П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 рокум. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 та в його інтересах адвоката Волощука В.В., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Москалюк Т.В. на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн.

Згідно з постановою суду, 15 травня 2020 року о 15 год. 55 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «CHEVROLET LACETTI», д.н.з. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді, не дотримавшись безпечного бокового інтервалу, здійснив зіткнення з автомобілем «SKODA», д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його незаконним та необґрунтованим, адвокат Москалюк Т.В. в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року, постановити нову, якою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при досліджуваній дорожньо-транспортній пригоді, визнати винними як ОСОБА_1 у порушенні п. 13.3 Правил дорожнього руху, так і іншого водія - ОСОБА_2 у порушенні п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3. 13.1 Правил дорожнього руху.

Не оспорюючи винуватість водія ОСОБА_1 , сторона захисту зазначає, що вина іншого водія - ОСОБА_2 в настанні дорожньо-транспортної пригоди також знайшла своє підтвердження, в т.ч. і експертним дослідженням за результатами проведення автотехнічного дослідження № 47 від 20 серпня 2020 року, проведеного експертом Давидовичем О.О., відповідно до якого водій автомобіля «SKODA», д.н.з. НОМЕР_2 , не дотримався дистанції руху його автомобіля при роз`їзді з автомобілем «CHEVROLET LACETTI», д.н.з. НОМЕР_1 , та виїхав на смугу зустрічного руху, що також підтверджується і схемою ДТП.

ОСОБА_2 про час, день та місце розгляду провадження повідомлений належним чином, неявка якого в суд апеляційної інстанції не перешкода розгляду справи у його відсутність.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах Волощука В.В. на підтримку доводів апеляційної скарги в повному обсязі, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , винність якого у порушенні ним п. 13.3 Правил дорожнього руху підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами по справі, за які настає відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 124835 від 22 червня 2020 року, 15 травня 2020 року о 15 год. 55 хв. в м. Києві по вул. Щербаківського, 37, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «CHEVROLET LACETTI», д.н.з. НОМЕР_1 , при зустрічному роз`їзді не дотримався безпечного бокового інтервалу, здійснив зіткнення з автомобілем «SKODA», д.н.з. НОМЕР_2 , що призвело до пошкодження обох транспортних засобів та порушення вимог п. 13.3 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с. 1).

Згідно пояснень ОСОБА_1 , наданих як працівникам поліції 22 червня 2020 року, так і в суді апеляційної інстанції, останній не заперечував обставин того, що за вказаних у постанові суду обставин - часом, датою та місці, він рухався по дворовій ділянці дороги на вул. Щербаківського в м. Києві, де на вузькому проїзді мав незначний дотик до автомобіля «SKODA», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався йому назустріч.

ОСОБА_1 не заперечував своє вини в даній дорожньо-транспортній пригоди, але вважає, що і вина іншого водія у даній події знайшла своє підтвердження.

Проте, доводи ОСОБА_1 , що у дослідженій дорожньо-транспортній пригоді наявна обоюдна вина водіїв, в т.ч. і вина водія ОСОБА_2 , який порушив, на його переконання п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3. 13.1 Правил дорожнього руху - є непереконливими.

Так, інший учасник досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , одразу після настання дорожньо-транспортної пригоди пояснив, що 15 травня 2020 року він рухався по дворовій території, коли йому назустріч виїхав автомобіль «CHEVROLET LACETTI», д.н.з. НОМЕР_1 . Він зупинив свій автомобіль, оскільки розумів, що місця для роз`їзду не вистачить, в той же час водій автомобіля «CHEVROLET LACETTI» продовжив свій рух, тим самим пошкодив йому заднє крило з боку водія. Водій вказаного автомобіля не зупинився і він- ОСОБА_2 змушений був його наздоганяти. Після розмови з водієм автомобіля «CHEVROLET LACETTI», останній зазначив, що події дорожньо-транспортної пригоди не було і покинув місце ДТП (а.с. 4).

Дані пояснення водія ОСОБА_2 є спроможними, оскільки, зокрема узгоджуються зі схемою місця ДТП, розташуванням на ній транспортного засобу «SKODA», д.н.з. НОМЕР_2 , наявністю механічних пошкоджень, відтворених в додатку до схеми дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 3), зміст якої, при розгляді справи судом першої інстанції - ОСОБА_1 не оспорювався, яким місцевий суд дав належну оцінку, прийшовши до ґрунтовного висновку про те, що зіткнення автомобілів сталося в результаті порушення ОСОБА_1 п. 13.3 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

Отже, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - є правильним.

При цьому слід вказати, що за правилами КУпАП розгляд справи здійснюється тільки стосовно особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Як встановлено з матеріалів справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_2 не складався.

З огляду на викладене, наявність або відсутність в діях ОСОБА_2 порушень вимог п.п. 2.3 (б), 12.1, 12.3. 13.1 Правил дорожнього руху, які, як зазначено в апеляційній скарзі, перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, що підтверджується, на думку апелянта, висновком експертного дослідження за результатами проведення автотехнічного дослідження № 47 від 20 серпня 2020 року, - не є предметом розгляду судом апеляційної інстанції.

Отже, при розгляді справи суддею місцевого суду були повно, всебічно та об`єктивно з`ясовані всі обставини справи та дана їм належна оцінка, а тому доводи та підстави, за яких адвокат Москалюк Т.В. просить скасувати постанову судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Накладене на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення.

Порушень норм матеріального або процесуального права, які були б підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції, не встановлено.

На підставі викладеного, апеляційна скарга адвоката Москалюк Т.В. задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3400 грн. - залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Москалюк Т.В. - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій