Справа № 455/1434/18 Головуючий у 1 інстанції - Ніточко Л.Й.
Провадження № 33/811/35/20 Доповідач - Калиняк О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 лютого 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

судді - Калиняк О.М.

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 грудня 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 грудня 2019 року закрито провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Стягнуто з ОСОБА_1 витрати за проведення експертизи в розмірі 13245 грн.

ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 18 жовтня 2018 року о 13.00 год. на 106 км + 850 м автодороги «Львів-Самбір-Ужгород», керуючи автомобілем марки «MERCEDES BENZ VITO 113» реєстраційний номер НОМЕР_1 , перед початком повороту не ввімкнув відповідного світлового покажчику повороту відповідного напрямку та не переконався, що це не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «MERCEDES BENZ SPRINTER 313» реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , в результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим порушив п.9.2б, п.10.1 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк апеляційного оскарження, скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення. Копія постанови суду була вручена йому 24.12.2019, тому строк апеляційного оскарження пропущено ним з поважних причин. В обгрунтування апеляційних вимог покликається на такі доводи: протокол містить грубі порушення адміністративного процесуального законодавства та відомчих директив центрального органу національної поліції. Він наводив суду об`єктивні дані, до яких відноситься дослідження слідової інформації, зафіксованої у схемі ДТП, та інших об`єктивних даних щодо механізму розвитку пригоди. Водій автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER 313» реєстраційний номер НОМЕР_2 ОСОБА_2 , рухаючись із швидкістю значно більшою, ніж встановлена у населеному пункті швидкість 50 км/год., при наближенні до автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» реєстраційний номер НОМЕР_1 , який рухався у попутному йому напрямку у правій смузі і був для нього перешкодою, не зменшив швидкість керованого ним транспортного засобу до безпечної, не вибрав безпечної дистанції до нього, а це в свою чергу призвело до того, що при зменшенні швидкості руху водієм автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» реєстраційний номер НОМЕР_1 з метою виконання лівого повороту він позбавив себе технічної можливості вчасно зупинитися, а вжиті ним заходи щодо екстреного гальмування та виїзду у смугу зустрічного руху вже не дали йому можливості уникнути зіткнення. Такі дії водія ОСОБА_2 є грубим порушенням Розділу І п.1.5, Розділу 2 п.2.3 б, Розділу 12 п.12.1, п.12.4, Розділу 13 п. 13.1 Правил дорожнього руху. Жодного маневру обгону він не виконував, оскільки реагував на зміну напрямку руху водієм автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» реєстраційний номер НОМЕР_1 ще будучи у правій смузі. З представлених суду фотознімків, виконаних із відеозапису пригоди, чітко видно, що у момент пересікання осьової лінії дорожньої розмітки, яка поділяє потоки транспорту зустрічних напрямків, водієм автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» реєстраційний номер НОМЕР_1 , водій автомобіля ОСОБА_2 теж тільки починав, гальмуючи, пересікати цю лінію, знаходячись у правому ряді, а тому не створював водію автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» реєстраційний номер НОМЕР_1 жодної небезпеки. Тому дана дорожня обстановка не носила характеру аварійної чи небезпечної для руху і не зобов`язувала водія автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» реєстраційний номер НОМЕР_1 відмовлятися від розпочатого ним виконання маневру лівого повороту та вжиття якихось додаткових заходів безпеки.Докази, надані поліцейськими є суперечливі, непереконливі, такі, що не відповідають об`єктивним обставинам справи. В цей час об`єктивні докази свідчать про те, що в його діях відсутні порушення правил безпеки дорожнього руху, які б перебували у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Його аргументи районний суд до уваги не взяв, а призначив дві судові автотехнічні експертизи, які встановили обопільне порушення ним та водієм ОСОБА_2 правил безпеки дорожнього руху, які перебувають у причинному зв`язку із настанням ДТП. Висновки експертів є необ`єктивними, неповними та необгрунтованими. В свою чергу суд не надав належну оцінку висновкам експертів, віднісся до їх оцінки формально, а не критично, не врахував його аргументів і об`єктивного аналізу розвитку події та дійшов хибного висновку про його винуватість у скоєнні ДТП.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав, покликаючись на викладені в ній мотиви, та просить скасувати рішення суду в частині стягнення з нього витрат за проведення експертизи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що строк апеляційного оскарження слід поновити, а апеляційну скаргу задоволити частково з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи й підтверджується доказами у справі, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №373392 від 18 жовтня 2018 року (а.с.2);

-схемою місця ДТП, яка сталася 18.10.2018 о 13.00 год. на автодорозі Львів-Самбір-Ужгород 106 км+850м (а.с.4);

-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 від 18.10.2018 про те, що 18 жовтня 2018 рок о 13.00 год. він, керуючи автомобілем «MERCEDES BENZ SPRINTER 313», їхав з м. Ст. Самбір в напрямку м. Турки зі швидкістю 60 км/год. В с. Стрілки Старосамбірського району перед його автомобілем на тій самій смузі руху їхав автомобіль «MERCEDESBENZVITO 113» синього кольору. Даний автомобіль зменшив швидкість руху, прийняв вправо та не ввімкнув лівий покажчик повороту й різко повернув ліворуч. В цей момент він ( ОСОБА_2 ) виконував обгін даного автомобіля і відбулося зіткнення (а.с.5);

- висновком експертів №5929/5930/5931 комплексної судової експертизи відео-звукозапису, транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи по справі №455/1434/18 згідно з яким виходячи із зафіксованих на місці пригоди слідів гальмування автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313», довжиною 27 м до його задньої габаритної частини, швидкість автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER 313» на момент застосування його водієм екстреного гальмування становила не менше 68...75 км/год.

Встановити, на якій віддалі і у якій смузі від початку утворення слідів гальмування знаходився автомобіль «Mercedes Benz Sprinter 313», реєстраційний номер НОМЕР_2 , виходячи із відповіді на питання №1, не надається можливим, оскільки в питанні не зазначено момент часу, для якого необхідно встановити положення автомобіля.

При відсутності слідової інформації, яка б однозначно визначала траєкторію руху автомобіля «Мercedes Benz Sprinter 313» до початку зафіксованих слідів гальмування, в категоричній формі дати відповідь на питання про положення автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313» відносно початку слідів гальмування в момент початку виконання лівого повороту водієм автомобіля «Mercedes Benz Vіто 113» не надається можливим.

Виходячи із відеозапису обставин ДТП, наявного в матеріалах справи, в момент початку виконання лівого повороту водієм автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» автомобіль «Mercedes Benz Sprinter 313» рухався біля осьової лінії дорожньої розмітки лівими колесами по смузі зустрічного руху.

Результати досліджень свідчать про те, що показання водія автомобіля «Mercedes Benz Sprinter 313» стосовно того, що у момент початку виконання лівого повороту водієм «MERCEDES BENZ VITO 113» він вже знаходився у стані обгону, технічно спроможні.

Водій автомобіля марки «Mercede sBenzSprinter 313», рухаючись в межах населеного пункту, згідно вимог п.12.4 ПДР повинен був вести автомобіль зі швидкістю не більше 50 км/год. і, маючи намір виконати маневр обгону, повинен був відповідно до вимог 10.1 п.14.2 «б» ПДР перед початком маневру переконатись в його безпечності, зокрема, переконатись у тому, що водій автомобіля марки «MERCEDES BENZ VITO 113», який рухався попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, а з моменту, коли був об`єктивно спроможний виявити небезпеку для руху, спричинену зміною напрямку руху автомобіля «MercedesBenzVіто 113» ліворуч, - відповідно до вимог п.12.3 ПДР негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

Водій автомобіля марки «MERCEDES BENZ VITO 113», маючи намір виконати поворот ліворуч, повинен був відповідно до вимог 9.2б, 9.4, 10.1, 10.4, 14.3 ПДР не менш як за 50-100 м подати сигнал покажчиками лівого повороту, зайняти крайнє ліве положення на проїзній частині, а перед початком зміни напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема - попутним транспортним засобам, які б виконували маневр його обгону. Якщо ж водій автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» вирішив здійснити поворот ліворуч не з крайнього лівого положення (як вбачається із відеозапису обставин ДТП), то згідно вимог п.п. 10.1, 10.4 ПДР він повинен був дати дорогу як зустрічним, так і попутним транспортним засобам.

Причиною даної ДТП, з технічної точки зору, стали ті обставини, що водій автомобіля марки «MERCEDES BENZ VITO 113», виконуючи поворот ліворуч не з крайнього лівого положення не дав дорогу попутному автомобілю марки «Mercedes Benz Sprinter 313», а водій автомобіля марки «Mercedes Benz Sprinter 313» внаслідок перевищення максимально допустимої швидкості руху в населеному пункті позбавив себе можливості уникнути зіткнення шляхом своєчасного застосування гальмування (а.с.39-45);

-висновком експертів за результатами проведення додаткової комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 21.11.2019 року №2095/2096 за матеріалами справи №455/1434/18, відповідно до якої встановити, на якій віддалі від початку зафіксованих слідів гальмування і в якій смузі руху знаходився автомобіль «MERCEDES BENZ SPRINTER 313», реєстраційний номер знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 в момент реагування водія ОСОБА_2 на небезпеку, не надається можливим через відсутність слідової інформації, яка б однозначно визначала траєкторію руху автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER 313» до початку зафіксованих слідів гальмування, а також даних про момент, коли водій ОСОБА_2 сприйняв дорожню ситуацію як небезпечну.

Водій автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» ОСОБА_1 , маючи намір виконати поворот ліворуч, повинен був відповідно до вимог п.п.9.2.б, 9.4, 10.1, 10.4, 14.3 ПДР не менш як за 50-100 м подати сигнал покажчиками лівого повороту, зайняти крайнє ліве положення на проїзній частині, а перед початком зміни напрямку руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, зокрема - попутним транспортним засобом, які б виконували маневр його обгону. Якщо ж водій автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» вирішив здійснити поворот ліворуч не з крайнього лівого положення (як вбачається із відеозапису обставин ДТП), то згідно вимог п..10.1, 10.4 ПДР він повинен був дати дорогу як зустрічним, так і попутним транспортним засобам.

Водій автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER 313» ОСОБА_2 , рухаючись в межах населеного пункту, згідно вимог п.12.4 ПДР повинен був вести автомобіль зі швидкістю не більше 50 км/год і, маючи намір виконати маневр обгону, повинен був відповідно до вимог 10.1, 14.2.б ПДР перед початком маневру переконатись в його безпечності, зокрема - переконатись в тому, що водій автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113», який рухався попереду по тій самій смузі, не подав сигналу про намір повороту ліворуч, а з моменту, коли був об`єктивно спроможний виявити небезпеку для руху, спричинену зміною напрямку руху автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» ліворуч, - відповідно до вимог п.12.3 ПДР негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу.

При умові руху автомобіля «MERCEDES BENZ SPRINTER 313» з допустимою у населеному пункті швидкістю 50 км/год водій ОСОБА_2 мав би технічну можливість уникнути зіткнення.

Дії водія автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» ОСОБА_1 , який, виконуючи поворот ліворуч не з крайнього лівого положення, не дав дорогу попутному автомобілю «MERCEDESBENZSPRINTER 313», не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР, і оскільки вони спричинили небезпеку для руху, то дані невідповідності перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Дії водія ОСОБА_2 , який в межах населеного пункту вів керований ним автомобіль «MERCEDES BENZ SPRINTER 313» зі швидкістю не менше 68...75 км/год., не відповідали вимогам п.12.4 ПДР, і оскільки при умові руху зі швидкістю 50 км/год. водій ОСОБА_2 мав би технічну можливість уникнути зіткнення, то дані невідповідності перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Твердження апелянта про відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є безпідставними, й апеляційний суд їх до уваги не бере, оскільки такі спростовуються наведеними вище доказами.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом.

Висновок експертів №5929/5930/5931 комплексної судової експертизи відео-звукозапису, транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи й висновок експертів за результатами проведення додаткової комплексної транспортно-трасологічної та автотехнічної експертизи від 21.11.2019 року №2095/2096 є належними, допустимими та достатніми доказами у справі, в них чітко встановлено, що дії водія автомобіля «MERCEDES BENZ VITO 113» ОСОБА_1 , який, виконуючи поворот ліворуч не з крайнього лівого положення не дав дорогу попутному автомобілю «MERCEDES BENZ SPRINTER 313», не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.4 ПДР, і оскільки вони спричинили небезпеку для руху, то дані невідповідності перебувають в причинному зв`язку з фактом ДТП.

Викладені у постанові судді висновки відповідають фактичним обставинам справи й підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, немає.

Оскільки вчинене ОСОБА_1 правопорушення мало місце 18 жовтня 2018 року й на моментрозгляду справи судом першої інстанції закінчилися передбачені ч.2 ст. 38 КУпАП строки накладення адміністративного стягнення, суддя обґрунтовано дійшов висновку про необхідність закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді в частині стягнення з ОСОБА_1 витрат за проведення експертизпідлягає скасуванню з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 15 Закону України «Про судову експертизу» проведення судових експертиз державними спеціалізованими установами у справах про адміністративні правопорушення здійснюється за рахунок коштів, які цільовим призначенням виділяються цим експертним установам з Державного бюджету України.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не регулює питання розподілу процесуальних витрат й стягнення процесуальних витрат за проведення експертизине передбачає.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про часткове задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволити частково.

Постанову судді Старосамбірського районного суду Львівської області від 18 грудня 2019 року в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь держави витрат за проведення експертиз в розмірі 13245 грн. скасувати.

У решті постанову судді залишити без зміни.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя О.М. Калиняк