ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" листопада 2020 р. Київський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді - Колесник С.А.,

при секретарі Кудіновій К.А.,

за участю прокурора Іванюх О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу головним спеціалістом Харківського апеляційного адміністративного суду, зареєстровану та фактично мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,-

встановив:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді головного спеціаліста Харківського апеляційного суду адміністративного суду згідно п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин подала декларацію за 2017 рік, особи уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, викликалася належним чином. 12.11.2020 на електронну пошту суду надіслала клопотання, в якому посилаючись на п. 7 ст. 247 КУпАП просила закрити провадження у справі. Розгляд вказаного питання з огляду на епідеміологічну ситуацію просила проводити без її участі.

Прокурор в судовому засіданні підтримала обставини, викладені у протоколі, просила визнати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Суд, вислухавши доводи прокурора, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП України, тобто несвоєчасне подання особою декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП України, при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, зокрема підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Водночас, рішення приймається на підставі доказів, долучених у суді й оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приміткою до ст. 172-6 КУпАП України визначено, що суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до ч. 1 та 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ч. 1 ст. 45, п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України № 1700-VII «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 є суб`єктом декларування, на яку поширюється дія цього Закону України «Про запобігання корупції».

Згідно з ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Статтею 1 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що правопорушення, пов`язане з корупцією - це діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Відповідно до частини 1 статті 65 Закону України «Про запобігання корупції» за вчинення корупційних або пов`язаних з корупцією правопорушень особи, зазначені в ч. 1 ст. 3 цього Закону, притягаються до кримінальної, адміністративної, цивільно-правової та дисциплінарної відповідальності у встановленому законом порядку.

Згідно з абз. 15 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, пунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини 1 ст. 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

У відповідності до підпункту «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є, зокрема, державні службовці.

ОСОБА_1 є суб`єктом, зазначеним в підпункті «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», та відповідно, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язанні з корупцією.

Відповідно до Роз`яснення затвердженого рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 11 серпня 2016 щодо застосування окремих положень ЗУ «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю, щорічна декларація, яка подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Судом встановлено, що в ході опрацювання Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, встановлено дату подачі декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік 03.04.2019, тобто несвоєчасно (а.с. 29).

Положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що посадові особи органів державної влади та місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується наступними доказами: повідомленням начальника відділу по роботі з персоналом Національного агентства про факт неподання чи несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_2 від 05.04.2019 № 04-63/6/18 (а.с. 21); витягом з офіційного сайту nps://public.nazk.gov.ua/search» щодо подання ОСОБА_1 електронних декларацій (а.с. 29).

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення, під час розгляду даного матеріалу судом не встановлено.

Разом з цим, відповідно до вимог п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, що передбачені ст. 38 КУпАП.

Згідно ч. 4 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

В протоколі зазначено, що датою виявлення правопорушення є дата складання адміністративного протоколу № 563 від 12.08.2019 (а.с. 2-11).

Згідно з п. 7 ст. 247 КпАП України, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином, строки, передбачені ст. 38 КУпАП, у справі закінчилися, що унеможливлює накладення адміністративного стягнення відносно останньої, через що провадження у даній справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Можливість відновлення або поновлення цих строків КУпАП не передбачає.

Більш того, згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Під час розгляду даного адміністративного матеріалу суд також враховує практику Європейського Суду з прав людини (пункт 137 Рішення від 09.01.2013 у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Керуючись ст. 38, п. 7 ст. 247, ст. ст. 283, 284, КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП - закрити, у зв`язку із закінчення строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя С.А. Колесник