Справа № 496/4801/19
Провадження № 3/496/60/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, паспорт серії НОМЕР_1 від 14.08.2001 р., який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 129433 від 02.12.2019 року встановлено, що 02.12.2019 року о 13:50 годинні в с. Усатове, Біляївського району Одеської області, по вул. Вернидуба, 22, водій ОСОБА_1 , керував а/т «Opel Askona» д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків, результат перевірки 0,39% проміле. Своїми діями гр. ОСОБА_1 порушив п.п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Судове засідання призначалось судом два рази, однак у жодне з них ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату призначеного судового засідання, повідомлявся зазначенням дати, місця, та часу розгляду справи у протоколі, та в наступне судове засідання шляхом надіслання судових повісток на адресу зазначену в протоколі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , своїми діями скоїв правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, а саме: керування особою, транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення доказана матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 129433 від 02.12.2019 р., довідкою про те що гр. ОСОБА_1 протягом року за ч.1ст.130 КУпАП не притягався, підписом ОСОБА_1 в протоколі, що «згоден», поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та чеком приладу Драгер тест № 226 від 02.12.2019 року, результат якого 0,39 % промілле.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, при накладенні адміністративного стягнення, керуючись ч. 1 ст. 130 та з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи правопорушника, а також враховуючи те, що згідно бази даних «НАІС» «Посвідчення водія», на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , видавалося п/в КІА № НОМЕР_3 від 15.09.1998 р., категорія «В», суд вважає, за необхідне застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23, 24, 30, 33, 40-1, 130, 221, 283, 284 КпАП України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у скоєні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Буран В.М

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2020 року.