Справа № 504/2446/20
Провадження № 3/504/1749/20
П О С Т А Н О В А

27.10.2020смт. Доброслав

Суддя Комінтернівського районного суду Одеської області Барвенко В.К., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності:

гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянин України, офіційно не працює,

фактично проживає та зареєстрований за адресою:

АДРЕСА_1

ІПН відсутній у справі,

за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ст. 121 ч.4 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2020 року о 10.00 год. ОСОБА_1 на автошляху М28 Одеса- Южний, 40 км, що в Одеській області Лиманському районі, керував автомобілем МАН, НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 з відсутніми крилами та бризковиками на причепі НОМЕР_2 з обох боків , чим на думку органу поліції порушив п. 31.4.7с ПДР України.

При цьому протягом року ОСОБА_1 був притягнутий до відповідальності за ст. 121 ч. 1 КУпАп.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою винуватість в інкримінованому йому адміністративному правопорушенні не визнав.

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до наступного висновку:

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Зі змісту ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчинення та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Так, відповідно до ч.4 ст. 121 КУпАП, відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою третьою цієї статті. Тобто, щоб притягнути водія до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 121 КУпАП, останній повинен повторно вчинити аналогічне правопорушення.

Санкція ч. 4 ст. 121 КУпАП передбачає стягнення за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою - третьою статті 121, а саме: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється, або керування водієм транспортним засобом, який використовується для надання послуг з перевезення пасажирів, що має несправності, передбачені частиною першою цієї статті, або технічний стан і обладнання якого не відповідають вимогам стандартів, правил дорожнього руху і технічної експлуатації, або керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов.

Суд вважає за необхідне зазначити, що притягнення особи до відповідальності за порушення п.п. «е» п. 31.4.7 Правил дорожнього руху можливе у випадку, коли відсутній передбачений конструкцією бампер або задній захисний пристрій, грязезахисні фартухи і бризковики.

Разом з тим із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається витягу щодо деталей каркасу кузова причепу, що не дає можливості суду встановити що встановлення задніх захисних бризковиків передбачено для такого виду транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 .

У справі відсутні як матеріали фото так і відеофіксації.

Жодного іншого доказу до матеріалів органом поліції не приєднано.

У силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, при вирішенні спору суд виходить із загальних засад недопустимості притягнення особи до адміністративної відповідальності на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності провини особи тлумачить на її користь (ч. 2 ст. 62 Конституції України).

З огляду на це, враховуючи, що у протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах справи не приведено доказів винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП, хоча саме на орган, який склав протокол про адміністративне правопорушення, закон покладає обов`язок збирання та надання доказів, з урахуванням усіх наведених вище обставин справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП.

У своїй справі « ОСОБА_3 та інші проти України» Суд наголосив, втручання становитиме порушення статті 11 Конвенції, якщо воно не було «встановлено законом», не переслідувало одну або більше легітимних цілей та не було «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення зазначених цілей. Суд повторює, що вислів «встановлено законом» у статті 11 Конвенції вимагає не лише того, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя у національному законодавстві; він також стосується якості закону, про який йдеться. Закон має бути доступним для зацікавлених осіб та сформульованим з достатньою точністю для того, щоб надати їм можливість за необхідності шляхом надання відповідної допомоги передбачати тією мірою, що є розумною за відповідних обставин, наслідки, які може спричинити відповідна дія (див., наприклад, рішення у справі «Маестрі проти Італії» (Maestri v. Italy) [ВП], заява № 39748/98, п. 30, ECHR 2004?I).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином провадження у справі слід закрити.

Судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, керуючись ч.4 ст. 121, п.1 ч.1 ст.247, 283, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 121 КУпАП за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір віднести на рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів від дня її винесення.

Суддя В.К. Барвенко