Справа № 316/3566/20
Провадження № 3/316/849/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2020 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Куценко М.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Енергодарського ВП ГУНП Запорізької області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце роботи: ВП «Запорізька АЕС», місце проживання: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Енергодарського міського суду Запорізької області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія ОБ № 102938 від 12.12.2020 року, складеного інспектором СРПП №1 Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області Алексєєвим А.О. відносно ОСОБА_1 зазначено, що ОСОБА_1 12.12.2020 року о 17-20 годині у м. Енергодар по вулиці Лісова в районі будинку №4 керував автомобілем марки «GEELYSL» р/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини роту. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 12.12.2020 року він керував автомобілем марки «GEELYSL» р/н НОМЕР_1 у м. Енергодар по вулиці Лісова в районі будинку №4, та оскільки дорожнє покриття після дощу було слизьке, його автомобіль занесло на зустрічну смугу руху, та скоїв зіткнення з транспортним засобом «SSANGYONG» р/н НОМЕР_2 та транспортним засобом «CHEVROLETAVEO» НОМЕР_3 . На місце події були викликані працівники поліції та під час оформлення матеріалів ДТП, працівниками поліції йому було запропоновано пройти тестування на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою газоаналізатора «Драгер Alcotest 6810». Від проходження тестування він відмовився та зазначив поліцейським, що даний прилад є несертифікованим та не відноситься до числа дозволених для застосування на території України. Строк дії свідоцтва приладу вичерпаний 10.12.2015 року. Крім того, він звернув увагу поліцейських, що запропонований ними прилад не був запакований та мундштук не мав маркування. Оскільки в період пандемії та поширення коронавірусної хвороби (COVID-2019) є пряма загроза, що мундштуком користувались інші особи, які можливо хворіли на вказану хворобу, торкатися мундштука губами він побоявся. При цьому в момент пропонування йому поліцейськими пройти тестування на місці, поняті були відсутні. Разом з цим, ОСОБА_1 виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичній установі, про що зазначив поліцейським, але йому було відмовлено та відносно нього складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП про відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння.

В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ..

Так свідок ОСОБА_2 пояснив, що 12.12.2020 року приблизно о 17-30 год. проходив по вулиці Лісова в м. Енергодар та був свідком подій, під час яких сталось ДТП за участю автомобілів«GEELYSL» р/н НОМЕР_1 , «SSANGYONG» р/н НОМЕР_2 та «CHEVROLETAVEO» НОМЕР_3 .Автомобілем марки «GEELYSL» р/н НОМЕР_1 рухався по проїзній частині дороги навпроти будинку №4 по вулиці Лісова у м. Енергодар та його занесло на зустрічну смугу руху, та він скоїв зіткнення з авто «SSANGYONG» р/н НОМЕР_2 та «CHEVROLETAVEO» НОМЕР_3 . Приїхав наряд поліції, які складали протоколи. Всі водії, за участю автомобілів яких сталось ДТП, в тому числі і водій авто, який спровокував ДТП, не мали ознак алкогольного сп`яніння, хода була стійка, інших ознак сп`яніння не відчував та не бачив. Свідок ОСОБА_2 був присутній при тому, як водій автомобіля «GEELYSL» р/н НОМЕР_1 пропонував працівникам поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, але йому було відмовлено. Про те, щоб водій відмовлявся від медичного освідування не чув.

Аналогічні пояснення надав свідок ОСОБА_3 ..

Відповідно до ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Дослідивши наявні у справі матеріали, враховуючи надані в судовому засіданні пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності та свідків, встановлено наступне.

Процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду визначається Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 (далі Порядок) та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція).

Порядок визначає, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться уповноваженою особою Державтоінспекції на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я уповноважена особа Державтоінспекції в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також у п.7 Інструкції вказано, щоу разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Отже існує певний порядок дій при здійсненні огляду на стан сп`яніння, якого працівник поліції зобов`язаний дотримуватися.

Так, у протоколі зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на місці та у медичному закладі в присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Разом з цим, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були допитані у судовому засіданні, суперечать поясненням свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ..

Виходячи із судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.04.2013 року у справі «Еркапіч проти Хорватії» з приводу дотримання національними судами під час розгляду справ п.1 ст.6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод 1950 р., згідно якої «за відсутності суттєвих підстав для протилежного, поняття справедливого судового розгляду вимагає надавати більшого значення свідченням, наданими у суді, порівняно з протоколами допитів осіб на попередньому слідстві, оскільки останні являють собою, передусім, процес збору стороною обвинувачення інформації на підтримку своєї позиції».

Таким чином в суду наявні обґрунтовані сумніви в достовірності відомостей, зазначених в письмових поясненнях ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які не можуть вважатися неналежними доказами.

Також, показання надані свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судовому засіданні об`єктивно узгоджуються з письмовими поясненнями, наданими іншими учасниками дорожньо-транспортної пригоди: ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , відповідно яких - під час спілкування з ОСОБА_1 після ДТП, ознак, які б вказували на знаходження останнього в стані сп`яніння (запаху алкоголю, нестійкої ходи і т. д.) не було, та вони не чули щоб працівники поліції пропонували йому пройти мед огляд на стан сп`яніння у медичному закладі.

Крім того до матеріалів додано направлення на огляд водія та акт огляду з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3,4). Відповідно до вказаних документів, назви та номеру технічного засобу за допомогою якого водію пропонувалось пройти огляд поліцейським не вказано, що є порушенням вимог Інструкції, оскільки форма вказаних документів із зазначенням певних обов`язкових відомостей, затверджена саме Інструкцією.

На підтвердження відмови водія ОСОБА_1 від освідування на місці, до матеріалів справи поліцейським наданий диск з відеозаписом. Під час перегляду даного диску у судовому засіданні встановлено, що особа на відеозаписі, яка погоджується пройти медичне освідування на с тан сп`яніння в закладі охорони здоров`я не являється ОСОБА_1 , а тому наданий доказ судом до уваги не приймається.

Таким чином, в разі якщо особавідмовляється від проходження огляду на місці, така особа направляється уповноваженою особою Державтоінспекції для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

В даному випадку працівник поліції повинен був направити ОСОБА_1 на огляд до медичного закладу, про що зазначав сам ОСОБА_1 , який не заперечував проти свогоосвідування у відповідному закладі здоров`я. Та тільки в разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський мав право складати в присутності двох свідків відповідний протокол про адміністративне правопорушення, із зазначенням ознак сп`яніння і дій водія щодо ухилення від огляду.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, матеріали справи не містять даних, які вказують на дотримання поліцейськими вимог Порядку від 17 грудня 2008 р. № 1103 та Інструкціїзатвердженої Наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 року, щодо процедури направлення водіїв на огляд, та матеріали справи не містятьналежних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно з вимогами ст.283 КУпАП постанова суду має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Водночас при складанні протоколу про адміністративне правопорушення саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно ст.252 КУпАП орган, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, оцінює докази на свій внутрішній розсуд, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.62 Конституції України вина особи, яка притягається до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Визнаватися допустимими і використовуватися як докази в адміністративній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог КУпАП. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в адміністративному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, яке має ознаки злочину» залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (Рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно із ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Як зазначено у рішенні ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 07.10.1988 року, що тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15.05.2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Спираючись на положення ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), на переконання суду дані відображенні у протоколі про наявність у діях особи складу адміністративного правопорушення за ст. 130 ч.1 КУпАП є сумнівними, наявність останніх (сумнівів) не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, то ж, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22.12.2010 року №23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Таким чином, враховуючи положення ст.62 Конституції України, відповідно до яких, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також враховуючи відсутність в матеріалах адміністративної справи беззаперечних належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого правопорушення, та наявність доказів, що свідчать про порушення працівниками поліції процедури огляду водія на стан сп`яніння, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає за необхідне закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду, через Енергодарський міський суд Запорізької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М. О. Куценко