КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/11/2020 Суддя 1 інстанції - Фролова І.В.
Категорія: ст. 124 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 н.м.д.г., що становить 340 гривень, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 384 гривень 20 копійок.

Постановою суду встановлено, що 08 червня 2019 року приблизно о 16 год. 43 хв. водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом КІА, номерний знак НОМЕР_1 , на вул. Олександра Довженка, 2, у м. Києві, не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв зіткнення з транспортним засобом Toyota, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів, з матеріальними збитками.

Таким чином, ОСОБА_1 порушив п. 13.1 ПДР, тобто здійснив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 06.09.2019 року щодо нього та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що суд першої інстанції при розгляді справи не врахував докази та його пояснення, так як до суду були подані докази, а саме запис відеореєстратора, фототаблиця, пояснення, проте, суд у постанові не зазначив чого він не приймає ці докази та взагалі не зазначив про їх існування.

Апелянт вважає, що докази на які посилається суд не відповідають фактичним обставинам справи та суперечать здоровому глузду, оскільки суд посилається на план схему ДТП, проте, ця схема оформлена з порушеннями. Ширина автомобіля КІА зазначена як 3 м, хоча насправді вона становить 1,7 м. Також схема відображає розміщення автомобілів після зіткнення, а з її змісту не зрозуміле розташування автомобілів саме в момент зіткнення, тому з цієї схем не можна встановити обставини ДТП.

ОСОБА_1 вказує на те, що з аналізу запису з відеореєстратору та фототаблиці помітно, що автомобіль в якому він рухався на повороті біля Шулявського шляхопроводу не змінював траєкторії руху та не перестроювався. У відрізку скоєння ДТП була відсутня розмітка на дорозі. Він ( ОСОБА_1 ) уявив собі розмітку та рухався у своїй смузі не змінюючи траєкторію руху, проте раптово переді ним з`явився автомобіль Тойота, який виконував перестроювався та намагався в`їхати в його смугу руху. Під час виконання маневру перестроювання водій автомобілю Тойота не пересвідчився у безпечності маневру та спричинив зіткнення з його автомобілем своєю правою стороною. В результаті ДТП автомобіль КІА отримав пошкодження бамперу, лівого крила, дзеркала.

На думку апелянта, аналіз пошкоджень автомобілю Тойота - задні праве крило та бампер свідчать про те, що автомобіль отримав пошкодження під час здійснення маневру, а відтак, ОСОБА_1 вважає, що винним у ДТП 08 червня 2019 року є водій автомобіля Тойота д.н. НОМЕР_2 .

Заслухавши доповідь судді, доводи ОСОБА_1 та його захисника Барбелюка А.О., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити з наведених в ній підстав, пояснення іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який просив залишити постанову суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, дослідивши відеозапис, наявний в матеріалах справи, вивчивши інші матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді адміністративної справи органом (посадовою особою) повинно бути вжито всіх необхідних заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів та з`ясовано: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте, ці вимоги закону суддею, як убачається з матеріалів справи, належним чином не виконані, внаслідок чого залишились нез`ясованими обставини, які мають значення для її правильного вирішення.

Ухвалюючи постанову про визнання винуватим ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме порушення вимог п. 13.1 ПДР України, суддя районного суду обгрунтувала своє рішення лише переліком доказів у справі, зокрема: протоколом про адміністративне правопоуршення, схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників ДТП і їх особистими поясненнями у судовому засіданні. Проте, зміст вказаних доказів судом не розкритий і оцінка наведеним доказам не надана, на щщо вірно вказуав в апеляційній скарзі ОСОБА_1 .

Ці обставини беззаперечно свідчать про помилковість висновків судді, у зв`язку із чим постановлене по справі рішення не можна визнати законним та обґрунтованим, а тому воно підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

При цьому, розглядаючи протокол про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Так, зі схеми місця ДТП вбачається, та сторонами не заперечується, що дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілів КІА, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля Toyota, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 трапилась в м. Києві по вул. Ревуцького, 40.

Проїзна частина вул. Довженка, 2 в бік м. «Дорогожичі» на той момент була організована 2-ма смугами попутного руху.

Також на схемі місця ДТП зафіксовано кінцеве розташування обох автомобілів після ДТП.

Так, автомобіль КІА, номерний знак НОМЕР_1 зафіксований в правій смузі руху позаду автомобіля Toyota, номерний знак НОМЕР_2 . При цьому, відстань між правими колесами автомобіля та бордюром складає 4,1 м.

Автомобіль Toyota, номерний знак НОМЕР_2 після зіткнення зафіксований на відстані 5,2 м. від коліс правого борту до бордюра.

Місце зіткнення на схемі місця ДТП зафіксовано безпосередньо біля автомобіля КІА, номерний знак НОМЕР_1 , що свідчить про те, що вказаний автомобіль відразу після ДТП здійснив зупинку.

При цьому, на зворотній стороні схеми місця ДТП відображені пошкодження, отримані внаслідок пригоди. Так, у автомобіля КІА, номерний знак НОМЕР_1 маються пошкодження ЛФП переднього лівого крила, а в автомобіля Toyota, номерний знак НОМЕР_2 пошкодження ЛФП заднього крила та заднього бампера справа.

Згідно фотознімків, що містяться в матеріалах справи та відповіді на адвокатський запит з КП «Дирекція будівництва шляхово - транспортних споруд м. Києва» вбачається, що на момент дорожньо - транспортної пригоди по вул. О.Довженка в м. Києві в зв`язку з реконструкцією транспортної розв`язки на перетині пр. Перемоги з вул. Гетьмана, генеральною підрядною організацією ТОВ «Північно - Український будівельний альянс», виконано роботи з встановлення технічних засобів організації дорожнього руху та організовано дорожній рух, відповідно до тимчасової схеми, погодженої з Управлінням патрульної поліції у м. Києві ДПП від 05.04.19 р. № 15849.

З наведених доказів вбачається, що з лівої сторони дороги біля шляхопроводу виконуються ремонтні роботи, а тому, там встановлена бетонна огорожа, яка знаходиться на лівій частині другої смуги дороги. По закінченню встановленої бетонної огорожі, рух авто, що рухаються в лівій смузі руху, передбачений лівіше.

З письмових показань ОСОБА_2 , які він надавав на місці події вбачається, що керуючи автомобілем Toyota, номерний знак НОМЕР_2 по вул. О.Довженка в м. Києві, він відчув удар в праву сторону автомобіля, після чого зупинився. В цих поясненнях відсутні відомості про причини зіткнення.

Разом з тим, з письмових показань ОСОБА_1 , наданих також на місці події вбачається, що зіткнення автомобілів трапилось в той час, коли він, керуючи автомобілем КІА, номерний знак НОМЕР_1 рухався по вул. О.Довженка в м. Києві. Автомобіль Toyota, номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 рухався в попутному з ним напрямку, позаду, у лівій смузі руху. Здійснюючи маневр випередження, водій автомобіля Toyota, номерний знак НОМЕР_2 не дотримався бокового інтервалу, змістився праворуч та ударив його автомобіль у ліве переднє крило.

В суді апеляційної інстанції кожен з водіїв підтримав свої показання, надані на місці пригоди.

З переглянутого під час апеляційного розгляду відеозапису дорожньо - транспортної пригоди вбачається, що зіткнення автомобілів сталось під час випередження автомобілем Toyota, номерний знак НОМЕР_2 автомобіля КІА, номерний знак НОМЕР_1 . При чому, автомобіль КІА, номерний знак НОМЕР_1 рухався прямолінійно, в той час, як автомобіль Toyota, номерний знак НОМЕР_2 під час вказаного маневру змістився праворуч.

Відтак, враховуючи пояснення обох водіїв, дані відеозапису та локалізацію ділянок пошкоджень на транспортних засобах, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п. 13.1 ПДР України, адже, пункт 13.1 ПДР України вказує про те, що водій, залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримуватись безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

При цьому, згідно визначень, наведених у п. 1.10 ПДР України, безпечний інтервал - це відстань між боковими частинами транспортних засобів, що рухаються, або між ними та іншими об`єктами, за якої гарантована безпека дорожнього руху.

Оскільки з досліджуваних обставин ДТП вбачається, що автомобіль КІА, номерний знак НОМЕР_1 рухався прямолінійно, а автомобіль Toyota, номерний знак НОМЕР_2 під час вказаного маневру змістився дещо праворуч, не дотримавшись безпечного інтервалу, за що він притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП постановою Київського апеляційного суду від 20 січня 2010 р., то вказані обставини виключають порушення ОСОБА_1 вимог п. 13.1 ПДР України.

Відтак, оцінивши наявні у справі докази кожен з них з точки зору достатності та належності, а сукупність доказів з точки зору взаємозв`язку, доходжу висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень вимог п. 13.1 ПДР України, та як наслідок, відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

З огляду на викладене, доходжу висновку, що постанова Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року прийнята з неповним з`ясуванням обставин справи, а тому вона підлягає скасуванню з постановленням, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, судом апеляційної інстанції нової постанови про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, а саме у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 06 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 н.м.д.г., що становить 340 гривень - скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Кепкал Л.І.