Справа №: 242/5288/20
Провадження № 3/242/2172/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Селидово

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Головного управління ДФС у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Іванове Івановської області, Російської Федерації, громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 0709 від 03.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснювала реалізацію тютюнових виробів цигарок зі свого торгового місця АДРЕСА_2 без реєстрації, як фізична особа підприємець та без відповідної ліцензії, чим порушила ст. 58 Господарського кодексу України, та ст. 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року № 481195, тим самим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.164 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не з,явилася про день та час слухання справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не повідомила. Однак адвокат Верченко О.О. до суду надала пояснення від 28.12.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 вину у вчинення адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП не визнала, та зазначила, що даний адміністративний матеріал відносно останньої не містить доказів того, що вказаний торговий кіоск № НОМЕР_1 належить ОСОБА_1 те, що остання здійснювала реалізацію тютюнових виробів (чеки, квитанції, акти контрольної закупівлі, тощо) і вказані сигарети їй дійсно належать.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Відповідальність за ч. 1 ст.164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Норма ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має зазначатися відповідна норма спеціального закону, який регламентує господарську діяльність, що потребує ліцензування або державну реєстрацію суб`єкта господарювання.

Відповідно до ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, законодавець однією з основних ознак підприємницької діяльності визначив її систематичність (неодноразовість), за відсутності якої певна діяльність не може вважатися господарською діяльністю, а носить одноразовий характер.

Аналогічна правова позиція щодо обставин, за яких дії особи можуть бути визнані підприємницькою діяльністю, була висловлена Верховним Судом України у п.4 Постанови його Пленуму від 25.04.2003 р. №3 "Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності", де зазначено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Виходячи з вимог ч. 1 ст. 164 КУпАП України, суб`єктом даного адміністративного правопорушення є саме суб`єкт господарювання.

Із досліджених в судовому засіданні матеріалів справи не вбачається жодних доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність та займалась реалізацією тютюнових виробів в зазначеному торгівельному кіоску. Вилучення тютюнових виробів в кіоску № 33 під час складання адміністративного протоколу та фототаблиця до нього, не свідчить про реалізацію вказаного товару і що він належить саме ОСОБА_1 .

Таким чином, наявні у справі докази, які безпосередньо дослідженні в судовому засіданні, не підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 9, 221, 245-247, 266, 268, 283-285, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області.

Суддя Н.О.Хацько