Справа № 496/3897/20
Провадження № 3/496/2316/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 грудня 2020 року суддя Біляївського районного суду Одеської області Буран В.М.,

за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника Назарова О.М.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, паспорт серії НОМЕР_1 , п/в КВІ № 170948 від 12.08.2020 р., який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії АПР18 № 651110 про адміністративне правопорушення 20.09.2020 року о 00:40 годинні гр. ОСОБА_1 знаходячись біля будинку 13 а по вулиці Зарічній в с. Троїцьке, Біляївського району Одеської області висловлювався брутальною лайкою на адресу прикордонників, після чого йому було зроблено зауваження на що ОСОБА_1 не відреагував, на законну вимогу працівника СРПП ст. сержанта ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та на їх зауваження не відреагував і висловлювався в грубій формі на адресу поліцейських та погрожував фізичною розправою, за що передбачена відповідальність за ст. 185 КУпАП.

Згідно протоколу серії ОБ № 096148 про адміністративне правопорушення 20.09.2020 року о 00:00 год. в с. Троїцьке, Біляївського району, Одеської області по вул. Зарічна, 13 А, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «OPEL ASCONA» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота та від проходження огляду на встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився. В протоколі зазначається, що гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, надав письмові пояснення та пояснив в судовому засіданні, що 19.09.2020 року приблизно о 10:00 годинні він на своєму автомобілі приїхав на річку Турунчук біля с. Троїцьке, Біляївського району, Одеської області на риболовлю. Приблизно о 23:30 год. до нього підійшло троє невідомих чоловіки у військовій формі, які зовні були схожі на прикордонників. Зазначені особи не представившись почали вимагати у ОСОБА_1 документи, останній не розумів з якої причини в нього вимагали документи, тому намагався це з`ясувати в результаті чого між ОСОБА_1 та прикордонниками виникла суперечка. Після чого до них приїхала поліція, працівники поліції почали вимагати у ОСОБА_1 посвідчення водія, але останній пояснив, що на даний час він перебуває на риболовлі та не керує транспортним засобом і не порушив правил дорожнього руху. У відповідь ОСОБА_1 бризнули газовим балончиком та з кишені витягнули документи, після чого працівники поліції скрутили руки ОСОБА_1 , потім посадили його до свого авто та відвезли до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області. ОСОБА_1 зазначив, що він не вчиняв злісну непокору, а лише відмовився надати своє водійське посвідчення, також ОСОБА_1 писав скаргу на дії працівників поліції. Транспортний засіб ОСОБА_1 було направлено до штрафмайданчику в м. Одеса. 21.09.2020 року ОСОБА_1 поїхав до Біляївського ВП ГУНП в Одеській області де отримав акт затримання транспортного засобу та тимчасовий талон на право керування транспортним засобом, але в зазначеному документі були підписи, які ОСОБА_1 не ставив, адже вказаний документ при ньому не складався. Тому ОСОБА_1 зазначив, що огляд на стан сп`яніння він не проходив, так як йому ніхто не пропонував його пройти, тому на його думку працівниками поліції було порушено процедуру огляду, а тому його результати є недійсними.

ОСОБА_1 також надав до суду заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення складеного за ст. 185 КУпАП в якому зазначив, що протокол складено з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, а саме до протоколу не надано жодних доказів на підтвердження його вини, тому просив закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Представник ОСОБА_1 Назаров О.М. в судовому засіданні також зазначив, що на його думку адміністративні справи відносно ОСОБА_1 підлягають закриттю, також ним було подано до суду заперечення до протоколу про адміністративне правопорушення складеного за ч. 1 ст. 130 КУпАП які він згодом доповнив в якому він зазначив, що працівниками поліції огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з чим він вважається не дійсним, транспортним засобом ОСОБА_1 під час суперечки не керував адже з 10:00 години він знаходився на риболовлі. Свідки лише поставили свої підписи, які різняться в документах, що дає підстави стверджувати про фальсифікацію матеріалів. Адміністративний протокол в присутності ОСОБА_1 не складався, від підпису відповідно він - не відмовлявся, копія протоколу йому не надавалась. Також зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення наявні виправлення в даті складання та у часі - під час опису адміністративного правопорушення.Невірно вказано місце складання адміністративного протоколу.В графі Суть адміністративного правопорушення вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що не відповідає дійсності та не підтверджується жодним доказом наявним у справі. Протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам КУпАП. Вказане ставить під сумнів законність проведення огляду. А враховуючи порушення допущені поліцейськими під час складання протоколу - його не можна вважати достатнім і достовірним доказом.Пояснення свідків є ідентичними по змісту та не відображають порядку проведення огляду на стан сп`яніння. Пояснення свідків не можуть вважатися належним и та допустимими доказами, адже вони містять загальний опис обставин, з їх змісту неможливо зробити висновок про наявність в діях гр. ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення.Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу складено без присутності особи.У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури огляду. Тому на думку представника ОСОБА_1 Назарова О.М. поліцейський без достатніх правових підстав склав протокол про адміністративне правопорушення.

Також в судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 , який зазначив, що він підписував лише чистий, не заповнений бланк пояснень, а всі інші документи він не підписував.

Допитані в судовому засіданні працівники поліції ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , які в судовому засіданні зазначили, що дійсно їх було викликано прикордонною службою у зв`язку з тим, що гр. ОСОБА_1 керував автомобілем в нетверезому стані. Коли працівники поліції приїхали в с. Троїцьке до річки, працівники поліції побачили словесну перепалку між гр. ОСОБА_1 та працівниками прикордонної служби. Гр. ОСОБА_1 поводив себе неадекватно, що стало підставою оформити на нього протокол за ст. 185 КУпАП. Складання протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відбувалось вже у відділені поліції те, що гр. ОСОБА_1 керував автомобілем в нетверезому стані працівниками поліції виявлено не було, а їм було повідомлено зі слів працівників прикордонної служби. Також щодо застосування до гр. ОСОБА_1 працівниками поліції спеціальних засобів, а саме газового балону та наручників працівники поліції пояснили, що вказані засоби були застосовані до ОСОБА_1 у зв`язку з його неадекватною поведінкою про що, ними було складено рапорти.

Суддя, вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника та свідків, прийшов до наступного висновку.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення слід керуватися Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17.07.1997 року. Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

Виходить, що у справах про адміністративні правопорушення на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст. 6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів). Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення суд приходить до висновку, що при розгляді даної справи про адміністративні правопорушення слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція). Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Згідно розділу І ст. 7 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктами 2,3,4,8,13 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, встановлено, що огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом. Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 в момент його затримання не керував транспортним засобом. Огляд на стан сп`яніння не проводився, а особи, вказані в документах як свідки- не були на ньому присутні, що є порушенням процедури огляду на стан сп`яніння та ігноруванням вимог п.4 Постанови КМУ від 17.12.2008 р. № 1103, п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти БДР та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, п. 4 Розділу ЇХ Наказу МВС України № 1395 від 07.11.2015 року Про затвердження Інструкції з оформленняполіцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення БДР, зафіксовані не в автоматичному режимі та п. 6 Розділу II Інструкції.

Також в матеріалах справи відсутній відеозапис, який би підтвердив факт присутності свідків на місці проведення огляду.

Крім того, до протоколів не були долучено та в матеріалах справи відсутні акт огляду на стан сп`яніння, направлення на огляд в медичний заклад, інформація про відеозйомку, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення.

Також з пояснення свідків суд не приймає до уваги у зв`язку з тим, що один із свідків вказав, що він взагалі не підписував жодних документів, а лише підписав чистий бланк.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Однак, адміністративним матеріалом не доказано факту водіння т/з ОСОБА_1 в той момент взагалі, таким чином, суд вважає, що працівником поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , була допущена неповнота і однобічність при з`ясуванні всіх обставин справи, та відповідно, не дана належна оцінка, а дані, що відображені у протоколі про адміністративні правопорушення, не можуть бути покладені в основу судового рішення.

Та взагалі надані працівниками патрульної поліції Біляївського ВП матеріали адміністративних справ відносно гр. ОСОБА_1 не містять в графі До протоколу додаються даних про долучення будь-якого відеозапису, який підтверджував доводи поліцейських та був доказом вчинення останнім адміністративних правопорушень.

Відповідно до вимог п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, адміністративні справи відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та ст. 185 КУпАП постановою Біляївського районного суду Одеської області об`єднані в одне провадження. За таких обставин суд прийшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 , відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП, тому провадження по справі слід закрити.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 62 Конституції України, статтями 36, 247, 284, 285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 та ст. 185 КУпАП України закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскарженою до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Буран В.М.

Строк пред`явлення постанови до виконання

згідно Закону України "Про виконавче провадження"

Постанова набрала законної сили

"___" ____________ 2020 року