ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м. Володимир-Волинський

Суддя Володимир-Волинського міського суду Волинської області Лященко О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр-на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 за контрактом, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 229300 від 23 жовтня 2020 року, складеного поліцейським СРПП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області Гоменюком В.Л., вбачається, що 23 жовтня 2020 року в 02 год 26 хв, в м.Володимир-Волинський по вул. луцька, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21063 р.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у присутності двох свідків за допомогою газоаналізатора «Драгер», чим порушив п.2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП.

Для участі у розгляді справи ОСОБА_1 не з`явився, подав суду письмові пояснення по суті справи, письмове клопотання про повернення матеріалів справи на доопрацювання, а згодом його захисник Попко О.І. подав заяву про розгляд справи за їх відсутності.

З письмових пояснень від 28.10.2020 особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 встановлено, що близько 22 год. він вживав безалкогольне пиво «Балтика 0», а тому мав наявний специфічний запах з ротової порожнини. Після зупинки автомобіля, у трубку приладу він дув біля чотирьох раз, при цьому, стану алкогольного сп`яніння даний прилад не показав. Він запропонував, щоб його відвезли у Володимир-Волинське ТМО на обстеження, оскільки був впевнений, що тверезий. На таке прохання працівники поліції відмовили, при цьому, таку відмову мотивували тим, що у нього відсутні ознаки наркотичного сп`яніння, а в лікарні діють карантинні заходи щодо відвідування та обстежень на алкогольне сп`яніння. Близько 04 год. 00 хв. на місце зупинки автомобіля, приїхав інший екіпаж поліції та дав йому також трубку приладу, після чого йому повідомили, що у нього зафіксовано стан сп`яніння. З цим він категорично не погодився, результатів обстеження йому не надали, а склали даний протокол і вказали, де поставити підписи. Надали фактично лише копію протоколу. При складанні акту огляду на стан сп`яніння свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені в акті, не були присутні на місці зупинки автомобіля. Вважає, що працівник поліції самостійно здійснив дописування анкетних даних вищевказаних осіб та їх підписи.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 229300 від 23.10.2020, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 та його пояснення у протоколі, в якому останній вказує, що «випив літру пива». У водія посвідчення вилучалося, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом видавався. Автомобіль не вилучався. З вказаним протоколом він ознайомився, що засвідчив своїм підписом;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, проведеного у зв`язку з виявленими у водія ОСОБА_1 ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, за допомогою Драгер у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Результат огляду на стан сп`яніння: проба позитивна 0,76%;

- роздруківка з технічного приладу "Драгер" алкотестер, дані про його номер й умовне позначення;

- оптичний диск.

Вищеописаний протокол про адміністративне правопорушення не містить записів про свідків (їх даних) правопорушення та їх підписів, участь яких при оформленні працівниками поліції даного виду правопорушення є обов`язковим. А в акті огляду на стан сп`яніння особи, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не є свідками в розумінні вимог КУпАП. Даний акт не дозволяє також ідентифікувати його з приладом Драгер, оскільки у ньому не зазначено номер спеціального технічного засобу.

Згідно з роздруківки з технічного приладу "Драгер", не зазначено серію та номер протоколу. Також до матеріалів справи не долучено свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки - приладу "Драгер".

До протоколу не долучено письмових пояснень ОСОБА_1 , в той же час відсутні відомості про те, що ОСОБА_1 відмовився від їх надання. Не з`ясовано, чи вживав останній алкогольне чи безалкогольне пиво, час та місце такої дії; чи вживав він ліки.

За змістом протоколу, під час його складення були присутніми свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте їхні пояснення не долучені до матеріалів справи. Дані щодо вищевказаних осіб вписані до акту уже після його складання, оскільки розміри букв та колір тексту є відмінним від решти тексту.

Допитати вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення свідків не представилось можливим, оскільки вказані свідки за викликом суду не з`явились, постанова суду про їхній привід через органи Національної поліції виконана не була.

До протоколу не долучено письмовий рапорт посадової особи, яка його склала, оскільки не відомо, чому зупинка транспортного засобу відбулася о 02:26 год., а тестування на алкоголь о 04:09 год.

З долученого поліцейським відеозапису, неможливо встановити, в який час вчинялися певні дії, їх послідовність та всі обставини, які відбувалися з моменту зупинки автомобіля до моменту складення документів. Внаслідок прямої вини працівника поліції встановити таке неможливо, оскільки відеозапис є неповним, незаконним та спотвореним, (недопустимий доказ).

Якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Оригінал повного безперервного запису (з 02:20 год. по 04:15 год.) фіксування правопорушення, проведення огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння та складання документів, долучених до матеріалів справи, відсутній.?

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, підлягає встановленню чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з вимогами ст.ст.252, 254, 255, 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення - це офіційний документ, відповідним чином оформлений уповноваженою особою про вчинення діянь, які містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого цим кодексом, є найважливішим джерелом доказів у справах про адміністративні правопорушення. У ньому, крім іншого, зазначаються відомості про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих якщо вони є, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Судовий розгляд справи повинен проводитись у межах визначених у протоколі обставин про адміністративне правопорушення, який є фактичним обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходам впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставі і в порядку встановленому законом, а застосування заходів адміністративного впливу проводиться в межах компетенції того органу, який його застосовує у точній відповідності із законом.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Аналогічний висновок щодо застосування норм матеріального права міститься, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 10 вересня 2013 року (справа № 21-183а13), також аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 25 листопада 2014 року у справі № 21-519а14.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно ст.251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Сам протокол про адміністративні правопорушення, за відсутності інших доказів, не є, на думку суду, належним і допустимим доказом в розумінні ч.1 ст.251 КУпАП.

Відповідно до ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду визначено Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 р.

Відповідно до п.п. 6, 7 розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Отже, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Суд не має права самостійно відшуковувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

В матеріалах справи відсутні будь-які дані, які б спростовували доводи ОСОБА_1 про його невинуватість поза розумним сумнівом. Будь-яких інших об`єктивних даних про вчинення ним правопорушення немає.

Вказана у фабулі правопорушення обставина, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є недоведеною жодними належними та допустимими доказами.

Відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, за вказаних обставин, за відсутності безперервного відеозапису події, суд визнає недопустимими доказами, оскільки вони здобуті з порушенням вимог Закону та встановленого порядку обстеження водіїв на стан алкогольного сп`яніння.

За таких обставин справи суд приходить до висновку про відсутність в діях останнього складу і події правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.247, ст.284 КУпАП, на підставі ч.1 ст.130 КУпАП,-
ПОСТАНОВИВ:
Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: /-/ підпис.

З оригіналом згідно.

Суддя Володимир-Волинського

міського суду О.В. Лященко