Справа № 304/2029/19 Провадження № 3/304/26/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 лютого 2020 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Ганько І.І., з участю секретаря судового засідання Соханич Л.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Вакули Ю.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Перечинського відділення Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, українця, громадянина України,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

у провадженні Перечинського районного суду Закарпатської області знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні його захисник - адвокат Вакула І.Й. подав заяву про відвід судді Ганька І.І., яку мотивує тим, що у судовому засіданні ОСОБА_1 детально повідомив суду про обставини та факти, в тому числі які мали місце за його участі, що вказують на наявність ознак діянь, визначених ч. 2 ст. 370 КК України як провокація підкупу. Пояснення ОСОБА_1 також підтверджені оглядом його телефону, в якому наявні записи ОСОБА_3 з номером НОМЕР_2, та ОСОБА_4 НОМЕР_3, а також листування з вказаною особою 3 та 4 січня 2020 року, яке у свою чергу відповідає поясненням ОСОБА_1 Перевіркою номеру телефону у програмі Getcontakt визначено результат «ОСОБА_5», що також узгоджується з наявними в реєстрі електронних декларацій відомостями, де міститься декларація о/у Управління захисту економіки в Закарпатській області ДЗЕ НП України ОСОБА_5 із зазначенням автомобіля, аналогічного тому, на який вказував у своїх поясненнях ОСОБА_1 та на якому той приїжджав на зустріч з ним. Така деталізація та підтвердження рядом доказів з високою ймовірністю вказує на реальність та не вигаданість повідомлених ОСОБА_1 обставин, які слід перевірити в порядку, передбаченому КПК України. Так, не дивлячись на те, що ОСОБА_1 відмовився приймати участь у таких діяннях, він все одно вже виступатиме учасником вказаних правовідносин (ключовим свідком на користь потерпілого - судді Ганька І.І.), а відтак з метою усунення сумнівів у справедливому розгляді справи належним та безстороннім судом, вважає, що заява підлягає задоволенню.

Адвокат Вакула Ю.І. та ОСОБА_1 у судовому засіданні вказану заяву підтримали та просили таку задовольнити, посилаючись на викладені у ній обставини.

Заслухавши пояснення учасників процесу, вивчивши матеріали, що додані до заяви про відвід, суддя приходить до такого висновку.

У відповідності з ч. 1 ст. 47 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно вимог ст. 246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в районних судах визначається КУпАП та іншими законами України.

Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено відвід судді. Проте діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід (самовідвід) судді, а тому, при розгляді даної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

Згідно ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом ... .

Пунктом 28 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Газета «Україна-Центр» проти України» від 15 жовтня 2010 року визначено, що відповідно до усталеної практики Суду існування безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції повинно визначатися на підставі суб`єктивного критерію, в контексті якого слід враховувати особисті переконання та поведінку певного судді, що означає необхідність встановити, чи мав суддя у певній справі будь-яку особисту зацікавленість або упередженість, а також на підставі об`єктивного критерію, в контексті якого необхідно встановити, чи забезпечував суд і, серед інших аспектів, його склад, достатні гарантії аби виключити будь-які обґрунтовані сумніви щодо його безсторонності (рішення у справі «Фей проти Австрії» (Fey v. Austria,) від 24 лютого 1993 року, пп. 27, 28 і 30, Series A, no. 255, і рішення «Ветштайн проти Швейцарії» (Wettstein v. Switzerland), заява № 33958/96, п. 42, ECHR 2000-XII).

У пунктах 105, 106 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» зазначено, що у деяких випадках, коли може бути важко забезпечити докази для спростування презумпції суб`єктивної безсторонності судді, вимога об`єктивної безсторонності забезпечує ще одну важливу гарантію (див. «Пуллар проти Сполученого Королівства», 10 червня 1996 року, § 32 , Звіти 1996-III).

У зв`язку з цим, навіть отримане враження щодо безсторонності судді має важливе значення, бо, іншими словами, «правосуддя повинно не лише здійснюватися; але й виглядати таким, що здійснюється». На кону стоїть довіра, яку суди в демократичному суспільстві повинні вселяти громадськості (див. «Де Куббер проти Бельгії», 26 жовтня 1984 року, § 26, Серія А, № 86).

Відповідно до практики ЄСПЛ (рішення від 09.11.2006. у справі «Білуга проти України» та рішення від 28.10.1998 у справі «Ветштан проти Швейцарії») важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь-який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід або бути відведений.

Інститут відводу має важливе значення для реалізації демократичних принципів судового процесу, сприяє ефективному розгляду справи і забезпечує правильне вирішення спору.

Отже, відводу підлягає суддя не лише у разі існування фактів що свідчать про упередженість судді, але й у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді. Аналогічне правило має розповсюджуватись і на розгляд питання щодо відводу.

З метою усунення сумнівів у справедливому розгляді справи належним і безстороннім судом, з метою запобігання випадку, коли у осіб, які беруть участь у провадженні в справі та/або у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді (п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки судді (19.05.2006) заява про відвід підлягає до задоволення, а справа, відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, - повторному розподілу для визначення іншого судді.

Керуючись ст. ст. 7, 278-279, 280, 283, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

заяву адвоката Вакули Ю.І. про відвід судді - задовольнити.

Справу про адміністративне правопорушення № 304/2029/19 щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП передати до канцелярії суду для визначення іншого судді.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:Ганько І. І.