Справа № 944/3627/20
Провадження №3/944/2585/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2020 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Яворівського відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 07 серпня 2020 року о 17 год 30 хв по вул. Прикордонна, 3 в с. Грушів Яворівського району Львівської області керував автомобілем марки «Volkswagen Sharan», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Результат огляду на алкотестері «Драгер» - 1, 72 проміле.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоч про розгляд справи тричі був повідомлений належним чином, а саме шляхом надіслання судової повістки засобами поштового зв`язку, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення та шляхом надіслання SMS-повідомлень, що підтверджується довідками про їх доставку. Також ОСОБА_1 двічі скеровував на адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи, з підстав перебування на стаціонарному лікування, які подані ним особисто через канцелярію суду.

Суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання, виходячи з наступного.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлює, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Окрім цього, відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що права особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Відповідно до Глави 21 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 в судові засідання призначені на 14 вересня 2020 року, 07 жовтня 2020 року і 06 листопада 2020 року не з`явився, суд розцінює вказані клопотання ОСОБА_1 як намагання уникнути встановленої адміністративної відповідальності правопорушником за вчинене адміністративне правопорушення при наявності допустимих та належних доказів, шляхом зловживання правами, а саме, умисного затягування трьохмісячного строку, передбаченого ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення, шляхом подання вищезазначених клопотань про відкладення судових засідань та неявку в судові засідання для спростування вини.

Також ОСОБА_1 не надав доказів перебування на стаціонарному лікуванні із зазначенням періоду лікування. Крім того, суд зазначає, що ОСОБА_1 мав право та можливість скористатися допомогою захисника та/або подати письмові пояснення та обґрунтування своєї позиції.

Також ст. 268 КУпАП не встановлено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зважаючи на викладене вище, суддя вважає можливим розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 .

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється, серед іншого керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 07 серпня 2020 року серії БД № 084787; роздруківкою результатів огляду проведеного за допомогою алкотестеру «Драгер», відповідно до якої результат тесту становить 1,72 проміле, при допустимій нормі 0,20 проміле; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , в яких він зазначив, що керував автомобілем марки «Volkswagen Sharan», на вимогу працівників поліції продув алкотестер «Драгер», результат тесту становить 1, 72 проміле, вину у вчинення адміністративного правопорушення визнає.

Також суд зазначає, що відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до положень п. п. 2 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Дослідивши додані до протоколу роздруківку результатів алкотестера «Драгер», суд вважає, що такий огляд ОСОБА_1 був проведений відповідно до вимог наведених вище норм законодавства, а також «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

В свою чергу ОСОБА_1 не надав жодних пояснень і доказів на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому в самому протоколі не заперечив обставин події.

Беручи до уваги викладене, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суд зазначає, що санкцією вказаної норми передбачено безальтернативне покарання, а саме накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Враховуючи, що ОСОБА_1 є інваділом ІІ групи, що підтверджується копією пенсійного посвідчення серії НОМЕР_2 , тому його слід звільнити від сплати судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 289, 291 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник