Справа № 456/4770/20
Провадження № 3/456/2894/2020
ПОСТАНОВА

іменем України

26.12.2020 року суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Янів Н. М. розглянувши матеріали, які надійшли від Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українку, громадянку України, непрацюючу, жительку АДРЕСА_1 ,

- за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу по справі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 089875 від 5.11.2020 р. вбачається, що 5.11.2020 р. о 22 год. 04 хв. ОСОБА_1 на вул. Вокзальна в м. Стрий, керувала автомобілем марки Hyndai i40, д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, не чітка мова, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою алкотестера «Драгер6820» та у медичному закладі відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила п.2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому заперечила. Вказала, що дійсно в той вечір керувала автомобілем, який належить товаришу її подруги, оскільки нещодавно отримала посвідчення водія, хотіла вдосконалити свої навики. Проте категорично заперечила вживання алкоголю в той день чи напередодні, зазначивши, що є молодою матір`ю і алкоголь взагалі не вживає. Коли її зупинили працівники поліції розгубилась і не знала як себе поводити, а тому відмовилась продувати алкотестер на місці події, а пройти освідування в медзакладі працівники поліції їй не пропонували. Також зазначила, що їй не відомо де складався протокол про адміністративне правопорушення, це не було зроблено в її присутності, поспілкувавшись з нею працівники поліції вилучили посвідчення водія і поїхали, її не відсторонили від керування транспортним засобом.

Перевіривши наявні матеріали справи приходжу до наступного висновку.

Так, відповідно до ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Таким чином, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає, зокрема за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто, в даному випадку, судом не встановлюється факт перебування особи в стані сп`яніння, а виключно факт відмови особи від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 089875 від 5.11.2020 р. вбачається, що ОСОБА_1 поставлено в вину порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, тобто відмова водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. /а.с.2/

Так, згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 у присутності двох свідків, а саме ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотеста Драгер 6820/0910 /а.с.4/

Частиною другою статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

Частина третя цієї ж статті КУпАП визначає, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно п.6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду» затвердженого постановою КМУ №1103 від 17.12.2008 року, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. П.8 Порядку передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Проте всупереч вказаним вимогам закону, в протоколі по справі про адміністративне правопорушення ОБ № 089875 від 5.11.2020 не вказано дій ОСОБА_1 щодо ухилення від огляду в закладі охорони здоров`я.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки

дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені вказаного правопорушення надано такі докази як протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ 089875 від 5.11.2020, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №3389506 від 5.11.2020.

Однак у судовому засіданні ОСОБА_1 у своїх поясненнях, які відповідно до ст. 251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення, категорично заперечила вину у вчиненому нею адміністративному правопорушенні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вказавши, що алкоголь ні в той день ні на передодні не вживала і їй не пропонували пройти освідування в медзакладі.

Так згідно копії постанови серії ЕАМ №3389506 від 5.11.2020 судом встановлено, що причиною зупинки послужило те, що 5.11.2020 о 22:03 год. ОСОБА_1 у м. Стрий, по вул. Вокзальній керувала автомобілем без увімкнутих габаритних ліхтарів в темну пору доби /а.с.7/

При цьому для суду залишається незрозумілим складався протокол про адміністративне правопорушення на місці зупинки у присутності свідків чи в іншому місці, оскільки з показів ОСОБА_1 слідує що протокол в її присутності не складали.

Слід звернути увагу й на те, що свідки події, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , повторно в судове засіданні не з`явились, хоча неодноразово належним чином були повідомлені судом про час та місце слухання справи, про причину неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим відповідних пояснень не надали, що позбавляє суд можливості провести перевірку обставин, за яких було складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .. Окрім цього у матеріалах справи також відсутні і письмові пояснення свідків даної події, що мала місце 5.11.2020.

У відповідності до ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, зокрема метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, згідно оглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події вбачається, що ОСОБА_1 5.11.2020р. близько 22.00 год. керувала автомобілем та була зупинена працівниками поліції. Під час спілкування між водієм та працівниками поліції виникла дискусія з приводу причини зупинки транспортного засобу. В подальшому водієві дійсно пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння на місці, однак не зафіксовано щоб працівники поліції пропонували водієві пройти освідування в медичному закладі. Також з вказаного відеозапису вбачається, що водій фактично не відмовлялась пройти огляд на стан сп`яніння, а декілька разів запитала про причину зупинки та вимагала права скористатись правовою допомогою. При цьому на відеозаписі не відображено де ким і коли складався спірний протокол про адміністративне правопорушення.

Будучи допитаний в судовому засіданні інспектор Стрийського ВП Окань Р.Т., також не зміг пояснити чому на відеозаписі з місця події, відсутня пропозиція водію пройти освідування в медичному закладі, а також чому водій не була відстороненна від керування транспортним засобом, якщо була підозра, що остання перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Окрім того, слід зазначити, що у випадку встановлення, керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, така особа повинна бути відстороненна від керування, а транспортний засіб в силу вимог ч. 7 ст 266 КУпАП переданий уповноваженій особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії. Однак таких дії інспектором поліції, вжито не було, про це не відмічено в протоколі, що також є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаним належним доказом по даній справі у розумінні ст. 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені у ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликати сумніви у суду.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

За таких обставин, суд вважає, що при складенні матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, щодо ОСОБА_1 не зібрано переконливих доказів її вини, що позбавляє суд можливості вирішити питання про наявність складу правопорушення.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, з огляду на численні порушення допущенні як при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, так і оформленні інших матеріалів справи про адміністративне правопорушення, неявку у судове засіданні свідків події, приходжу до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю, оскільки в її діях відсутні подія та склад інкримінованого правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ст.247 КУПАП,-

постановив:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягну то до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником потерпілим, його представником або на неї може бути внесено подання прокурора протягом десяти днів з дня винесення постанови до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова вступає в законну силу післязакінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Cуддя Н. М. Янів