Справа № 214/6312/20
3/214/2787/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

02 листопада 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку ПП в м. Кривому Розі Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), громадянина України, працюючого ТЕЦЗ ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

08 вересня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №139024 від 25 серпня 2020 року у відношенні ОСОБА_2 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що 25 серпня 2020 року о 00 год. 56 хв. ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Співдружності біля буд.68 в м. Кривому Розі, будучи обмеженим у праві керування транспортним засобом постановою Покровського ДВС від 31 березня 2020 року в рамках виконавчого провадження ВП №54341734. У провину ОСОБА_2 ставиться вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП. Пункт ПДР України, який він начебто порушив, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначений.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, зловживаючи своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знав, що відносно нього складено протокол, який направлений до суду, в суд не з`явився. За його клопотаннями суд відкладав розгляд справи, призначений на 16 вересня 2020 року, 30 вересня 2020 року з метою забезпечення реалізації права на захист. Однак, в подальшому ОСОБА_2 від явок до суду ухилявся, клопотань про відкладення розгляду справи за наявності поважних причин неможливості прибуття до суду він не направляв. Тому, на підставі ст.268 КУпАП, суд вирішив розглядати справу без участі ОСОБА_2 , оскільки він належно повідомлений про розгляд справи. Тим більше, ст.268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ст.126 ч.3 КУпАП без присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, проаналізувавши наявні докази в їх сукупності, надавши їм оцінку, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації дій.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення як сукупності передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона).

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозиція ч.3 ст.126 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

З урахуванням санкції вказаної статті, яка є безальтернативною, так як передбачає лише один вид адміністративного стягнення позбавлення права керування транспортними засобами, суб`єкт цього правопорушення є спеціальним виключно особа (водій), яка керує транспортним засобом та має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Тлумачення поняття «водій» також наведено в п.1.10 ПДР України.

Відповідно до п.2 ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності заборгованості зі сплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за чотири місяці, державний виконавець виносить вмотивовану постанову, зокрема, про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №139024 від 25 серпня 2020 року, ОСОБА_2 25 серпня 2020 року о 00 год. 56 хв. керував автомобілем марки ВАЗ 2101, р/н НОМЕР_2 , по автодорозі вул. Співдружності біля буд.68 в м. Кривому Розі. В рахунок підтвердження факту керування транспортним засобом до протоколу долучено постанову серії ЕАМ №3030688 від 25 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП за фактом керування транспортним засобом в темну пору доби без увімкнення ближнього світла фар та не пред`явлення на вимогу працівника поліції документів, що підтверджують право керування транспортним засобом, полісу та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. При цьому постанова не містить підпису ОСОБА_2 про вручення йому копії, або ж про відмову від її отримання; час вчинення правопорушення в постанові виправлено кульковою ручкою без застережень вірності та достовірності таких виправлень.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_2 є платником аліментів, які стягуються з нього на користь ОСОБА_3 за виконавчим листом №2/212/1532/17, виданим 13 липня 2017 року Жовтневим районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Постановою державного виконавця Покровського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 21 липня 2017 року відкрито виконавче провадження №54341734 з примусового виконання зазначеного виконавчого листа.

Постановою державного виконавця Покровського відділу ДВС у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 31 березня 2020 року у відношенні ОСОБА_2 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості по аліментам в сумі 35 871 грн. 24 коп., нарахованої за період з 13 липня 2014 року по 01 березня 2020 року.

Однак, матеріали справи не містять доказів, що зазначена постанова надсилалась на адресу боржника ОСОБА_2 , була вручена йому чи повернута на адресу ДВС з відповідними відмітками.

У той же час, згідно з довідкою з національної автоматизованої інформаційної системи України ОСОБА_2 не отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами будь-якої з категорій.

Згідно зі ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

На обґрунтування провини ОСОБА_2 , всупереч вимогам ч.2 ст.251 КУпАП, до протоколу не надано жодних об`єктивних та безсторонніх доказів, які б дозволяли суду на підставі ст.252 КУпАП зробити висновок про доведеність факту вчинення ним інкримінованого правопорушення, передбаченого саме ч.3 ст.126 КУпАП, за складом якого він був би суб`єктом. До того ж викладена в протоколі про адміністративне правопорушення оцінка правопорушення не відповідає дійсним обставинам справи, що встановлені в судовому засіданні та підтверджені матеріалами справи, а відтак свідчить про невірну кваліфікацію дій ОСОБА_2 , який не є водієм, а відтак не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

За вказаних обставин суд дійшов висновку про недоведеність того, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 є суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, оскільки хоча він і був тимчасово обмежений у праві керування транспортними засобами, однак фактично такого права не набував у встановленому законом порядку, та й про наявність обмеження не був повідомлений в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 КУпАП; 3) закриття справи.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, суд вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутні ознаки, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням, передбаченим ч.3 ст.126 КУпАП. Оскільки положеннями діючого законодавства України не передбачено здійснення судом перекваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до переконання про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП.

Враховуючи закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.126 ч.3, ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.252, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.126 ч.3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя О.І. Євтушенко