ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Провадження № 33/818/117/20
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2020 року м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Цілюрик В.П., з участю захисника особи, відносно якої винесено постанову у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 - адвоката Зарицької Катерини Юріївни, розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Зарицької К.Ю. на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року у відношенні ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн та позбавлено права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Судом першої інстанції було встановлено, що 14.10.2019 року о 10.50 ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2107, державний номер НОМЕР_1 в м. Харкові в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря нарколога №1964 КНП ХОР «ОНД».

Не погодившись з таким рішенням, захисник Зарицька К.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях склад адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі її автор вказує, що розгляд справи в межах протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №325972 від 14.10.2019 року судом першої інстанції було розглянуто не повно. Вважає, що вказаний протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП: він не містить відомостей про свідків; відмітки про ознайомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності її правами та обов`язками; відомостей щодо кількісного показнику стану алкогольного сп`яніння; переліку ознак алкогольного сп`яніння; відомостей щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності впродовж року.

Вважає, що в межах справи №953/21534/19 склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП не доведений. Долучений до матеріалів справи медичний висновок не відповідає Інструкції, а наявний в матеріалах справи відеозапис не відтворював графічного зображення подій від 14.10.2019 року, а лише містить звукозапис.

Заслухавши пояснення захисника Зарицької К.Ю., яка підтримала вимоги апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Апеляційний судом вважає, що судом першої інстанції були дотримані вимоги вказаних правових норм.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відповідно до статті 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. Закони України про адміністративні правопорушення до включення їх у встановленому порядку до цього Кодексу застосовуються безпосередньо.

Положення статті 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі статтею 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частина 2 статті 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно пункту 2 частини 1 статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 7 статті 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» (ЄСПЛ) вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

Як встановлено з оглянутого в судовому засіданні відеозапису з бодікамери ХА02408, який долучений до протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 325972 від 14.10.2019 року ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції по вул. Шевченко, 13 у м. Харкові. Йому було повідомлено, що він не може керувати транспортним засобом, оскільки відносно нього раніше в цей же день складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, і копія цього протоколу якого була у нього в машині на передньому сидінні. На що ОСОБА_1 повідомив, що рухається до дому.

Працівники поліції сказали, що ОСОБА_1 має ознаки алкогольного сп`яніння, в присутності свідків запропонували йому пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я. Зі згоди водія, огляд було проведено в закладі охорони здоров`я, за адресою: вул. Шевечнка, 26 м. Харків. У доктора нарколога ОСОБА_1 продув газоаналізатор результат якого встановив вміст алкоголю у видихуваному повітрі 0.86 проміле. Результати тесту ОСОБА_1 не заперечував. Викладене повністю спростовує доводи апелянта щодо несправної роботи вказаного відеозапису.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апелянта, що наявний в матеріалах справи висновок №1964 від 14.10.2019 року не відповідає Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яку зареєстровано в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, оскільки жодних порушень не встановлено.

Доводи, що цей висновок не містить кількісного показнику також суд оцінює критично, оскільки, відповідно до п. 15 розділу ІІІ вказаної Інструкції результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акту медичного огляду, та вже на підставі вказаного акту виноситься висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п. 16 розділу ІІІ Інструкції).

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного , наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебувати під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вище викладене, апеляційний суд прийшов до висновку, що судом першої інстанції вмотивовано та обгрунтовано встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, яким судом першої інстанції було надано повну та належну оцінку, та прийнято законне і обґрунтоване рішення та підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Зарицької Катерини Юріївни залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 04.12.2019 року у відношенні ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Постанова набрала законної сили 11.02.2020 року.

Суддя Харківського апеляційного суду В.П. Цілюрик