Справа № 456/4463/20 Головуючий у 1 інстанції: Шрамко Р.Т.
Провадження № 33/811/1822/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Кухти В.З., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючої адміністратором магазину «Рукавичка» м. Стрий, проживаючої по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

цією постановою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір, що становить 420,40 гривень.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 29.10.2020 року о 16 год. 10 хв. в м. Стрию по вул. Шевченка, 55 у магазині «Рукавичка», адміністратор гр. ОСОБА_1 , на робочому місці знаходилась без засобів індивідуального захисту (маски та рукавичок), чим порушила вимоги постанови КМУ №641 п.10 пп. 1 від 22.07.2020р. Тобто, ОСОБА_1 , своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу в якій просить скасувати судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2020 року, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування покликається на те, що працює адміністратором в магазині, та не являється службовою особою, оскільки не здійснює функції представників влади чи місцевого самоврядування, посада адміністратора не пов`язана з виконанням організаційно-розпорядчих функцій, а також апелянт не виконує такі функції за спеціальним повноваженням,

ОСОБА_1 вказує, що 29.10.2020 року близько 16.00 год вона вийшла в торгівельний зал, щоб уточнити коди деяких товарів, захисна маска в цей час справді, знаходилася на підборідді, оскільки тримачі маски є слабкими, і маска під час ходьби сповзає вниз та її весь час доводиться поправляти.

Апелянт звертає увагу, що в цей час в торгівельному залі не було покупців, що унеможливило спричинення настання тяжких наслідків, та саме в цей час її сфотографували працівники поліції.

Зазначає, що працівники поліції повідомили її що штраф складатиме всього 170 грн та що апелянт може не шукати собі адвоката, та в суді відмовили у клопотанні про відкладення розгляду справи для надання терміну для пошуку адвоката.

Крім того, судом не прийнято до уваги того факту, що апелянт має на утриманні двох неповнолітніх дітей, донька перебуває на диспансерному обліку та потребує постійного медикаментозного лікування, а тому сума штрафу є значною для її родини, зарплата ОСОБА_1 складає близько 7000 грн і накладення штрафу в розмірі 17 000 грн залишає сім`ю без коштів для існування.

Також ОСОБА_1 наголошує, що 06.11.2020 року Верховною Радою України внесено зміни до Закону України «Про внесення змін до Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID 19)» за №1000-ХІ, який набрав чинності 21.11.2020 року, згідно якого ст.44-3 доповнено частиною другою такого змісту: «Перебування в громадських будівлях, спорудах, громадському транспорті під час дії карантину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі від десяти до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Апелянт покликається на ст.22 КУпАП, якою передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Кухту В.З. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

У відповідності з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення та оскаржуваної постанови суду вбачається, що 29.10.2020 року о 16 год. 10 хв. в м. Стрию по вул. Шевченка, 55 у магазині «Рукавичка», адміністратор гр. ОСОБА_1 , на робочому місці знаходилась без засобів індивідуального захисту (маски та рукавичок), чим порушила вимоги постанови КМУ №641 п.10 пп. 1 від 22.07.2020р. Тобто, ОСОБА_1 , своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП в редакції, чинній на момент вчинення вказаного в протоколі правопорушення, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших НП чи підзаконних НПА, які встановлюють певні заборони на час дії карантину в Україні, зокрема до п.п. 1 п. 10 постанови КМУ «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» КМУ № 641 від 22.07.2020 (в ред. постанови КМУ № 888 від 23.10.2020), згідно яких на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236, «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 641» пункти 10, 15, 17-46-4 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 р. № 641 Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 втратили чинність.

Зі змісту наданих на дослідження матеріалів справи та аналізу вищевказаних положень, зокрема аналізу динаміки внесення змін до постанови КМУ від 22.07.2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», встановлено, що на момент розгляду справи в апеляційному суді інкримінований ОСОБА_1 п.п.1 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заході на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236. Таким чином, слушними є доводи апеляційної скарги про необхідність закриття провадження по справі.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09 лютого 1999 року (справа про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів) Конституція України, закріпивши частиною першою статті 58 положення щодо неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, водночас передбачає їх зворотну дію в часі у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права. Тобто щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього.

На національному рівні Конституційний Суд України в своєму рішенні від 29.06.2010 справі № 17-рп/2010 за конституційним поданням Уповноваженого ВРУ з прав людини зазначив, що «одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями» (абз. 3 п.п. 3.1 п. 3), а у рішенні від 22.09.2005 № 5-рп/2005 той же Суд вказав, що «із конституційних принципів рівності і справедливості випливає вимога визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці і неминуче призводить до сваволі» (абз. 2 п.п. 5.4 п. 5).

Відповідно до п. 6 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

На підставі викладеного, провадження відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, оскільки на момент розгляду справи в суді інкримінований останньому пункт постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заході на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 втратив чинність.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 25 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, - закрити на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП у зв`язку з скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк