Справа № 308/3335/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
12.11.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., захисника ОСОБА_1 адвоката Борисенко О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил №33/4806/815/20 за апеляційною скаргою заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Негріча Л.М. на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від19.08.2020.
Цією постановою провадження у справі щодо :
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 - закрито за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Відповідно до рахунку №52/18 від 21.06.2018 вартість вказаного транспортного засобу становила 3500 євро, що за курсом НБУ станом на 25.06. 2018 складало 106 970,75 грн.
Зазначений транспортний засіб був оформлений у митному відношенні, пропущений на митну територію України та направлений для завершення митного оформлення у відділ митного оформлення №3 (Хуст) митного поста «Виноградів -вантажний».
На митному посту «Виноградів вантажний» на підставі вищезазначених документів була оформлена митна декларація ІМ 40ДЕ № UA305140/2018/005314 від 27.06. 2018, скорегована митна вартість та легковий автомобіль марки «FORD» моделі « FOCUS», кузов № НОМЕР_1 , б/в, 2012 року випуску, випущений у вільний обіг, зі сплатою необхідних митних платежів в сумі 56 481,8 грн. При цьому на підставі рахунку №52/18 від 21.06.2018 на якому знаходиться декларація про походження товару, була застосована пільгова ставка (преференція походження) ввізного митна 7,3%.
В ході проведення додаткових перевірочних заходів митницею на адресу німецького підприємства «MaxHauptman» направлений запит від 28.02. 2020 № 7.7-20-04/17/2127 з метою отримання копії рахунку №27/18 від 28.03.2018 та підтвердження його легітимності.
04.03.2020 від німецького підприємства «MaxHauptman» отриманий лист - відповідь (вх. № 2558/кб-13-17), яким надано копію рахунку №52/18 від 21.06.2018, на якому відсутня декларація про походження на товар.
Таким чином, громадянин України ОСОБА_3 перемістив через митний кордон України товар - легковий автомобіль марки «FORD» моделі « FOCUS», кузов № НОМЕР_1 , б/в, 2012 року випуску, з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для його переміщення та митного оформлення підробленого документа рахунку №52/18 від 21.06.2018 на якому знаходиться декларація про походження на товар, що містить неправдиві дані щодо преференційного походження товару.
Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого (передбачених) ч.1 ст. 483 МК України.
Закриваючи провадження в справі суддя місцевого суду послався на те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що документи, які він подав до митного оформлення, містять недостовірні відомості, а наявні в матеріалах справи листи уповноваженого органу Німеччини № Z4215F- 32/2019-В 120101 та №Z4215F-714/19-1 належним чином не перекладені на українську мову, що виключає їх як належність та допустимість як доказів у справі. Також суд першої інстанції звернув увагу на те, що копія рахунку німецького підприємства «Мах Hauptman», не містить номера рахунку №52/18, дати 21. 06. 2018 та відомостей про те, що даний рахунок стосується саме легкового автомобіля марки «FORD» моделі «FOCUS» кузов № НОМЕР_1 , а в інших рахунках німецького підприємства «Мах Hauptman», взагалі відсутня будь-яка інформація, яка б вказувала якого товару вони стосуються, що також вказує на їх неналежність як доказів. Дослідивши докази, оцінивши їх в сукупності, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив всі необхідні дії для додержання митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України, подавши митним органам передбачений пакет документів і наявними у справі матеріалами не доведено того , що ОСОБА_1 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення, а також передбачав можливості настання шкідливих наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити або був обізнаний про те, що рахунок містить недостовірні відомості та є підробленим.
В апеляційній скарзі заступник начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Негріч Л.М. просить постанову суду від 19.08.2020 скасувати, прийняти нове рішення, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України з накладення на нього стягнення у виді штрафу - 100 % вартості безпосередніх предметів порушення митних правил та їх конфіскацію відповідно до санкції вказаної статті. Вказує на те, що суд вибірково підійшов до оцінки та викладу фактів, якими аргументовано вчинення порушення ОСОБА_1 митних правил. Враховуючи обставини викладені у протоколі про порушення митних правил, митний орган дійшов висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховування від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підставу для переміщення товару автомобіля документу, що містить неправдиві дані щодо преференційного походження товару, тобто
вчинено порушення митних правил, передбачене ч. 1 ст. 483 МК України, що повністю проігноровано судом першої інстанції. Окрім того вказує на те, що підробленими слід вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими відбитками печаток, штампів, підписами тощо. Судом не надано оцінки листу продавця автомобіля німецького підприємства «MaxHauptman», до якогодолученокопіюрахунку №52/18 від 21.06.2018, на якомувідсутнядекларація про походження на товар. Зазначений доказ повністю підтверджує факт подачі ОСОБА_1 митному органу документів, що містять неправдиві відомості, також у наданому продавцем рахунку відсутня інформація щодо країни походження товару. Окрім того, згідно офіційної відповіді уповноваженого органу Німеччини стосовно перевірки рахунку №52/18 від 21. 06. 2018, наданого ОСОБА_1 вбачається, що від німецького підприємства «Max Hauptman» отриманий лист відповідь, яким надано копію рахунку №52/18 від 21. 06. 2018 на якому відсутня декларація про походження на товар. Цим доказав суд також не дав належної оцінки. Також, на його думку, судом першої інстанції невірно застосовано і норми матеріального права. Суб`єктивна сторона діяння полягає у вчиненні протиправних, винних (умисних або з необережності) дій чи бездіяльності, що посягають на встановлений МК України та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи МК України чи іншими актами законодавства. Суб`єктивна сторона характеризується тим, що для кваліфікації дій за ст. 483 МК України не має значення мотив та мета їх вчинення, а також чи настали від цього шкідливі наслідки. 15.05.2020 митним органом до Берегівського РВП ГУНП в Закарпатській області направлено повідомлення про кримінальне правопорушення, передбачене ст. 358 КК України, однак жодної інформації щодо розгляду вказаного повідомлення до митного органу не надходило. Таким чином, суд першої інстанції не мав жодних правових підстав для винесення рішення про закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.
В запереченнях на апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Негріча Л.М., представник ОСОБА_1 адвокат Майор І.В. вказує на безпідставність апеляційної скарги та законність постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19. 08. 2020. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушенні не визнав та не визнає, а також те, що ОСОБА_1 було вчинено всі необхідні дії для додержання митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України. Крім того вказує на те, що матеріали справи не містять доказів, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 умислу на порушення вимог митного контролю та інтересу на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України. Просив врахувати, що ОСОБА_1 було надано всі документи митниці, які йому були надані власником транспортного засобу в Німеччині, а також те, що суд першої інстанції вірно критично оцінив копію рахунку німецького підприємства «Max Hauptman», що наявна в матеріалах справи, оскільки на даних матеріалах відсутній номер рахунку, не зазначено, що він стосується саме легкового автомобіля, який ввозився ОСОБА_1 за ціною 3500 євро. В рахунках німецького підприємства відсутня будь-яка інформація, яка б вказувала, якого товару вона стосується та обґрунтовано прийнято рішення про неналежність даного документу як доказу. Щодо листа уповноваженого
органу Німеччини № Z4215F-32/2019-B 120101, то переклад даного листа зроблено на англійську мову, а далі на українську, при цьому зазначено, що це неофіційний переклад, а лист уповноваженого органу Німеччини № Z4215F-714/19-1 взагалі не перекладений на українську мову. Зазначені листи також не можуть бути належними доказами, оскільки їх переклад не долучений до матеріалів справи. Таким чином митним органом не доведено той факт, що ОСОБА_1 був обізнаний або повинен був бути обізнаним про те, що документи містять недостовірні відомості, з чим обґрунтовано погодився суд першої інстанції, вказуючи про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на порушення митних правил. Крім того, ст. 467 МК України щодо строку накладення стягнення за порушення митних правил (зупинення на час розгляду справи судом) була змінена Законом України від 08. 11. 2018, а правопорушення, яке ставиться у вину ОСОБА_1 було вчинено ще 25. 06. 2018, тобто, до прийняття вказаного закону, що посилює відповідальність.
Заслухавши пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенка І.І., який підтримав апеляційну скаргу, пояснення захисника адвоката Борисенка О.В., який заперечив апеляційну скаргу, а судове рішення вважає законним та обґрунтованим, дослідивши матеріали справи про порушення митних правил та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, за таких обставин.
Частиною 1 статті 7 КУпАП визначено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП, ст. 486 МК України завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язком органу, який її розглядає, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України, дане правопорушення характеризується діями, що спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України із приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів, одержаних незаконним шляхом, або таких що містять неправдиві відомості.
За змістом вказаної норми права, особи, які переміщують товари на митну територію України, повинні дотримуватися митних правил, визначених у Кодексі; за порушення (недотримання) цих правил у Кодексі передбачено адміністративну відповідальність.
Об`єктивною стороною правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.
Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.
Відповідно до ч. 1 ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: 1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; 2) поясненнями свідків; 3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; 4) висновком експерта; 5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.
В свою чергу ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.
Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03. 06. 2005, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.
Правила засвідчення копій документів, визначені Національним стандартом України «Державна уніфікована система документації. Уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлювання документів ДСТУ 4163-2003», затверджені наказом Держспоживстандарту України №55 від 07. 04. 2003, Правила організації діловодства та архівного зберігання документів у державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затверджені наказом Міністерства юстиції України №1000/5 від 18. 06. 2015, інструкції з діловодства в окремих органах державної влади (місцевого самоврядування) та інші нормативно-правові акти.
Серед іншого, відповідно до пункту 8 розділу 10 зазначених Правил копія набуває юридичної сили лише в разі її засвідчення в установленому порядку.
Напис про засвідчення копії складається зі слів «Згідно з оригіналом», назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів (ініціалу імені) та прізвища, дати засвідчення копії. Напис про засвідчення копії скріплюється відбитком печатки відповідного структурного підрозділу установи або печатки «Для копій».
У випадках, визначених законодавством, копії документів засвідчуються відбитком печатки установи. На лицьовому боці у верхньому правому куті першого аркуша документа проставляється відмітка «Копія».
Оскільки під засвідченням копії документа слід розуміти саме засвідчення відповідності копії оригіналу відповідного документу, відсутність на копії напису про її засвідчення «Згідно з оригіналом» чи в іншому словесному виразі дає підстави вважати її такою, що не посвідчена в установленому порядку.
Така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 08. 05. 2019 у справі №160/7887/18 та від 14. 04. 2020 у справі № 320/4916/19.
Судом першої інстанції встановлено, що до пояснень ОСОБА_1 долучено нотаріально засвідчений переклад рахунку №52/18 від 21. 06. 2018, нотаріально
Суд першої інстанції дав критичну оцінку копії рахунку німецького підприємства «Мах Hauptman», (а.с. 43, 44), оскільки на них не зазначено номер рахунку №52/18, не зазначено дата 21. 06. 2018, не зазначено, що він стосується легкового автомобіля марки «FORD» моделі «FOCUS» кузов № НОМЕР_1 , б/в, 2012 року випуску за ціною 3500,00 євро. В рахунках німецького підприємства «Мах Hauptman», що знаходяться на аркушах справи 43 та 44, взагалі відсутня будь-яка інформація, яка б вказувала якого товару вони стосуються, враховуючи вищенаведене вони не можуть бути оцінені судом як належні та допустимі докази по даній справі.
Згідно листа уповноваженого органу Німеччини № Z4215F- 32/2019-В 120101, то на аркуші справи 11 наявна його копія на німецькій мові. З аналізу аркушів справи 9-11 вбачається, що переклад листа уповноваженого органу Німеччини № Z4215F- 32/2019-В 120101 було зроблено з німецької імовірно на англійську, а далі з англійської на українську мову. Також на аркуші справи 9 зазначено «НЕОФІЦІЙНИЙ ПЕРЕКЛАД». Щодо листа уповноваженого органу Німеччини №Z4215F-714/19-1 то він міститься на аркуші справи 12, його імовірний переклад на англійську мову на аркуші справи 13, а український переклад взагалі відсутній.
Враховуючи вказані обставини, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку про те, що листи уповноваженого органу Німеччини № Z4215F- 32/2019-В 120101 та №Z4215F-714/19-1 не можуть вважатися належними доказами в справі, оскільки їх належний переклад не здійснено та не долучено до матеріалів справи.
Таким чином, враховуючи дані обставини справи та пояснення ОСОБА_1 надані ним в суді, судом першої інстанції дано належну правову оцінку всім наявним у справі доказам та вірно встановлено, що ОСОБА_1 не був обізнаний про те, що документи містять недостовірні відомості, таким чином, у діях особи відсутня обов`язкова ознака суб`єктивної сторони правопорушення у вигляді умислу спрямованого на надання митному органу документу, що містить неправдиві відомості щодо країни походження транспортного засобу.
Дослідивши докази, якими державний орган стверджує порушення ОСОБА_1 митних правил, апеляційний суд приходить до висновку, що останній не був зобов`язаний передбачати можливість того, що німецьке підприємство «Мах Hauptman» надасть йому підроблений документ рахунок №52/18 від 21. 06. 2018, на якому знаходиться декларація про походження на товар, що містить неправдиві дані щодо преференційного походження товару і не міг цього передбачити. Встановлено, що ОСОБА_1 вчинив усі необхідні та передбачені законодавством дії для додержання митних правил щодо переміщення транспортного засобу через митний кордон України, подавши митним органам передбачений пакет документів.
Матеріали справи також, не містять жодного доказу про те, що ОСОБА_1 усвідомлював свої дії як протиправні, передбачав або повинен був і міг передбачити порушення своїми діями встановленого порядку переміщення транспортного засобу через митний кордон України або можливість такого порушення, бажав, свідомо допускав його, або легковажно розраховував на його відвернення. Таких доказів не здобуто і при апеляційному розгляді справи. Матеріали справи також, не містять і доказів, які б вказували на те, що ОСОБА_1 не передбачав можливості настання шкідливих наслідків, хоча повинен був і міг їх передбачити або був обізнаний про те, що рахунок містить недостовірні відомості та є підробленим.
Апеляційний суд, при розгляді справи та прийнятті судового рішення, врахувавши положення Конституції України, КУпАП та МК України, у тому числі про те, що тягар доведеності обґрунтованості висновків викладених у протоколі про порушення митних правил, покладається на митні органи, посадові особи яких проводили перевірку та склали протокол; принципи диспозитивності та змагальності, сприяв учасникам судового розгляду в наданні ними доказів, можливостях доведення переконливості висунутих ними аргументів.
На підставі викладеного, апеляційний суд відхиляє доводи апеляційної скарги щодо незаконності постанови суду першої інстанції, оскільки порушень, які б тягнули за собою скасування чи зміну судового рішення, у тому числі з підстав зазначених в апеляційній скарзі, апеляційним судом не встановлено.
Керуючись ст. 527-530 МК України, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу заступника начальника Закарпатської митниці Держмитслужби Негрича Л.М. залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19.08.2020, якою закрито провадження у справі про порушення митних правил за ч. 1 ст. 483 МК України щодо ОСОБА_1 - без змін.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: