П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 338/1277/20

18 грудня 2020 року смт.Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., розглянувши матеріали, які надійшли з Богородчанського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, приватного підприємця,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №373014 від 14 листопада 2020 року цього числа, близько 12 год 40 хв ОСОБА_1 , будучи суб`єктом господарської діяльності, в селищі Богородчани по вул. Хомишина приймав відвідувачів та проводив діяльність у сфері торговельного та побутового обслуговування населення, а також перебував у приміщенні будівельного магазину без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема без маски, чим порушив вимоги п.п.4 п.15 та п.п.1 п.10 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року зі змінами та доповненнями, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Пояснив, що він зареєстрований як підприємець. У його житловому будинку, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , на першому поверсі знаходиться магазин з непродовольчими товарами. 14 листопада 2020 року магазин для покупців не відкривав, а самостійно порядкував у ньому, зокрема складав товар у магазині. Двері в магазин були незачинені, оскільки він сам користувався ними аби заносити і виносити товар. Однак відвідувачам, якщо такі приходили, він повідомляв, що товар не відпускає. Оскільки магазин не працював, то у власному приміщенні перебував без маски. Просив суд закрити провадження у справі.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення суб`єкта правопорушення до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення як сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Статтею 44-3 КУпАП (в редакції закону №530-IX від 17 березня 2020 року) передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпункту 4 пункту 15 Постанови КМУ №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" зі змінами в редакції Постанови КМУ №1100 від 11 листопада 2020 року, додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів.

Відповідно до підпункту 1 пункту 10 Постанови КМУ №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" зі змінами в редакції Постанови КМУ №1100 від 11 листопада 2020 року на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Так, в якості доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №373014 від 14 листопада 2020 року у якому зазначено в якості додактів копії свідоцтв (про реєстрацію фізичної особи підприємства та платника єдиного податку), а також фотознімки магазину.

Оцінюючи подані докази на предмет їх достатності і допустимості для підтвердження винуватості особи, слід звернути увагу на відсутність у протоколі від 14 листопада 2020 року даних про свідків вчинення правопорушення, понятих, у присутності яких би складався протокол для підтвердження факту вчинення правопорушення. Особою, яка складала протокол, не встановлено та не опитано осіб, які б підтвердили факт роботи магазину та здійснення обслуговування відвідувачів підприємцем ОСОБА_1 . Фотографії, які долучені до протоколу відображають лише факт перебування ОСОБА_1 у приміщенні магазину та знаходження на території біля магазину трьох не ідентифікованих осіб, які з пояснень ОСОБА_1 , були членами рейдової групи, що прибула на перевірку.

Поданий разом з протоколом CD диск, відеофайли якого відображають лише факт складання протоколу, не може бути прийнятий судом як належний і допустимий доказ обставин, викладених у протоколі обставин.

Таким чином, показання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, матеріалами адміністративної справи не спростовані.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, за відсутності інших належних та допустимих доказів, не може слугувати беззаперечним доказом на доведення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки належних, достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, за обставин, зазначених у протоколі не надано, його винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена. Суддя не має право самостійно збирати докази у справі. Виходячи з наведеного, приходжу до висновку, що провадження у даній справі слід закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.44-3 КУпАП, щодо ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Богородчанський районний суд апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Битківський