Справа № 944/2813/20 Головуючий у 1 інстанції: Кондратьєва Н.А.
Провадження № 33/811/1121/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді Белени А.В.

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 22 липня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Яворівського районного суду Львівської області від 22 липня 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп судового збору.

ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 20 червня 2020 року о 15 год 25 хв, в м. Яворові по вул. Велике Передмістя, 132 Яворівського району, керував автомобілем марки "ВАЗ-2102" номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд проведено черговим лікарем КНП ЯРРЛО "ЯЦРЛ", висновок №24 від 20.06.2020 року.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову, винести нову постанову, якою закрити провадження по справі у зв`язку із скасуванням акту, який передбачає адміністративну відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вважає дану постанову судді незаконною.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що на момент винесення постанови судом першої інстанції, в ст. 130 КУпАП відсутня відповідальність за керування наземними транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння,

Зазначає, що суд першої інстанції не взяв до уваги його клопотання про закриття провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 084743 від 20.06.2020 року, в якому ОСОБА_1 власноручно зазначив, що вживав наркотичні засоби, про що підтвердив і в суді апеляційної інстанції, висновком щодо результатів медичного огляду № 24 від 20.06.2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння та іншими матеріалами справи.

Таким чином, порушення ОСОБА_1 вимог 2.9а ПДР України є доведеним, його дії вірно кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів апелянта про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із скасуванням адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, то такі є безпідставними, виходячи з наступного.

1 липня 2020 року набрав чинності Закон від 22.11.2018 № 2617-VIII, яким запроваджується інститут кримінальних проступків. Зокрема, кримінальним проступком стало і керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння та скасовано адміністративну відповідальність за керування у стані сп`яніння.

Згідно Закону №720-IX від 17 червня 2020 року який набрав чинності 03 липня 2020 р., скасовано кримінальну відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння шляхом виключення підпункту 171 яким вносились зміни, та одночасно виключено встановлені зміни у ст.130 КУпАП.

Оскільки зазначеним Законом виключено підпункт 171, тому поновлено дію норми Закону, якою встановлено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто за ст.130 КУпАП в останній редакції станом на 07.07.2016 р.

Адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 20.06.2020 р. отже до вказаних правовідносин підлягає застосуванню закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, а саме нормативно-правового припису передбаченого ст. 130 КУпАП в редакції 07.07.2016 р.

Відтак, вважаю, що суд у відповідності зі ст. 252 КУпАП повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, та відповідає характеру вчиненого правопорушення, особі порушника, ступеню його вини та є необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобігання вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 22 липня 2020 року, в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Белена