Справа №487/1643/20
Провадження № 33/812/197/20
Категорія: ст.122-4,ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Базовкіної Т.М.,

із секретарем судового засідання - Біляєвої В.М.

за участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Родіонової В.Є., потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову, яку ухвалив Заводський районний суд м. Миколаєва під головуванням судді Гаврасієнко В.О. у приміщенні цього суду 26 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Сірії, ПП « ОСОБА_3 », який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців,

у с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №287217 від 11 березня 2020 р., 10 березня 2020 р. о 15.30 год. у м. Миколаєві по вул. Морехідна, 1Б, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, рухаючись заднім ходом не переконався у безпеці свого руху та допустив зіткнення з припаркованим позаду автомобілем Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_2 знаходився поза межами авто. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження та громадянину ОСОБА_2 завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №287218 від 11 березня 2020 р., 10 березня 2020 р. о 15.30 год. у м. Миколаєві по вул. Морехідна, 1Б, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2020 року адміністративні справи 487/1643/20 (провадження № 3/487/840/20) та 487/1644/20 (провадження № 3/487/841/20) про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтями 122-4 та 124 КУпАП об`єднані в одне провадження, справам наданий номер 487/1643/20, провадження № 3/487/840/20.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2020 р. визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців, а також стягнуто 420 грн. 40 коп. судового збору в дохід держави.

Не погодившись із зазначеною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції змінити в частині накладення стягнення відносно нього у вигляді позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів строком на шість місяців, піддавши його стягненню у вигляді штрафу.

Вважає, що оскаржувана постанова є прийнятою з порушенням норм процесуального права та такою, що не відповідає нормам діючого законодавства.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом не враховано наданих пояснень ОСОБА_1 , характер та ставлення до вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність. Так, ОСОБА_1 не ухилявся від встановлення поліцейськими обставин справи: після повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду одразу приїхав до поліцейського відділу та надав пояснення. У поясненнях зазначив, що контактування з припаркованим транспортним засобом (далі - ТЗ ) Mitsubishi Lancer д/н НОМЕР_3 не було, оскільки йому здалося, що виконуючи маневр заднім ходом, його автомобіль уперся в бордюр дороги, а не в припаркований автомобіль, після чого він продовжив рух по дорозі. Крім того, під час огляду співробітником поліції ТЗ Skoda Octavia д/н НОМЕР_2 встановлено невелике пошкодження лакофарбового покриття бамперу, такі ж пошкодження на передньому бампері ТЗ Mitsubishi Lancer д/н НОМЕР_3 .

Після отримання протоколу про адміністративне правопорушення від 11 березня 2020 р. ОСОБА_1 звернувся до ПрАТ CK «УНІКА» з повідомленням про страховий випадок. Також сприяв встановленню істини по справі та встановленню всіх обставин справи. Також вважає, що судом не дотримано вимоги ст. 33 КУпАП, належним чином не враховано особу порушника, який лише у 2018 р. отримав посвідчення водія (категорія легкових автомобілів), вперше вчинив адміністративне правопорушення, має постійне місце проживання і роботи - є приватним підприємцем, своєчасно та в повному обсязі сплачує податки та використовує ТЗ у підприємницькій діяльності для доставки товару, у зв`язку з чим позбавлення його права керування транспортними засобами істотно погіршить фінансове становище та призведе до неможливості утримувати хвору матір та родину. Водночас, судом не враховано, що завдані матеріальні збитки є незначними, оскільки у схемі місця ДТП зазначено перелік видимих пошкоджень ТЗ, отриманих внаслідок зіткнення - пошкодження лакофарбового покриття переднього бамперу лівої сторони ТЗ Mitsubishi Lancer. Також судом не досліджено, що водій ТЗ Mitsubishi Lancer має Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власника ТЗ. При цьому суддею першої інстанції не було взято до уваги, що ОСОБА_1 сумлінно виконує свої обов`язки, як водій ніколи не притягався до адміністративної відповідальності, в тому числі й за останній рік. Судом не з`ясовано ступінь ушкоджень та розмір матеріальних збитків в результаті ДТП та те, що вказане ДТП не мало суспільно-небезпечний характер.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Родіонову В.Є., які підтримали доводи апеляційної скарги, потерпілого ОСОБА_2 , який не заперечував проти апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ст. 280 КУпАП).

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст 252 КУпАП).

Аналіз статей 251, 252 КУпАП дає підстави для висновку, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, суддя, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, повинен всебічно, повно і об`єктивно дослідити всі обставини справи, оцінивши кожен доказ як окремо, так і в їх сукупності й навести в своєму рішенні висновки за результатами їх дослідження та оцінки щодо відсутності або наявності в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Постановляючи оскаржувану постанову, суд першої інстанції виходив з доведеності порушення водієм ОСОБА_1 вимог пунктів 10.9 та 2.10 (а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306 (далі - Правила) і, як наслідок, вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4 КУпАП (залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні), 124 КУпАП (порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів).

Згідно пункту 2.10 (а) Правил у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди

Згідно пункту 10.9 Правил під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб..

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП, судом першої інстанції встановлені правильно, такі висновки суду ґрунтуються на доказах, які досліджені під час судового розгляду, і не оспорюються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №287217 від 11 березня 2020 р., 10 березня 2020 р. о 15.30 год. у м. Миколаєві по вул. Морехідна, 1Б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , був неуважним, не слідкував за дорожньою обстановкою, рухаючись заднім ходом, не переконався у безпеці свого руху та допустив зіткнення з припаркованим позаду автомобілем Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_3 , водій якого ОСОБА_2 знаходився поза межами авто. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження та громадянину ОСОБА_2 завдано матеріальні збитки, чим ОСОБА_1 порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №287218 від 11 березня 2020 р., 10 березня 2020 р. о 15.30 год. у м. Миколаєві по вул. Морехідна, 1Б, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , став учасником дорожньо-транспортної пригоди, після чого місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п. 2.10 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

Вказане підтверджується схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , які додані до протоколів про адміністративні правопорушення, відеозаписом дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до яких автомобіль Skoda Octavia, реєстраційний номер НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_1 , під час руху заднім ходом допустив зіткнення з припаркованим позаду автомобілем Mitsubishi Lancer, реєстраційний номер НОМЕР_3 .

З оскаржуваної постанови вбачається, що судом першої інстанції вірно встановлені фактичні обставини справи та зроблено обґрунтований висновок про порушення ОСОБА_1 вимог п. 10.9 та 2.10 (а) Правил та, як наслідок, доведеність його вини у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП.

Такий висновок суду ґрунтується на зібраних у встановленому законом порядку та всебічно перевірених судом доказах, які отримали відповідну оцінку в постанові.

Між тим, апеляційний суд визнає такими, що заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 щодо призначення йому занадто суворого стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно зі ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність. Накладене адміністративне стягнення в кожному конкретному випадку має бути необхідним і достатнім для виправлення правопорушника та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Виходячи з матеріалів справи, апеляційної суд приходить до висновку, що призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобом строком на 6 місяців не відповідає вимогам статей 23, 33 КУпАП.

Так, апеляційний суд відповідно до вимог ст. 23, 33 КУпАП вважає за необхідне врахувати характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення та його наслідки, обставини, які призвели до дорожньо-транспортної пригоди, дані про його особу, а саме, що він використовує транспортний засіб у підприємницькій діяльності для доставки товару, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, ступінь його вини, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, а також, що метою адміністративного стягнення є виховання особи, та вважає необхідним постанову змінити та пом`якшити ОСОБА_1 адміністративне стягнення, призначивши його у вигляді штрафу за ст.124 КУпАП.

Виходячи з положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, відповідно до якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у межах санкції за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст. 124 КУпАП, застосувавши до нього інший вид стягнення, передбачений санкцією ст.124 КУпАП, - штраф в розмірі 340 грн., оскільки за встановлених обставин цей вид стягнення є необхідним та достатнім для досягнення мети, установленої ст. 23 КУпАП.

Керуючись статтями 247, 294 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 26 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушень, передбачених статтями 122-4 та 124КУпАП, та накладення адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 (шість) місяців змінити.

Пом`якшити ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинені ним правопорушення, передбачені статтями 122-4 та 124 КУпАП, призначивши його у вигляді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень, на користь держави.

В решті зазначену постанову суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.М.Базовкіна