Провадження № 33/824/692/2020 Доповідач - Габрієль В.О.
Категорія: ч.1 ст.483 МК України
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Габрієля В.О., із участю представника Київської митниці Держмитслужби Куликова М.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Сметани В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за апеляційною скаргою представника Київської митниці Держмитслужби Грабчак П.В., на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідка на постійне проживання НОМЕР_1 , видана 18.05.2016 року Сектором оформлення документів Управління ДМС у Миколаївській області (код органу видачі «4801»), проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

щодо притягнення його до відповідальності за ч.1 ст.483 МК України, закрито за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил №0537/10000/19 від 18.07.2019 року, 30.03.2018 року в зоні діяльності Київської міської митниці ДФС (митний пост «Аеропорт «Київ» (Жуляни)») через митний кордон України міжнародним авіарейсом №BAY201 сполученням м. Київ (Україна) - м. Бейрут ( Ліванська Республіка ) (IEV-BEY) на підставі поданих громадянином Ліванської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) документів переміщено товари «собаки різних порід - 8 голів, кіт - 1 голова та птахи виду щиглик - 2 000 голів».

У якості підстави для переміщення описаних вище товарів через митний кордон України громадянином Ліванської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до органу доходів і зборів подано митну декларацію для письмового декларування товарів, що переміщуються через митний кордон України громадянами для особистих, сімейних та інших потреб, не пов`язаних із здійсненням підприємницької діяльності від 30.03.2018, форма якої затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 21.05.2012 № 431, авіаційну вантажну накладну (Air Waybill) № 714-0001 0430, накладна № 38 від 29.03.2018, видана ФОП « ОСОБА_4 » (РНОКПП НОМЕР_2 ), що стосуються продажу птахів виду щиглик у загальній кількості 2 000 голів вартістю 20 000,00 грн., а також міжнародні ветеринарні сертифікати серії УА № 003152 від 30.03.2018 та серії УА № 003153 від 30.03.2018.

10.07.2019 листом Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 09.07.2019 № 14/13806 «Щодо проведення спільних заходів» на адресу Київської міської митниці ДФС надійшли матеріали перевірки законності вивезення за межі митної території України живих диких птахів (вх. КММ від 10.07.2019 № 3358/9), серед яких - пояснення громадянина України ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, відібрані 25.04.2019 співробітником Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

Виходячи зі змісту наданих громадянином України ОСОБА_4 пояснень, останній займався вирощенням виключно свійської птиці, а з початку 2017 року будь-яку господарську діяльність взагалі не здійснює у зв`язку з перебуванням на лікуванні від наркозалежності в Християнському реабілітаційному центрі «Спасіння» (м. Харків).

Крім того, громадянин України ОСОБА_4 під час надання пояснень повідомив про те, що ніколи не здійснював продаж птахів родин «вівсяникові, в`юркові, кропивникові, синицеві» (щиглик, щиголь, снігур, чиж, синиця, вівчарик тощо) за кордон та/або третім особам, які в подальшому вивозили б цих птахів за кордон, в тому числі й за накладною від 29.03.2018 № 38, а громадянин Ліванської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) йому не відомий.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України від 13.12.2001 № 2894-ІІІ «Про тваринний світ», законність набуття у приватну власність об`єктів тваринного світу повинна бути підтверджена відповідними документами, що засвідчують законність вилучення цих об`єктів з природного середовища, ввезення в Україну з інших країн, факту купівлі, обміну, отримання у спадок тощо, які видаються в установленому законодавством порядку.

Згідно з приписами ст. 53 Закону України від 13.12.2001 № 2894-ІІІ «Про тваринний світ», ввезення в Україну і вивезення за її межі об`єктів тваринного світу, крім генетично модифікованих, здійснюються за правилами, встановленими законодавством України, у тому числі міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Виходячи зі змісту абзацу 1 та абзацу 2 п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду України від 03.06.2005 № 8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил», підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон - митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів, а підробленими вважаються як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів.

Відповідно до ч. 2 ст. 459 Митного кодексу України, суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Таким чином, дії громадянина Ліванської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) призвели до переміщення товарів «птахи виду щиглик - 2 000 голів» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме - накладної № 38 від 29.03.2018.

Відповідно до відомостей ПІК «Провадження в справах про ПМП» АСМО «Інспектор» та інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил ЄАІС, громадянин Ліванської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) протягом 2018-2019 років не притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст. 482 Митного кодексу України.

Отже, в діях громадянина Ліванської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) наявні ознаки порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 Митного кодексу України.

В зв`язку з чим, 18.07.2019 року працівниками Київської міської митниці ДФС України відносно громадянина Ліванської Республіки ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , складено протокол про порушення митних правил №0537/10000/19, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України.

Відповідно до п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 25.01.1996 № 123, розмір шкоди заподіяної внаслідок самовільного або іншого незаконного використання, наведених в Тимчасовому порядку справляння плати за спеціальне використання диких тварин, обчислюється шляхом збільшення встановлених нормативів плати за їх спеціальне використання у п`ять разів.

Відповідно до тимчасових нормативів плата за спеціальне використання птахів виду «вівсяникові, в`юркові» складає 6 доларів США.

Загальний розмір плати за спеціальне використання птахів виду «вівсяникові, в`юркові» в кількості 2 000 шт. складає 12 000 доларів США х 5 разів = 60 000 доларів США, що за курсом НБУ на дату переміщення (30.03.2018) становить 1 592 609,58 грн.

Безпосередні предмети правопорушення, не вилучалися, оскільки до складання протоколу про порушення митних правил, були переміщені через кордон. Загальна вартість товару складає 1 592 609,58 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням представником Київської митниці Держмитслужби Грабчаком П.В. подано апеляційну скаргу, у якій він просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 13.12.2019 року скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України та накласти на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 100% вартості товарів - безпосередніх предметів правопорушення, що становить 1 592 609, 58 грн., з конфіскацією товарів, а в разі неможливості конфіскації товарів стягнути їх вартість.

Мотивуючи свої вимоги зазначає, що постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки її винесено всупереч вимог ст.245 КУпАП , а також без належного урахування характеру вчиненого правопорушення.

Щодо доводів апеляційної скарги особою, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подано заперечення, в яких він просив залишити без змін рішення суду першої інстанції, а апеляційну скаргу без задоволення.

В обґрунтування своїх доводів зазначив, що постанова суду першої інстанції ухвалена відповідно до вимог чинного законодавства України, враховуючи всі фактичні обставини справи, в межах наданих суду повноважень, правильно застосовано судом норми процесуального права, в повному обсязі з`ясовано обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, доведено та всебічно обґрунтовано їх в постанові, надано належну оцінку всім доказам, які надавались суду, ґрунтуючись на об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності. Не можна розглядати як контрабанду дії особи, яка, здійснюючи транзитне перевезення товарів через територію України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України. Належних доказів підроблення накладної органами доходів і зборів не надано. При кожній передачі птахів ОСОБА_1 проводив передплату за товар на банківський рахунок, який був повідомлений, привозились птахи з накладними, які були належним чином засвідчені підписом та печаткою ФОП ОСОБА_4 , через посередника ОСОБА_5 , при отриманні товару проводився кінцевий розрахунок. Всі документи при переміщенні товарів через митний кордон України неодноразово перевірялись митними органами, визнавались дійсними і ніяких зауважень не викликали. На думку ОСОБА_1 , він не вчиняв дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання підроблених документів, оскільки пройшов процедуру оформлення товару через митний контроль з дотриманням встановленого порядку та наданням необхідних дозвільних документів, що свідчать про ненадання беззаперечних та достатніх доказів про вчинення ним умисних дій, відсутність об`єктивної сторони правопорушення, безпідставність, необґрунтованість та необ`єктивність висновків митного органу.

Заслухавши доповідь судді, доводи представника Київської митниці Держмитслужби Куликова М.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, думку ОСОБА_1 , його захисника Сметани В.М., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.486 МК України та ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст.489 МК України та ст.280 КУпАП, при розгляді справи підлягають з`ясуванню такі обставини: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують її відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначених вимог закону судом першої інстанції було дотримано в повному обсязі, що підтверджується наступним.

Порушення митних правил, передбачене диспозицією ч.1 ст.483 МК України, полягає у переміщенні або діях, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

У цьому розумінні переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю може бути вчинено одним із способів, перелічених у ст. 483 МК України

Таким чином, основним безпосереднім об`єктом є встановлений порядок переміщення товарів та ТЗ через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон.

Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

При цьому відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» від 03.06.2005 року №8, документами, що містять неправдиві дані, є, зокрема, такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача, держави, з якої вони вивезені чи в яку переміщуються, не відповідають дійсності.

Суб`єктивна сторона передбачає наявність прямого умислу, тобто винний у скоєнні злочину чітко розуміє та усвідомлює обставини і характер незаконного переміщення товарів, предметів і речовин через митну територію України і прагне їх ввезти на територію України з порушенням встановленого порядку чи вивезти з України.

Тобто, в разі того, якщо притягнення особи до відповідальності за ст.483 МК України обґрунтовується поданням органу доходів і зборів невідповідних документів як підстав для переміщення товару через митний кордон України, то у цьому випадку має бути доведено: підроблення таких документів; чи одержання їх незаконним шляхом; або наявність в них неправдивих відомостей щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів; або наявність в них неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як вбачається з матеріалів справи, органами доходів і зборів було складено протокол №0537/10000/19 від 18.07.2019 року, в якому зазначено, що громадянин Ліванської Республіки ОСОБА_1 , вчинив дії спрямовані на переміщення товару «птахи виду щиглик - 2000 голів», через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме накладної на бланку ФОП ОСОБА_4 від 29.03.2018 №38.

Як на доказ підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, Київська митниця ДФС посилалась на пояснення ОСОБА_4 , в яких останній зазначив, що він займався вирощуванням виключно свійської птиці, а з початку 2017 року будь-яку господарську діяльність припинив, у зв`язку з перебуванням на лікуванні від наркозалежності в Християнському реабілітаційному центрі «Спасіння» (м. Харків).

Однак суд апеляційної інстанції оцінює вказані пояснення критично та вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції, про те що вказані пояснення не є належними доказами на підтвердження підробки накладної. Крім того, вони спростовуються випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, відповідно до якої ФОП ОСОБА_4 включений до ЄДР 19.08.2017 року. На час складення вказаної накладної ФОП ОСОБА_4 здійснював господарську діяльність з розведення свійської птиці, інших тварин, діяльність посередників у торгівлі сільськогосподарською сировиною, живими тваринами, текстильною сировиною та напівфабрикатами, оптова торгівля живими тваринами, роздрібна торгівля квітами, рослинами, насінням, домашніми тваринами та кормами для них у спеціалізованих магазинах.

Отже суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого суду, про те, що будь-яких доказів, які б свідчили про недійсність чи підробку товарної Накладної від 29.03.2018 № 38 матеріали справи не містять.

Відповідно до ст.62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За відсутності доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання ним органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, виходячи з норми ч.3 ст.62 Конституції України, в діях останнього відсутні ознаки порушення митних правил передбачених ч.1 ст.483 МК України.

Згідно з ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушенням.

Відповідно до ст.9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, у справі відсутні.

Тому, апеляційний суд погоджується із висновками оскаржуваного рішення щодо необхідності закриття провадження відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

При цьому, доводи апеляційної скарги представника Київської митниці ДФС про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.

Враховуючи вищезазначене, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її зміни чи скасування суд апеляційної інстанції не вбачає, у зв`язку із чим залишає постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника Київської митниці Держмитслужби Грабчака П.В. залишити без задоволення.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 13 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського

апеляційного суду В.О. Габрієль