пр. № 3/759/8819/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції м. Києва ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

20.10.2020 о 12 годині 45 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «GMC», державний номерний знак НОМЕР_1 (зареєстрований в США, Вашингтон) по просп. Палладіна в м. Києві. Біля буд. № 27/10 ОСОБА_1 був зупинений працівниками патрульної поліції згідно ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» та на вимогу надати документи, що підтверджують його особу та право керування транспортними засобами, останній в категоричній формі відмовився, чим вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що 20.10.2020 о 12 годині 43 хвилин він керував автомобілем «GMC», державний номерний знак ВНЕ НОМЕР_2 (зареєстрований в США, Вашингтон) по просп. Палладіна в м. Києві. В районі будинку № 27/10 його незаконно зупинили працівники поліції. Після зупинки він неодноразово просив назвати причину зупинки, однак працівники поліції такої причини йому не назвали, шляхом обману змусили його вийти з автомобіля та почали застосовувати до нього спецзасоби - кайданки. Він жодних протиправних дій в бік поліцейських не вчиняв. Дії працівників поліції не оскаржував.

Свідок захисту ОСОБА_2 , при розгляді справи пояснив, що 20.10.2020 о 12 годині 43 хвилин він в якості пасажира їхав у автомобілі «GMC», державний номерний знак ВНЕ по просп. Палладіна в м. Києві. Їх зупинили працівники поліції, та, не пояснивши причину зупинки, почали вимагати у ОСОБА_1 водійське посвідчення. Крім того, працівники поліції застосовували до ОСОБА_1 фізичну силу.

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, його вина підтверджується зібраними по справі доказами, що узгоджуються між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» працівник поліції має право зупинити транспортний засіб у разі, зокрема і якщо зупинка транспортного засобу, який зареєстрований в іншій країні, здійснюється з метою виявлення його передачі у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Крім того, ч. 2 ст. 35 вказаного Закону передбаченого, що поліцейський зобов`язаний зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо є інформація, що свідчить про порушення власником транспортного засобу митних правил, виявлені митними органами відповідно до Митного кодексу України, а саме: порушення строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту іншого транспортного засобу особистого користування, використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, розкомплектування чи передачу у володіння, користування або розпорядження такого транспортного засобу особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту; 2) якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні, не зареєстрований в Україні у встановлені законодавством строки чи перебуває на території України з порушенням строків тимчасового ввезення та/або переміщення в митному режимі транзиту, чи використовується для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, чи переданий у володіння, користування або розпорядження особам, які не ввозили такий транспортний засіб на митну територію України або не поміщували в митний режим транзиту.

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Правомірність зупинення ОСОБА_1 як водія, що керував GMC», державний номерний знак НОМЕР_1 (зареєстрований в США, Вашингтон), підтверджується даними відеозапису із нагрудної камери працівника поліції, згідно яких вбачається, що працівник поліції, представившись, повідомив ОСОБА_1 причину його зупинки, та висловив законну вимогу на пред`явлення посвідчення водія, а також документів на транспортний засіб, який зареєстрований в іншій країні - США, Вашингтон.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ГП № 678889 від 20.10.2020 в якому детально викладено суть порушень, вчиненого ОСОБА_1 а також зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 щодо того, що працівники поліції не довели йому правомірність його зупинки, а відповідно - і законності вимоги про пред`явлення документів, оскільки вони спростовуються наявними у справі доказами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП кваліфіковані вірно, оскільки він вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжуючих відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 34, 35 КУпАП, не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним та грубим, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчиненню нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції статті 185 КУпАП у виді штрафу.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення як штраф буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення та повністю відповідатиме меті його застосування, у зв`язку з чим, не вбачаю підстав для накладення інших більш суворих видів стягнення таких як громадські чи виправні роботи, а також адміністративний арешт.

На підставі викладеного й ст. 185 КУпАП, керуючись ст. ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 420 гривні 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик