Провадження № 3/234/4219/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Михальченко А.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного управління Держпраці у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , директора ТОВ «ПОГОС», мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 41 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

01.10.2020 року по 13.10.2020 року проведено інспекційне відвідування Товариства з обмеженою відповідальністю "ПОГОС" (), з питань дотримання законодавства про працю в частині оформлення трудових відносин. В ході інспекційного відвідування встановлено, що підприємство ТОВ «ПОГОС» діє на підставі Статуту. Статут ТОВ «ПОГОС» затверджений рішенням засновника № 1 від 25 вересня 2019 року. Пунктом 8 Статуту встановлено, що ОСОБА_2 без довіреності здійснює дії від імені Товариства; представляє Товариство у його відносинах з іншими юридичними і фізичними особами; приймає і звільняє робітників Товариства, на підставі вимог ст.21 КЗпП України виступає однією із сторін трудового договору і як роботодавець повинен забезпечити реалізацію трудових прав найманих працівників, однак ОСОБА_1 порушив вимоги чинного законодавства про працю України, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В ході інспекційного відвідування встановлено, що ТОВ «ПОГОС» укладено 9 договорів на виконання послуг (виконання роботи підсобного робітника на період з 01.10.2020 по 31.10.2020) з наступними фізичними особами:

1. ОСОБА_3 , Договір б/н від 01.10.2020.

2. ОСОБА_4 , Договір б/н від 01.10.2020.

3. БаргсегянАйкСаргісович, Договір б/н від 01.10.2020.

4. ОСОБА_5 , Договір б/н від 01.10.2020.

5. ОСОБА_6 , Договір б/н від 01.10.2020.

6. ОСОБА_7 , Договір б/н від 01.10.2020.

7. ОСОБА_8 , Договір б/н від 01.10.2020.

8. ОСОБА_9 , Договір б/н від 01.10.2020.

9. ОСОБА_10 , Договір б/н від 01.10.2020.

В договорах цивільно-правового характеру, укладених між ТОВ «ПОГОС» в особі директора ОСОБА_1 з фізичними особами: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , предметом є процес праці, а не її кінцевий результат, не визначено, який саме результат роботи повинен передати виконавець замовнику. В договорах не визначено обсяг виконаної роботи та кінцевий результат, за який виконавець повинен отримати оплату.

З договорів цивільно-правового характеру, укладених між підприємством та вищезазначеними особами, вбачається, що ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 працюють постійно, систематично, на своєму робочому місці, яке належить суб`єкту господарювання, з дотриманням графіку роботи, конкретного кінцевого результату роботи у таких осіб немає.

Вищенаведене свідчить, про те, що виконувана особами ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_11 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 робота не відноситься до разової конкретної роботи, а свідчить про сам процес праці та постійне виконання роботи на території підприємства із забезпеченням усім необхідним для виконання роботи, з періодичною виплатою заробітної плати в розмірі не менше мінімальної заробітної плати на час розрахунку.

Таким чином, ТОВ «ПОГОС» в порушення вимог частини1 статті 21 Кодексу законів про працю України, частини третьої статті 24 Кодексу законів про працю України, Постанови КМУ № 413, було допущено працівників ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 до роботи 01.10.2020 без укладення трудового договору, оформленого наказом власника або розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку встановленому нормами постанови КМУ № 413 від 17.06.2015 р. «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу», тобто ОСОБА_1 порушив вимоги чинного законодавства про працю України, відповідальність за яке передбачено ч.3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У судове засідання, призначене на 10.11.2020 року ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судової повістки за адресою, рекомендованим листом з повідомленням. Заяв та клопотань не надавав.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З огляду на те, що особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, була обізнана про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, про час та місце розгляду справи повідомлена, що підтверджується відміткою та підписом в протоколі, не вживала заходів для явки до суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу, її поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

З огляду на зазначене, відповідно до вимог ст.268 КУпАП суд вважає можливим справу про адміністративне правопорушення розглядати без присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність з точки зору достатності та взаємозв`язку, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно положень ст. ст. 10, 11 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Частиною 3 ст. 24 КЗпП України встановлено, що працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч.3 ст. 41 КУпАП відповідальність настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту).

Як видно з акту інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ДЦ 26927/2335/АВ від 13.10.2020 р., директор ОСОБА_1 у ТОВ «ПОГОС» (м. Краматорськ, вул. М. Приймаченко, 19-8) фактично допустив до об`єкта будівництва «Будівництво торгівельного комплексу на перетинанні вул. Двірцева та М. Приймаченко у м. Краматорську до роботи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 без укладення трудового договору, а лише уклавши з ними цивільно правові договори.

Встановлено, що на підставі дослідженого акту інспекційного відвідування інспектором Держпраці було видано попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю №ДЦ 26927/2335/АВ/П/ПТ/ПР від 13.10.2020 р., припис про усунення виявлених порушень законодавства про працю №ДЦ 26927/2335/АВ/П, яким зобов`язано ОСОБА_1 усунути порушення, а саме укласти з працівниками трудові договори та повідомити про це центральний орган виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

В протоколі про адміністративне правопорушення викладені обставини інспекційного відвідування та виявлені порушення ОСОБА_1 аналогічні тим, які були зазначені у акті інспекційного відвідування, зроблений висновок про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП. Протокол підписаний ОСОБА_1 та в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» ним написано, що всі порушення, зазначені в акті перевірки будуть усунені в зазначені терміни, що суд розцінює як згоду ОСОБА_1 з виявленими у ході інспекційного відвідування порушеннями законодавства про працю.

На підставі зазначеного, суд вважає, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні інкримінованого правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 13.10.2020 року, актом інспекційного відвідування від 13.10.2020 року та копією попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю від 13.10.2020 року.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення суд, дотримуючись принципу індивідуалізації стягнення, закріпленого у ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника (зокрема, те, що раніше він не притягувався до кримінальної або адміністративної відповідальності), ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, приходить до висновку про призначення ОСОБА_1 стягнення в межах санкції ч. 3 ст.41 КУпАП у вигляді штрафу, що буде необхідним і достатнім, з метою виховання особи в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненою нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33, 40-1, ч.3 ст.41, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 8500 грн. 00 коп. (вісім тисяч п`ятсот грн. 00 коп.).

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять грн. 40 коп.) на користь держави в особі Державної судової адміністрації України.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Краматорського міського суду А. О. Михальченко