Номер провадження: 33/813/189/20
Головуючий у першій інстанції Морозова І. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Судді Цюри Т.В.,

За участю секретаря судового засідання Ткачука В.О.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою представника Дін Южчи ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 15 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Китайської Народної Республіки, який працює без укладення трудового договору, одружений, не судимий, проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 15 жовтня 2019 рокувизнано ОСОБА_3 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

Відповідно до оскарженої постанови суду, ОСОБА_2 26.07.2019 року о 18 годині 18 хвилин, керував автомобілем MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI державний номер НОМЕР_1 по вул. Косовська , 4/11, м. Одеса, в стані алкогольного сп`яніння, згідно показань приладу «Драгер Alcotest 6810», чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з зазначеною постановою суду, представник ОСОБА_4 ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій також просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 15 жовтня 2019 року та скасувати вищезазначену постанову суду, а провадження по цій справі відносно ОСОБА_2 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду призначене на 14.01.2020 року ОСОБА_2 не з`явився, однак від його представника ОСОБА_1 надійшла заява про перенесення слухання судового засідання, у зв`язку із поганим самопочуттям на іншу дату, через що судове засідання з розгляду справи було відкладено на іншу дату.

В наступне судове засідання, призначене на 11.02.2020 року ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_5 В.В. повторно не з`явилися, про дату час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином (а.с. 142). Однак 11.02.2020 року від представника ОСОБА_6 Южчи ОСОБА_1 до апеляційного суду знову ж надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку із хворобою, проте доказів на підтвердження вказаних обставин представником до суду не надано ні за попереднє судове засідання ні на сьогоднішнє судове засідання.

Частиною 4 ст.294 КУпАП встановлено, що апеляційний перегляд постанови судді у справах про адміністративне правопорушення здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

Відповідно до частини 6 ст.294 КУпАП - неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи вказані вимоги закону, ненадання належних доказів поважності причин неявки в судове засідання та те, що апеляційний суд обмежений в часі при розгляді апеляційних скарг на постанову судді в справах про адміністративні правопорушення, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності за відсутності ОСОБА_2 та його представника Молчанова В. ОСОБА_7 ., який без поважних причин двічі не з`явився у судові засідання.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі та клопотання про поновлення строку, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Так, статтею 294 КУпАП передбачено, що постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Пропущений особою строк на апеляційне оскарження поновляється судом лише за наявності належним чином мотивованого клопотання, у якому повинні бути викладені обставини, що слугували поважними причинами пропуску такого строку, а також обґрунтування того, в чому саме полягає поважність причин пропуску цього строку та яким саме чином такі обставини могли завадити особі оскаржити постанову суду в передбачений законом строк.

Апеляційним розглядом справи встановлено, що оскаржувана постанова Малиновського районного суду м.Одеси була винесена 15.10.2019 року.

При цьому, представником ОСОБА_2 ОСОБА_1 , 24.10.2019 року, тобто в межах строку, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, було подано апеляційну скаргу на вищезазначену постанову суду (а.с. 61-68).

Однак, постановою Одеського апеляційного суду від 13.11.2019 року зазначену апеляційну скаргу представника Дін Ючжи ОСОБА_1 було повернуто особі, яка її подала, з підстав порушення вимог ст. 271 та ч.2 ст. 294 КУпАП (а.с. 94-95).

Враховуючи, що повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із апеляційною скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги, представником ОСОБА_2 ОСОБА_1 було подано повторну апеляційну скаргу (а.с. 98-106).

Як на підставу пропуску строку на апеляційне оскарження, представник ОСОБА_2 ОСОБА_1 посилається на те, що примірники первинної апеляційної скарги та постанови Одеського апеляційного суду від 13.11.2019 року було отримано лише 06.12.2019 року, що підтверджується доданими до апеляційної скарги копіями конверту з крекінговим номером та роздруківкою відстеження поштового відправлення №789.

За таких обставин , апеляційний суд вважає, що зазначені причини пропуску строку на апеляційне оскарження можуть бути визнані поважними, а тому клопотання про поновлення строку підлягає задоволенню.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті суд апеляційної інстанції дійшов таких висновків.

Згідно з ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону та прийняв законне та обґрунтоване рішення.

Так, відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_2 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведена під час судового розгляду справи судом першої інстанції та в ході апеляційного перегляду справи і підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, в якому свідками ОСОБА_8 і ОСОБА_9 засвідчено проведення огляду особи на стан сп`яніння із застосуванням технічного приладу;

- пояснення свідків ОСОБА_8 і ОСОБА_9 щодо їх присутності при проведенні огляду на стан сп`яніння ОСОБА_2 ;

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, в якому зафіксовано позитивна проба 2,31‰;

- чек приладу «Драгер Alcotest №6810», прилад ARCD 0485, принтер ARCС 5099 - позитивна проба 2,31‰;

- розписка ОСОБА_10 на протоколі серії ОБ № 155878 року про те, що він отримав автомобіль MERCEDES-BENZ VITO 115 CDI державний номер НОМЕР_1 .

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, вказаний протокол був власноруч підписаний ОСОБА_2 та будь-яких зауважень або заперечень щодо фактичних обставин, викладених у протоколі стосовно його керування автомобілем у стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 не навів, чим фактично погодився з тим, що він вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП при обставинах, викладених у протоколі.

У доводах апеляційної скарги, представник ОСОБА_11 ОСОБА_1 посилається на те, що проведення огляду та складання протоколу відбулося без залучення перекладача, що є грубим порушенням прав пана ОСОБА_2 .

Разом з тим, апеляційний суд вважає зазначені доводи необґрунтованими, з огляду на таке.

Так, ст. 268 КУпАП «права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності» передбачає право особи на перекладача, якщо така особа не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках і в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, один з яких вручається останній.

Відомості про те, що особа, що притягається до відповідальності, не розуміє українську мову та потребує послуги перекладача, надані суду матеріали не містять.

Відповідно до п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення та пояснення по суті адміністративного правопорушення, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови підписати його. У разі, якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Також, як вже було встановлено та підтверджується матеріалами справи, жодних зауважень ОСОБА_2 , під час складання протоколу про адміністративне правопорушення - не мав.

Судовим розглядом справи також встановлено, що згідно Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а саме газоналізатору «Драгер» ALCOTEST 6810 №-ARCD-0485 результат огляду на стан сп`яніння виявився позитивним та склав 2,31 проміле.

Огляд на стан сп`яніння водія ОСОБА_2 , як то передбачено положеннями ст.266 КУпАП проводився в присутності двох свідків ОСОБА_9 та ОСОБА_8 , які підтвердили той факт, що водій ОСОБА_2 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Пояснення вказаних свідків також були приєднані до матеріалів справи та наряду з вищенаведеними доказами беззаперечно підтверджують винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому, як вбачається з вказаного Акту огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_2 погодився із результати проведення огляду та жодних своїх зауважень чи пояснень не надав.

Що стосується доводів скаржника стосовно того, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатора «Драгер Alcotest 6810», який не дозволений до застосування МОЗ, а тому результати такого тесту не можна вважати належним доказом, апеляційний суд зазначає наступне.

Так, пунктом 3 Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху» затвердженого наказом МВС №33 від 01.03.2010 року, який наразі є чинним, спеціальним технічним засобом для проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, окрім інших, є газоаналізатор «Alcotest 6810».

Вказаний виріб був зареєстрований в Україні згідно Порядку державної реєстрації медичної техніки та виробів медичного призначення, затверджений Постановою КМУ від 09.11.2004 року №1497.

Відповідно до роз`яснень наданих ДП «Український медичний центр сертифікації» №45 від 18.01.2018 року включення згідно Постанови КМУ №1497 Драгер «Алкотест 6810» у реєстр медичної техніки та виробів медичного призначення означало можливість його ввезення на митну територію України та введення їх у експлуатацію (початок використання), закінчення ж терміну дії свідоцтва означало припинення можливості їх ввезення та введенню в експлуатацію, але не впливало на вироби, які вже були введені у експлуатацію.

З огляду на викладене вище, використання медичних виробів газоаналізатора Драгер «Алкотест 6810», які були завезені та реалізовані на території України та введені в експлуатацію користувачем протягом терміну дії Свідоцтва та знаходження його у реєстрі медичної техніки та виробів медичного призначення є законним.

Безпідставними є і доводи апелянта про те, що з останньої повірки Драгер «Алкотест 6810» в день проходження ним огляду пройшло більше ніж шість місяців, а тому огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням закону.

Так, пунктом 1 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, які перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Пунктом 2 цієї статті визначено: перелік категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Категорія «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» включена до «Переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній повірці», затвердженого постановою КМУ № 374 від 04.06.2015.

Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства мекономічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016№1747 і становить 1 рік.

Таким чином, газоаналізатори «Драгер Alcotest 6810», що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки з інтервалом не менше 1 року, та повірки після ремонту.

З роздрукованого результату приладу «Драгер Alcotest 6810», за допомогою якого ОСОБА_2 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 25.09.2018 року, а ОСОБА_2 проходив огляд на стан сп`яніння 26.07.2019року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «Драгер Alcotest 6810», відтак підстави для визнання його результатів недійними відсутні.

Також обґрунтованими є і висновки суду щодо надання оцінки доводам представника Дін Ючжи - ОСОБА_1 щодо розбіжностей між даними приладу «Драгер Alcotest 6810» та даними Гідрометеорологічним центром щодо температури повітря на момент проведення тестування Дін Ючжи.

Так, газоаналізатором відображені відомості щодо температури повітря саме у час (з точністю до хвилин) і у місці, де безпосередньо проводилося тестування. Такі саме відомості, із зазначенням часу з точністю до хвилин, та з вказанням точного місця (м. Одеса, вул. Косівська, 4/11) Гідрометеорологічним центром надані не були. У наданій захисником довідці вказано лише наступне: за даними Гідрометцентру Чорного та Азовського морів 26.07.2019 року в Малиновському районі м. Одеси спостерігалась максимальна температура повітря 29,8 18-00 температура повітря була 27,6. При цьому в довідці не зазначено, на якій відстані від поверхні дорожнього покриття, та над поверхнею дорожнього покриття якого виду проводилися заміри. Виходячи з таких обставин, суд не знаходить підстав для визнання показань приладу неправильними або спотвореними.

З урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 26 липня 2019 року та інкримінуються ОСОБА_2 .

Одним з основоположних принципів судочинства у справах про адміністративні правопорушення є принцип диспозитивності, відповідно до якого учасники адміністративно-юрисдикційного провадження за власним розсудом можуть розпоряджатися своїми правами: звертатися чи не звертатися зі скаргами в органи адміністративної юстиції, знайомитися чи не знайомитися з матеріалами справи, заявляти клопотання, користатися послугами перекладача, оскаржити постанови по справах про адміністративні правопорушення.

Проте, Дін Ючжи та його представник ОСОБА_1 не з`явившись в судове засідання апеляційного суду, не скористалися своїм правом надати суду апеляційної інстанції нові докази на підтвердження доводів апеляційної скарги про неналежність та недопустимість доказів на підставі яких суд першої інстанції дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги про допущену судом першої інстанції неповноту судового розгляду не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Відповідно до ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст.33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_2 було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог статей 23, 33 КУпАП в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційна скарга представника Дін Южчи ОСОБА_1 є необґрунтованою та не підлягає задоволенню, а постанова судді районного суду, в свою чергу, є законною та обґрунтованою, у зв`язку із чим відсутні підстави для її скасування або зміни.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Поновити представнику Дін ОСОБА_12 ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 15 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_13 залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м.Одеси від 15 жовтня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Китайської Народної Республіки, який працює без укладення трудового договору, одружений, не судимий, проживає за адресою АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду Т.В. Цюра