Номер провадження: 33/813/237/20
Головуючий у першій інстанції Передерко Д. П.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.02.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участю секретаря Воронової Є.Р., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Федорончука Ігоря Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , на постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серіїОБ №170342 від 18.08.2019 року, 18 серпня 2019 року о 02:00 годині, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Мерседес» державний номер НОМЕР_1 , біля будинку №1 по вул. Київському шосе в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Постановою судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року ОСОБА_2 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_2 через адвоката Федорончука І.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити. Одночасно в апеляційній скарзі ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що:

1) ОСОБА_3 судом не було повідомлено про дату, місце і час розгляду справи, чим порушено його право на захист;

2) співробітниками поліції не було роз`ясненоОСОБА_4 його прав та обов`язків;

3) свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, були відсутні під час зупинення транспортного засобу та складання протоколу, що підтверджується відеозаписом;

4) протокол, рапорт та пояснення свідків містять прізвище поліцейського ОСОБА_5 , в той час як на адвокатський запит начальником Департаменту патрульної поліції була надана відповідь, що автомобіль ОСОБА_3 був зупинений ОСОБА_6 , який чергував разом з ОСОБА_7 та ОСОБА_8 ;

5) з цієї відповіді також вбачається, що автомобіль ОСОБА_3 був зупинений співробітниками поліції о 01 годин 23 хв., в той час як в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено час зупинення автомобіля о 02:00 годин;

6) пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи на окремих аркушах, не містять часу їх надання та місця складання.

В судове засідання суду апеляційної інстанції з`явився адвокат Федорончук І.В., підтримав доводи апеляційної скарги, наполягав на її задоволенні. Пояснив, що ОСОБА_3 було зупинено працівниками поліції безпідставно, при цьому свідків зупинення його транспортного засобу та при складанні протоколу про адміністративне правопорушення не було, з викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення він не був згоден, про що так і зазначив власноруч ОСОБА_2

Вказав також, що від проходження огляду в установленому порядку ОСОБА_2 не відмовлявся, працівниками поліції не було запропоновано пройти медичний огляд, не було роз`яснено його права, не було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом.

Розглянувши клопотання адвоката Федорончука І.В., подане в інтересах ОСОБА_3 про поновлення строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд вважає його обґрунтованим, виходячи з наступного.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що ОСОБА_2 не був присутнім в судовому засіданні під час розгляду судом справи, судом його не було сповіщено належним чином про дату, час та місце розгляду справи, постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності йому надіслано судом не було, копію він отримав лише після ознайомлення з матеріалами справи його захисника 13 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу подано 23 грудня 2019 року, тому строк на апеляційне оскарження ним пропущено з поважних підстав та підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку про наступне.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №170342 від 18.08.2019 року, 18 серпня 2019 року о 02:00 годині, водій ОСОБА_2 керував автомобілем «Мерседес» державний номер НОМЕР_1 , біля будинку №1 по вул. Київському шосе в м. Одесі, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, почервоніння очей), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків відмовився в присутності двох свідків.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з п. п. 2-7 Розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі Інструкція), затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України, 09.11.2015 №1452/735, огляд на стан алкогольного сп`яніння воді транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до положень п. 1.3, п. 3.3. Розділу ІІІ «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них», затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ від 03.02.2016 року №100, необхідність відеофіксації: «використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) як превентивного поліцейського заходу є важливим елементом функціонування патрульної поліції, покликаним гарантувати чесність, відкритість та антикорупційну спрямованість діяльності патрульної поліції».

Випадки застосування такого превентивного заходу: «нагрудна відеокамера (відео реєстратор) повинна активуватись працівником патрульної поліції та знаходитись у режимі відео-зйомки при будь-якому контакті з особами, зокрема, але не виключно: при оформленні дорожньо-транспортної пригоди; при перевірці документів; при поверхневому; при загрозі використання фізичної сили, спеціальних засобів або вогнепальної зброї; при наданні допомоги особам; у випадках, коли усвідомлення особою факту відео-фіксації її поведінки може сприяти вирішенню конфліктної ситуації.

Відповідно до п. 3.5 Розділу ІІІ Інструкції, «після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно».

З матеріалів справи, зокрема відео фіксації 18.08.2019 року вбачається, що в порушення зазначених вимог законодавства працівниками поліції не було запропоновано водію здійснити перевірку на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора на місці зупинення транспортного засобу чи пройти відповідну перевірку у закладі охорони здоров`я. З відеозапису взагалі не вбачається обличчя водія, також відсутні інші особи, зокрема, свідки, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_9 .

При цьому пояснення свідків ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , надані на окремому аркуші працівникам поліції, не можуть вважатись належним доказом, оскільки при їх складанні не зазначено час та місце їх надання (а.с. 3-4).

З метою повного, всебічного та обґрунтованого розгляду справи, для відібрання пояснень в судовому засіданні апеляційним судом було задоволено клопотання адвоката Федорончука І.В., здійснено виклик в судове засідання працівників поліції: ОСОБА_5 , ОСОБА_13 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_11 та ОСОБА_12 .

До апеляційного суду повернулось повідомлення про отримання Управлінням патрульної поліції м. Одеси судових повісток, проте в судове засідання працівники поліції, що викликались судом, не з`явилися.

Як вбачається з повідомлення кур`єрської служби, ОСОБА_11 за вказаною адресою відсутня, номер телефону не є дійсним. Одержувач ОСОБА_12 не знайдений, номер квартири не вказаний, сусіди такого не знають, телефон не дійсний.

Таким чином, відібрати показання в судовому засіданні апеляційної інстанції не вбачається можливим.

Згідно висновкам, викладеним у постанові Верховного Суду від 27.06.2019 року (справа № 560/751/17) підтвердження порушення позивачем ПДР показаннями свідків, які були надані відповідачу при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не є належними доказами у справі, оскільки вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень.

Враховуючи наведене, пояснення осіб, які не проживають за зазначеними в поясненнях адресами та вказали невірні засоби зв`язку є неналежними доказами у справі.

Крім того, відповідно до вимог ст. 265-2 КУпАП, у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, передбачені частинами першою, другою, третьою, четвертою, шостою і сьомою статті 121, частиною третьою статті 122 (в частині порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху), статтями 122-5, 124, 126, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130, статтями 132-1, 206-1 цього Кодексу, працівник уповноваженого підрозділу, що забезпечує безпеку дорожнього руху, тимчасово затримує транспортний засіб шляхом блокування або доставляє його для зберігання на спеціальний майданчик чи стоянку, що дозволяється виключно у випадку, якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху (якщо розміщення затриманого транспортного засобу суттєво перешкоджає дорожньому руху), в тому числі за допомогою спеціального автомобіля - евакуатора. Про тимчасове затримання робиться відповідний запис у протоколі про адміністративне правопорушення.

Після тимчасового затримання транспортного засобу працівник відповідного уповноваженого підрозділу Національної поліції зобов`язаний надати особі можливість повідомити про тимчасове затримання транспортного засобу та своє місцезнаходження іншу особу за власним вибором і вжити заходів щодо повернення автомобіля до місця постійної дислокації, а також забороняє експлуатацію транспортного засобу до усунення несправностей, виявлених у процесі його огляду, або до демонтажу спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Проте, матеріали адміністративної справи не містять доказів відсторонення ОСОБА_3 від подальшого керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, відтак є підстави сумніву щодо скоєння ОСОБА_14 інкримінованого адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Однак, в матеріали адміністративної справи містять чисельні невідповідності щодо осіб працівників поліції, що склали рапорт та здійснивших зупинення транспортного засобу, а також відмінність часу зупинення транспортного засобу.

Згідно відповіді на адвокатський запит Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції адвокатський щодо видачі копії відеозапису з нагрудних камер інспекторів Управління патрульної поліції в Одеській області ДПП, які зупинили 18.08.2019 року приблизно о 02.00 у м. Одесі, на шосе Київському, автомобіль «Mercedes-Benz» ML500, д/н НОМЕР_1 та склали протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 170342, повідомлено, що згідно розстановки сил та засобів УПП в Одеській області ДПП від 17.08.2019, з 20 год. 00 хв. 17.08.2019 року по 08 год. 00 хв. 18.08.2019 року поліцейський УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_5. заступив на чергування в складі екіпажу патрульної поліції «Д-0501» (автодорога М-05 «Київ-Одеса») разом з поліцейським УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_13.

Автомобіль «Merscеdes-Benz» ML-500, д.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 18.08.2019 року о 0l год. 23 хв. на авто дорозі М-05 «Київ-Одеса» був зупинений заступником командира взводу № 1 роти ТОР УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_6., який згідно розстановки сил та засобів роти ТОР УПП в Одеській області ДПП заступив на чергування разом з поліцейськими УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_7. та ОСОБА_8 .

Однак, в протоколі, рапорті та поясненнях свідків вказується, що зупинив автомобіль інший співробітник поліції 18.08.2019 року о 02:00 год., відібрав пояснення у свідків (без часу складення), склав протокол 18.08.2019 року о 02:35 год. та написав рапорт 18.08.2019 року, поліцейський інспектор УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_5., який чергував у складі екіпажу патрульної поліції «Д-0501» разом з поліцейським УПП в Одеській області ДПП ОСОБА_13.

Зазначене свідчить про невідповідність матеріалів адміністративного провадження дійсним обставинам справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року вказує, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення повинно випливати із сукупності ознак чи неспростованих презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою. Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернуто увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ст. 277-2 КУпАП суд зобов`язаний був повідомити правопорушника про дату розгляду справи за три доби до дня розгляду справи в суді.

З довідки штрихкодового ідентифікатора судової повістки на судове засідання 25.10.2019 року, адресованої ОСОБА_4 вбачається, що вона була направлена судом 25.10.2019 року, та була отримана охороною будинку лише 13.11.2019 року (а.п.19, 32).

Суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (за ч.1 ст. 268 КУпАП - особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, оскаржити постанову.)

Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи, і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява №22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються.

Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

З матеріалів справи вбачається, що про судове засідання, яке відбулося 25.10.2019 року ОСОБА_2 не був сповіщений належним чином. За таких обставин, суд першої інстанції повинен був направити повістку про виклик повторно.

Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа безпідставно не може бути позбавлена права доступу до суду, оскільки це буде порушенням права, передбаченого ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на справедливий суд.

У статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

Відсутність належного сповіщення ОСОБА_3 про дату час та місце слухання справі позбавило його можливості на ефективний захист. Суд першої інстанції розцінив його неявку в судове засідання як затягування розгляду справи, проте матеріали справи не містять доказів належного сповіщення особи про розгляд справи, його було позбавлено права надати пояснення, зробити зауваження на адміністративний протокол тощо.

Одночасно, через недосконалість матеріалів справи неможливо об`єктивно перевірити обґрунтованість протоколу про адміністративне правопорушення та висновки суду першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року визнано вірною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те особою, або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

З огляду на наведене суд першої інстанції повинен був повернути матеріали адміністративної справи для належного оформлення з метою з`ясування всіх обставин вчинення адміністративного правопорушення та запобігання формального підходу до розгляду справи.

Таким чином, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_2 ,якого не було належним чином сповіщено про час та місце розгляду справи, не забезпечивши повноту, всебічність і об`єктивність судового розгляду, неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки такий висновок не ґрунтується на об`єктивних доказах та є підставою для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В суді апеляційної інстанції під час апеляційного розгляду справи, апеляційний суд з`ясував, що ОСОБА_2 визнаний винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, безпідставно, оскільки його вина не доведена матеріалами справи, а усі можливості доказування у даному конкретному випадку вичерпані.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 284 КПК України передбачено, що кримінальне провадження закривається в разі, якщо не встановлені достатні докази для доведення винуватості особи в суді і вичерпані можливості їх отримати.

Окрім того, відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Оскільки матеріали адміністративної справи не містять належних та переконливих доказів вини ОСОБА_3 у скоєні адміністративного правопорушення, апеляційний суд вважає, що в діях ОСОБА_3 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому оскаржувана постанова суду першої інстанції щодо притягнення ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Поновити строк адвокату Федорончуку Ігорю Володимировичу, діючому в інтересах ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу адвоката Федорончука Ігоря Володимировича, подану в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Малиновського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2019 року стосовно, якою ОСОБА_16 притягнутий до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеськогоапеляційного суду О.Г.Журавльов