Справа №: 671/2109/19
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року суддя Волочиського районного суду Хмельницької області Ніколова С.В., з участю секретаря судового засідання Хрупайло Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Волочиську справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Криштопівка Волочиського району Хмельницької області, мешканця АДРЕСА_1 , з середньою спеціальною освітою, працюючого електрозварювальником в ТОВ Євротеплосервіс, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

встановив:

23 листопада 2019 року о 02 годині 30 хвилин ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), на автомобільній дорозі М-12 Стрий-Знам`янка 216 км керував транспортним засобом Opel Kadett державний номерний знак НОМЕР_1 , а після зупинення працівниками поліції транспортного засобу, в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху, від проходження в установленому порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

За зазначене правопорушення 23 листопада 2019 року поліцейським роти №4 БУПП в Хмельницькій області капралом поліції Гускою О.В. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 301426 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання 10 лютого 2020 року не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

В судовому засіданні 30 січня 2020 року ОСОБА_1 своєї вини не визнав, пояснив, що він відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер з тих причин, що не довіряє показникам цього приладу. Він погодився пройти такий огляд в медичному закладі, однак працівники поліції не взяли його пояснень до уваги. Вказував, що в автомобілі, яким він керував була несправність, що стало причиною зупинки автомобіля та заперечив вживання ним 23 листопада 2019 року алкогольних напоїв.

Представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надіслав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутності на підставі наявних у справі доказів.

Заслухавши поясненння учасників справи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП знайшла своє підтвердження в судовому засіданні.

Так, пунктом 1.3 Правил Дорожнього руху передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Згідно з п. 2.5 Правил Дорожнього руху, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За нормативним визначенням ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність за цією нормою настає, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснив, що в смт. Війтівці, він та ще один свідок, були запрошені працівниками поліції в якості свідків та у їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 погодився, однак під час оформлення документів працівник поліції повідомив, що ОСОБА_1 відмовляється проходити такий огляд і в медичному закладі.

Свідок ОСОБА_4 , пасажир автомобіля під керуванням ОСОБА_1 , в судовому засіданні підтвердила, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер після зупинення транспортного засобу.

Показання даного свідка про те, що вона не чула від ОСОБА_1 запаху алкоголю з рота, суд до уваги не приймає, оскільки такі не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні та не узгоджуються з іншими доказами у справі. В тому числі, суд враховує, що свідок перебуває з ОСОБА_1 в дружніх відносинах та, крім того, в ніч з 22 на 23 листопада 2019 року вона була на святкуванні, де, з її слів, вживала алкогольні напої.

Допитані в якості свідків працівники поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 повідомили, що зупинивши автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , ними було встановлено, що водій має ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з рота, почервоніння обличчя, порушення мови та координації. У зв`язку з цим водія було тимчасово обмежено у керуванні автомобілем, однак він не виконав цих вимог та здійснив рух автомобілем на парковку, що була неподалік, та намагався втікти. В подальшому, після приїзду іншого рухомого екіпажу, ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер. Після цього, ОСОБА_1 спочатку погодився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, однак згодом відмовився.

Працівники поліції ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в судовому засіданні також підтвердили обставини відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу Драгер.

З переглянутого відеозапису з нагрудних відеокамер інспекторів поліції, що записані на три dvd-r диски (а.с. 7, 71), вбачається, що під час зупинки автомобіля Opel Kadett державний номерний знак НОМЕР_1 , за кермом перебував ОСОБА_1 . У подальшому ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився проходити медичне освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного приладу. Далі він дав згоду пройти огляд в медичному закладі, однак його поведінка свідчила про те, що він ухиляється від проходження огляду. На відеозаписах нагрудних камер чути як ОСОБА_1 , попередньо надавши усну згоду пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, на пропозицію поліцейського проїхати в медичний заклад, декілька раз повторив, що він нікуди не поїде та відразу ж почав рухатися в протилежний бік, подалі від працівників поліції (файл (а.с.7 диск1), файл поч. 02:43:39 (диск а.с. 71). Суд розцінює такі дії ОСОБА_1 як намір перешкодити здійснити чіткий відео- та звукозапис фіксації його відмови від проходження огляду в медичному закладі. Далі, після роз`яснення поліцейським норм законодавства, а саме, що у разі такої відмови буде складено протокол за порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, ОСОБА_1 не погодився їхати в медичний заклад. При цьому пасажир його автомобіля підтримала таку позицію, пояснивши, що : нікуди він не поїде.

Оцінюючи поведінку ОСОБА_1 під час оформлення щодо нього матеріалів про адміністративне правопорушення, що зафіксовона на відеозаписах, а саме: невиконання тимчасового обмеження у керуванні транспортним засобом (файл (а.с.7), нечітка мова, хитка хода, намагання відійти подалі від працівників поліції та свідків, а також те, що він пропонував працівникам поліції домовитися з ними за винагороду в розмірі 500 доларів (файл (а.с.7), суд прийшов до висновку, що такі дії свідчать про намір уникнути відповідальності за вчинене правопорушення та перешкодити належному оформленню щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Дії ОСОБА_1 , що містяться на відеозаписі спростовують його пояснення в судовому засіданні про згоду пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, оскільки його поведінка не відповідала обстановці (спочатку погодився, а потім відмовився їхати в медичний заклад) свідчать про відсутність реального наміру пройти такий огляд, та, відповідно, порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху.

При цьому суд враховує, що особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обовязки у правовому полі держави.

Вчинення ОСОБА_1 даного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 301426 від 23 листопада 2019 року (а.с.1), поясненнями в судовому засіданні свідків, відеозаписом обставин правопорушення, що записані на диски.

Суд приймає до уваги, що зміст протоколу відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не містить будь-яких ознак фальсифікації викладених у ньому обставин. Крім того, для того, щоб перевірити водія на стан сп`яніння, працівнику поліції необхідно зупинити його автомобіль, а свідки відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння запрошуються після розмови поліцейського з водієм.

Враховуючи викладене, з дотриманням закріплених в Конституції України принципів законності, гуманізму і справедливості, суд приходить до висновку про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП України з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Суд визначає для правопорушника ОСОБА_1 дане адміністративне стягнення з метою запобігання вчинення ним нових правопорушень в майбутньому та спонукання його до правослухняності. На думку суду, дане адміністративне стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для виправлення правопорушника.

Керуючись ст.ст. 10, 27, 33, 40-1, 130, 245, 268, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України Про судовий збір, -

постановив :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

На постанову може бути подана скарга до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд протягом 10 днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя: