П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі:

особи, стосовно якої складено протокол

про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 ,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, є учасником бойових дій, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,-

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою суду, 26 листопада 2019 року о 03 год. 20 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по вул. Сім`ї Сосніних,в районі будинку № 4 в м. Києві, керував транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року, ухвалену стосовно нього, та провадження у справі закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, ОСОБА_1 вважає, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване притягнення його- ОСОБА_1 до відповідальності як особи, яка нібито керувала транспортним засобом в стані сп`яніння та відмовилась від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння.

ОСОБА_1 вважає, що суд першої інстанції, поклавши в основу постанови протокол про порушення Правил дорожнього руху України, фактично проігнорував відсутність доказів, які б свідчили про те, що він- ОСОБА_1 дійсно перебував в стані сп`яніння та відмовився від пропозиції працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці, а тому, на переконання ОСОБА_1 , постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та невмотивованою.

Просить звернути окремо увагу і на акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» від 26 листопада 2019 року за № 009104 відповідно до якого, з урахуванням результатів лабораторного дослідження № 5091С від 26 листопада 2019 року, в організмі ОСОБА_1 не виявлено наркотичних речовин. Даний акт залишився поза увагою суду першої інстанції, що призвело до неповного та необ`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом, а тому, в порушення приписів ст.ст. 245, 252, 280, без з`ясування усіх обставин справи в їх сукупності, за відсутності в матеріалах справи належних доказів, суд першої інстанції, на переконання ОСОБА_1 , дійшов помилкового висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги із вимогою скасування постанови Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на положення п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, пояснення свідка ОСОБА_2 та працівників поліції роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві Крота Ю.А. і ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи, дослідивши апеляційну скаргу з додатками, переглянувши відеозапис подій з нагрудної камери працівника поліції, слід прийти до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

У відповідності до ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою закону настає не лише за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само й завідмовуособи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З наданих до суду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вбачається, що до суду надійшли: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР№ 066063 від 26 листопада 2019 року, пояснення свідків, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також відеозапис досліджуваних подій.

Саме ці матеріали стали підставою для прийняття судом рішення по справі.

Як убачається з пояснень самого ОСОБА_1 як в суді першої інстанції, так і під час апеляційного перегляду справи, він не заперечував обставин того, що 26 листопада 2019 року о 03 год. 20 хв. в м. Києві по вул. Сім`ї Сосніних, 4, керував транспортним засобом «Mazda 6», д.н.з. НОМЕР_1 ,та був зупинений працівниками поліції.

В ході розмови, працівники поліції запропонували йому пройти огляд у лікаря нарколога, а оскільки він не довіряв працівникам поліції, то він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, виявивши бажання пройти такий огляд самостійно.

До того ж, як пояснив ОСОБА_1 , саме працівники поліції запропоновували йому як альтернативу пройти такий огляд самостійно, з ремаркою щодо проходження огляду у лікаря-нарколога протягом двох годин з моменту складання протоколу про адміністративне правопорушення. Саме з цим підстав, ОСОБА_1 і вирішив відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння за участі поліцейських та мав намір пройти його самостійно.

Як далі пояснив ОСОБА_1 , він протягом двох годин з часу оформлення правопорушення самостійно звернувся до Київської міської наркологічної клінічної лікарні «Соціотерапія» та, відповідно до Акту від 26 листопада 2019 року за № 009104, з урахуванням результатів лабораторного дослідження № 5091С від 26 листопада 2019 року, в його організмі не виявлено наркотичних речовин.

Аналогічні за змістом надані пояснення свідком - ОСОБА_2 .

На спростування чи підтвердження пояснень ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції були опитані працівники поліції роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 УПП в м. Києві Крот Ю .А. і ОСОБА_3 , які оформлювали матеріали стосовно ОСОБА_1 за порушення останнім Правил дорожнього руху України.

Так, свідок ОСОБА_5 пояснив, що 26 листопада 2019 року в нічний час в складі екіпажу здійснювали патрулювання Святошинського району в м. Києві. За третю годину ночі, увагу привернув автомобіль «Mazda 6», оскільки, по-перше, цей автомобіль довгий час стояв біля цілодобового кіоску, а по-друге, марка даного автомобіля часто проходить за орієнтуванням щодо викрадення, тому вирішили перевірити документи у водія транспортного засобу.

Було встановлено особу водія транспортного засобу, яким виявився ОСОБА_1 та в ході розмови з останнім виникла підозра щодо перебування водія в стані наркотичного сп`яніння, оскільки зіниці очей не реагували на світло, була блідість обличчя та нечітка мова. Даному водієві запропонували пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, але водій відмовився. ОСОБА_1 роз`яснили, що він і самостійно може пройти такий огляд, але протокол про порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України склали.

Що стосується наявності в матеріалах провадження направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, то, як зазначив свідок ОСОБА_5 , дане направлення було оформлено до того, як водій відмовився від проходження такого огляду.

Свідок ОСОБА_3 - працівник поліції додатково зазначив, що саме він роз`яснив ОСОБА_1 процедуру проходження медичного огляду у лікаря-нарколога як в присутності працівників поліції, що для ОСОБА_1 буде безкоштовно, так і за самозверненням, але це буде коштувати грошей.

Зазначає свідок ОСОБА_3 і про те, що, всупереч Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, він оформив направлення на огляд у Київській міській наркологічній лікарні «Соціотерапія» після того, як вже був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та ОСОБА_1 було роз`яснено його право протягом двох годин самостійно звернутися до вказаного медичного закладу для огляду з метою виявлення стану сп`яніння.

Вказує свідок про те, що був впевнений в правильності своїх таких дій.

Надаючи пояснення в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_3 визнав, що з урахуванням таких роз`яснень щодо альтернативного проходження огляду на виявлення стану сп`яніння (як в присутності працівників поліції, так і самостійно), ОСОБА_1 і відмовився від проходження огляду, оскільки спочатку він погоджувався пройти такий огляд, а коли почув, що може і без присутності поліцейських пройти, то виявив бажання пройти такий огляд самостійно.

Час, який зазначений в направленні - а саме 04 год. 40 хв. був вказаний саме для того, що з цього часу відліковується двохгодинний проміжок, протягом якого ОСОБА_1 мав право пройти огляд у лікаря-нарколога самостійно.

Визнає, що на той час, його- ОСОБА_3 дії та роз`яснення процедури проходження огляду для виявлення стану сп`яніння - були некоректні, які могли ввести в оману водія ОСОБА_1 , який, будучи пересічним громадянином, довірився наданим роз`ясненням працівників поліції, які є представниками влади, і у ОСОБА_1 не було підстав не довіряти їм або ставити під сумнів їх дії.

Дані пояснення працівників поліції в повній мірі узгоджуються з дослідженим судом апеляційної інстанції фрагментарним відеозаписом досліджуваних подій.

Таким чином, враховуючи приписи ст. 62 Конституції України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, з огляду на те, що пояснення ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції стосовно порушення поліцейськими вимог ст. 266 КУпАП не спростовуються доказами у справі, а тільки їх підтверджують, слід прийти до висновку, що відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути покладені в основу рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з положеннямип. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки під час розгляду справи в апеляційному суді встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, вважаю за таких обставин, що постанова суду першої інстанції не може бути визнана законною та обґрунтованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - скасуванню із закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, тобто у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу вказаного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Святошинського районного суду м. Києва від 23 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10.200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - скасувати та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій