Справа № 163/339/20
Провадження № 3/163/324/20
ЛЮБОМЛЬСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року місто Любомль

Суддя Любомльського районного суду Волинської області Гайдук А.Л.,

за участі представника Волинської митниці Держмитслужби Кондратюка І.П.,

розглянувши в приміщенні суду направлені Волинською митницею Держмитслужби матеріали справи за протоколом № 0078/20500/20 про притягнення до відповідальності за ч.6 ст.481 МК України

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Республіки Білорусь, що проживає по АДРЕСА_1 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 с001рв4, паспорт громадянина Республіки Білорусь серії НОМЕР_2 , виданий 08.12.2005 року Ленінським РОВД м.Бреста, -

в с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який 28.09.2016 року через митний пост «Угринів» Львівської митниці ДФС ввіз на територію України автомобіль марки «VW PASSAT», польський номерний знак НОМЕР_3 , кузов номер НОМЕР_4 , в режимі тимчасового ввезення в Україну на строк до 28.09.2017 року включно, перевищив строк тимчасового ввезення цього транспортного засобу особистого користування більше ніж на 30 діб, що виявлено 18.01.2020 року на пункті пропуску "Пулемець" митного поста "Піща" Волинської митниці ДМСУ, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.6 ст.481 МК України.

Правопорушник на розгляд справи в суд не з`явився, хоча при складанні протоколу про порушення митних правил належним чином був повідомлений Волинською митницею Держмитслужби про час та місце розгляду.

Представник Волинської митниці ДМСУ під час розгляду протоколу заявив, що вважає доведеною винуватість ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, просив накласти на останнього стягнення в межах санкції ч.6 ст.481 МК України, стягнути судовий збір.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення повністю стверджена матеріалами справи: протоколом про порушення митних правил, витягом з модуля "Диспетчер зони митного контролю та Пасажирського пункту пропуску" програмного комплексу АСМО "Інспектор", письмовими поясненнями порушника, службовою запискою інспектора митниці.

Згідно із ст.103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст.380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Відповідно до ч.1 ст.460 МК України вчинення порушень митних правил, передбачених частиною третьою статті 469, статтею 470, частиною третьою статті 478, статтею 481 цього Кодексу, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, … не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої цим Кодексом.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 вказав, що ввезення автомобіля марки «VW PASSAT», польський номерний знак НОМЕР_3 , на територію України було оформлено лише документально за винагороду.

Такі пояснення ОСОБА_1 жодним доказом по справі не підтверджені і, в той же час, свідчать про усвідомлення факту ввезення транспортного засобу в Україну саме ним, відповідно, наявності у нього обов`язку щодо його вивезення.

Отже, зазначене у сукупності із дослідженими доказами свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч.6 ст.481 МК України правопорушення та відсутність підстав для звільнення його від відповідальності.

Щодо застосування в цій справі положень Закону України від 08.11.2018 року № 2612-VIII в редакції Закону України від 16.05.2019 р. N 2725-VIII вбачаються підстави для такого висновку.

Закон від 08.11.2018 року № 2612-VIII опублікований в газеті "Голос України" 24.11.2018 року і набрав чинності з наступного дня. При цьому зміни до ст.481 МК України вступали в дію через 180 днів з дня, наступного за днем опублікування.

Законом від 16.05.2019 р. N 2725-VIII строк набрання чинності таких змін збільшено до 270 днів, тому редакція ч.6 ст.481 МК України є чинною з 22.08.2019 року.

Строк зворотного вивезення транспортного засобу за обставинами цієї справи збіг 28.09.2017 року. З 29.09.2017 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Моментом закінчення триваючого правопорушення є його припинення винною особою або виявлення компетентним органом.

На момент свого початку протиправна бездіяльність строком понад 10 діб тягнула відповідальність за редакцією ч.3 ст.481 МК України, яка передбачала стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 18.01.2020 року своє зобов`язання не виконав і продовжував протиправну бездіяльність.

Отже, вчинене ОСОБА_1 триваюче правопорушення, яке виявлене на час дії нового закону, слід кваліфікувати за ч.6 ст.481 МК України.

З огляду на дату виявлення правопорушення, підстави для застосування п.95 Прикінцевих положень МК України при визначенні адміністративного стягнення по справі відсутні.

Таким чином, враховуючи доведеність вини порушника, передбачену законом санкцію та відсутність відомостей про місцезнаходження транспортного засобу, стягнення на ОСОБА_1 слід накласти у вигляді штрафу в розмірі 10 000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З порушника відповідно до п.5 ч.2 ст.4 Закону України № 3674-VI підлягає стягненню судовий збір у відповідному розмірі.

Керуючись ст.ст.522, 527, 528 МК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень.

Штраф в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) гривень підлягає стягненню на рахунок UA5003262 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, одержувач УК в Любомльському районі, , призначення платежу: 21081100, штраф у справі про порушення митних правил №, прізвище, ініціали, код 095).

Вилучені в ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) за цим протоколом в порядку ст.511 МК України кошти в сумі 250 (дві п`ятдесят) білоруських рублів, що еквівалентно 2833 (двом тисячам вісімсот тридцяти трьом) гривням 60 копійкам згідно офіційного курсу валют НБУ, звернути в рахунок стягнення штрафу.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору на рахунок UA0003262 в Казначействі України (ЕАП) (МФО 899998, отримувач УДКСУ в Любомльському районі, , код класифікації доходів бюджету 22030101, призначення платежу "судовий збір у справах про адміністративні правопорушення").

Постанова протягом десяти днів з дня її винесення може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду через Любомльський районний суд.

Суддя Любомльського районного суду

Волинської області А.Л. Гайдук