були спрямовані на порушення вимоги пункту 12 статті 2 розділу 2 Інструкції про службу прикордонних нарядів Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 19 жовтня 2015 року №1261 (зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за № 1391/27836).

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд вважає, що є достатньо доказів для прийняття правильного, законного рішення.

Під час розгляду справи суду не представлено доказів, які б підтверджували про те, що ОСОБА_1 вчинив дії, які б свідчили про порушення ним правил несення прикордонної служби в умовах особливого періоду.

Тобто в ході розгляду справи, детального дослідження доказів, врахуючи пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,судом встановлено, що у ОСОБА_1 не було при собі мобільного телефону під час здійснення ним прикордонного контроль в прикордонному наряді «Перевірка документів», а відтак в його діях не вбачається факту вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пояснення ОСОБА_1 наданими матеріалами не спростовуються.

А тому не вбачаю в діянні ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приходжу до висновку, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, так як відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративні правопорушення, за яке ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір стягується у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення. Враховуючи, що суддя прийшов до висновку про закриття справи у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а тому відповідно судовий збір стягненню з ОСОБА_1 не підлягає.

Керуючись ч. 2 ст. 172-18, п. 1 ч. 1 ст. 247, 283, ч. 2 ст. 284, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-18 Кодексу України про адміністративне правопорушення- закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області, в порядку ст.ст. 287, 294 КУпАП.

Суддя Мікула В. Є.