Провадження № 3/234/5098/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Костюков Д.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Краматорського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Краматорська Донецької області, РНОКПП НОМЕР_1 , не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , -

за скоєння правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якому роз`яснено право на відвід, ст. 63 Конституції України, права та обв`язки, передбачені ст. 268 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

27.12.2020 року о 02 год. 30 хвилин, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство по відношенню до своєї неповнолітньої дитини, яка є особою з інвалідністю з дитинства, а саме: завдав удару рукою по голові, залякував дитину, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

Крім того, 27.12.2020 року о 02 год. 30 хвилин, ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство відносно дружини ОСОБА_2 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою ,штовхав та вдарив, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173-2 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою провину визнав та щиро каявся, просив суд суворо його не наказувати.

Адміністративним правопорушенням згідно ч.1 ст.173-2 КУпАП визнається вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Вина ОСОБА_1 у вказаних правопорушеннях знайшла своє повне підтвердження в судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, а саме: письмовими поясненнями потерпілих, поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Тому вина особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у скоєнні правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч.1 КУпАП вважається доведеною.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173-2 ч.1 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника, який вперше притягається до адміністративної відповідальності, відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність під час вчинення даного правопорушення, наявність обставин, що обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави, передбаченому в межах санкції статті 173-2 ч.1 КУпАП.

Також приходжу до висновку, що в даному випадку таке стягнення буде достатньою мірою відповідальності для виховання особи, що вчинила дане адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також в повній мірі забезпечить запобігання вчинення нових правопорушень порушником, та повністю відповідатиме меті його застосування.

Відповідно до ст. 401 КУпАП у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 33, 36, 401, ст. 173-2 ч.1 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень за ст. 173-2 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення України.

ОСОБА_1 піддати адміністративному покаранню у вигляді накладення штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 170 (сто сімдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 (чотириста двадцять гривень сорок копійок) грн.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя Краматорського міського суду Д. Г. Костюков