Зіньківський районний суд Полтавської області
Справа № 530/1747/20
Номер провадження 3/530/349/20

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.12.2020 м. Зіньків

Суддя Зіньківського районного суду Полтавської області Дем`янченко С.М. розглянувши матеріали, які надійшли від Зіньківського ВП Гадяцького ВП ГУНП в Полтавської області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП,

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

що проживає в

АДРЕСА_1 , працюючого охоронцем в службі

охорони Явір , індивідуальний ідентифікаційний номер суду

невідомий, до адміністративної відповідальності раніше не притягався,-

ВСТАНОВИВ:

15.12.2020 року близько 10 години 00 хвилин ОСОБА_1 за місцем свого проживання, за адресою АДРЕСА_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння вчинив домашнє насильство фізичного характеру відносно діда ОСОБА_2 , на зауваження не реагував, чим вчинив правопорушення передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Розглянувши матеріали справи, оцінюючи в сукупності зібрані докази, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю виходячи з таких підстав.

Кваліфікуючи при складенні протоколу про адміністративне правопорушення дії особи, як вчинення насильства в сім`ї, відповідальна посадова особа не звернула увагу на те, що дії особи (осіб) виходять за межі об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не врахувала тих обставин, що згідно з положеннями ч.2 ст.9 КУпАП, адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно матеріалів справи в яких міститься висновок експерта № 262 від 22.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_2 отримав легкі тілесні ушкодження внаслідок подій 15.12.2020 року.

В той же час, ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Об`єктивна сторона правопорушення, визначеного ст.173-2 КУпАП, передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також невиконання захисного припису особою, щодо якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Слід звернути увагу, що застосування насильства, що спричинило тілесні ушкодження, не може бути об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В свою чергу, стаття 125 КК України встановлює кримінальну відповідальність за вчинення умисного легкого тілесного ушкодження.

Відповідно до положень ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Зважаючи на викладене вище, з метою повного, об`єктивного та всебічного розгляду справи, вважаю, що адміністративний матеріал за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , підлягає направленню до Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури для з`ясування всіх обставин справи та додаткової перевірки, оскільки з заяви потерпілого вбачається, що особа, яка притягується до відповідальності завдала тілесних ушкоджень.

Випадки застосування насильства в сім`ї, яке виявляється у формі фізичного насильства судами повинні бути відмежовані - адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.173-2 КУпАП, від кримінального, тобто складу кримінального правопорушення вчиненого проти життя і здоров`я особи.

Так, насильство в сім`ї має ознаки, як адміністративного правопорушення, так і кримінального злочину. Основою розмежування є настання шкідливих або небезпечних наслідків.

Досліджені у справі докази містять відомості про спричинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, тілесного ушкодження потерпілим, тому в діянні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є ознаки кримінального правопорушення проти здоров`я особи.

Зважаючи на те, що завданнями кримінального провадження є захист особи, суспільства та держави від кримінальних правопорушень, охорона прав, свобод та законних інтересів учасників кримінального провадження, а також забезпечення швидкого, повного та неупередженого розслідування і судового розгляду з тим, щоб кожний, хто вчинив кримінальне правопорушення, був притягнутий до відповідальності в міру своєї вини, жоден невинуватий не був обвинувачений або засуджений, жодна особа не була піддана необґрунтованому процесуальному примусу і щоб до кожного учасника кримінального провадження була застосована належна правова процедура (ст. 2 КПК України).

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

При цьому, закон не вимагає, щоб на момент направлення матеріалів прокурору чи органу досудового розслідування суд з достовірністю встановив усі елементи складу злочину. Для ініціювання питання про проведення досудового розслідування достатньо наявності в діях особи, яка притягається до відповідальності, ознак кримінального правопорушення.

Приймаючи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, позицію Європейського суду з прав людини, викладену в рішенні від 09 червня 2011 року у справі №16347/02 «Надточій проти України», об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, інкримінованого ОСОБА_1 , має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні ст. 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє уповноважена посадова особа, яка склала протокол про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Матеріали справи надісланою до суду не містять всіх обставин, що мають значення для прийняття законного та обґрунтованого рішення, а обставини встановлені матеріалами справи мають ретельно перевірятися в порядку, визначеному КПК України.

Тому суддя приходить до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, а тому провадження по справі слід закрити на підставі ст. 253 КУпАП та передати матеріали прокурору.

Враховуючи вищевикладене, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення свідчать про те, що було вчинено саме кримінальне правопорушення, а відтак, вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з передачею матеріалів справи прокурору.

На підставі викладеного та керуючись ст. 253, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення в порядку ст.253 КУпАП передати до Зіньківського відділу Миргородської місцевої прокуратури для вирішення питання про притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя -