Справа №489/344/20
Провадження №3/489/353/20
ПОСТАНОВА

іменем України

11 лютого 2020 року м.Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м. Миколаєва Кирильчук О.І.,за участі секретаря судового засідання Богомолової М.О., захисника Вдовиченко І.Г., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , 1999 року березня ІНФОРМАЦІЯ_1 19 дня народження, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД №286893 від 26.12.2019 р. водій ОСОБА_1 26.12.2019 р. о 13 год. 55 хв., в м.Миколаєві, проспект Богоявленський,22 керував транспортним засобом марки «MERCEDES BENZ E280» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, почервоніння обличча, координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що не перебував в стані наркотичного сп`яніння та виконав всі вимоги працівників поліції проїхав разом з ними до Миколаївського обласного наркологічного диспансеру, проте не зміг здати біологічний матеріал для проведення лабораторного дослідження, в зв`язку з відсутністю фізіологічної потреби, на місці зупинки транспортного засобу йому не пропонували пройти огляд.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За змістом частин 2 і 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до частини 5 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Враховуючи, що посадовою особою Управління патрульної поліції в Миколаївській області водію не було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, а одразу направлено до медичного закладу, такий огляд вважається недійсним. Сам лише протокол про адміністративне правопорушення та надані відеозаписи з нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського, не є належними доказами стану наркотичного сп`яніння.

Окрім того, водію не було запропоновано здати інші, окрім сечі, види біологічного середовища, однак відповідно до пунктів 12 та 13 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук; для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Відсутність фізичного бажання, як про це зазначено у висновку МОНД №1376 від 26.12.2019 року, не може бути прирівняна до відмови від проходження огляду.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки порушено процедуру проведення огляду, внаслідок чого відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.221, 247 п.1 ч.1, 278, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Закрити справу про адміністративного правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя