Єдиний унікальний номер 725/5912/20
Номер провадження 3/725/4679/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2020 року.Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Вольська-Тонієвич О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності по ст.173 КпАП України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення №0655853 від 10 грудня 2020р., ОСОБА_1 20 жовтня 2020 року, близько 14:00год., перебуваючи у коридорі фойє приміщення по АДРЕСА_3 , висловлювалася нецензурними словами в сторону ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнала та підтримала надані нею через канцелярію суду письмові пояснення. Додатково пояснила, що в той день, ОСОБА_2 прибув до виконавчої служби для пред`явлення виконавчого листа, але це була копія документа, а не оригінал. Вона пояснила йому, що до виконання пред`являються лише оригінали документів. Він став вимагати прийняти той документ, який він надає. Через це по суті і виник словесний конфлікт. Вона вирішила не продовжувати діалог з ОСОБА_3 і повернулася до кабінету. Однак останній схопив її руку і почав кричати на неї нецензурними словами. Вважає, що в її діях нічого протиправного не було, так як законом передбачено, що до примусового виконання пред`являється оригінал виконавчого листа, а не його копія. Просила провадження у справі закрити, у зв`язку із відсутністю у її діях складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

ОСОБА_2 пояснив, що працівники державної виконавчої служби, в тому числі і ОСОБА_1 , належним чином не виконують покладені на них законом обов`язки. Так, у вказаний у протоколі час він прийшов до ДВС для пред`явлення до примусового виконання виконавчого листа. Однак, через карантинні обмеження працівники ДВС відмовлялися особисто отримувати від нього виконавчий документ, а сказали залишити його у коробці, яка знаходилася при вході в будівлю. Вказане його дуже розлютило, у зв`язку із чим він вимагав, щоб до нього вийшов хтось з працівників. У зв`язку із цим, до нього вийшла ОСОБА_1 , яка не представившись, почала його повчати та виражалася в його сторону нецензурною лайкою.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП підлягає закриттю, виходячи з наступних підстав:

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з п.1 ст. 247 КпАП України, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні дрібного хуліганства, працівниками поліції долучено до матеріалів справи: протокол про адміністративне правопорушення, заяву ОСОБА_2 та пояснення свідка ОСОБА_4 .

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Втім, на думку суду, в матеріалах справи відсутні належні докази, які б беззаперечно вказували про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.256 КпАП України протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, що засвідчує факт неправомірних дій, складається за встановленою формою і повинен містити дані про місце, час вчинення, суть правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення та заява особи про вчинення правопорушення відносно неї є належними доказами в сукупності із іншими доказами, які підтверджують факт неправомірних дій винної особи.

Так, із письмових пояснень ОСОБА_4 вбачається, що вони відібрані працівниками поліції у нього 30 жовтня 2020 року, в той час, як вказані у протоколі події відбувалися 20 жовтня 2020 року.

Жодних доказів про те, що ОСОБА_4 дійсно перебував у приміщенні по АДРЕСА_3 та був свідком того, що ОСОБА_1 вчинила дрібне хуліганство матеріали справи не містять.

При цьому у матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які вказали, що дійсно між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 була розмова на підвищеному тоні. Втім, вони не чули, щоб ОСОБА_1 висловлювалася на адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою.

Більше того, постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 02.11.2020 року адміністративну справу відносно ОСОБА_2 за ст.173 КУпАП закрито, у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення. Судом встановлено, що як такого конфлікту між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не було.

Відповідно до положення ст.62 ч.3 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Крім того, Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Барбера, Мессеге і Жабардо проти Іспанії» від 6 грудня 1988 року зазначив, що докази, покладені в основу висновку суду про винність обвинуваченого, мають відповідати як вимогам достатності, так і переконливості.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

Тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого «Рішення ЄСПЛ у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

Враховуючи те, що матеріали справи не містять належних доказів, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 дрібного хуліганства, суд керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності її вини тлумачить на її користь, у зв`язку із чим приходить до висновку про закриття провадження у справі.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9,33,173,247,283-285,294 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці О. В. Вольська-Тонієвич