КОМСОМОЛЬСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД
Справа № 534/1234/20
Провадження № 3/534/493/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 рокуКомсомольський міський суд Полтавської області
у складі: головуючого судді Морозова В.Ю.
за участю: секретаря судового засідання особи, яка притягається до відповідальності його захисника Похилої В.В., Харченка Ю.О., Басая М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Горішні Плавні справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, безробітного, пенсіонера, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.174 КУпАП,

у с т а н о в и в :

До Комсомольського міського суду Полтавської області 02.09.2020 надійшов протокол про адміністративне правопорушення від 10.08.2020 серія ГП № 373653, у якому зазначено про те, що 05.08.2020 ОСОБА_1 (далі також - особа, що притягається до адміністративної відповідальності) здійснив постріл в межах населеного пункту с. Келеберда, перебуваючи на полюванні на річці Дніпро, з належною йому мисливської гладкоствольної рушниці ТОЗ34Р, калібр 12, серія НОМЕР_1 . Матеріальної шкоди не завдано, вилучено для тимчасового зберігання зазначену рушницю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що з наведеним вище протоколом не згоден, вину у інкримінованому проступку не визнає. 05.08.2020 він був на полюванні. З ним був його син ОСОБА_2 . О 18 год. 20 хв. ОСОБА_1 стояв на місці. О 18 год 30 хвилин по телефону ОСОБА_1 зателефонував син, запитав, де він ( ОСОБА_1 ) знаходиться? ОСОБА_1 стояв за колодою. Стріляв по 2 лисухах, син ОСОБА_1 під`їхав через 5 хвилин, подав цю здобич (2 лисухи ) ОСОБА_1 , потім від`їхав, став на мілководді. Через 20 хв. ОСОБА_1 почув 2 постріла метрів за 150, потім постріл біля острова, і ще через 30 хвилин ще 2 постріли ближче до дороги с. Келеберда. О 19 год 44 хв. зателефонував син ( ОСОБА_2 ), приїхав. Разом вони проїхали метрів 20 і побачили, що припливає лодка, керував якою невідомий, що мав при собі вогнепальну зброю «Сайга». Ця особа не представилася, проте ОСОБА_1 впізнав її це був ОСОБА_3 , єгер, який наказав прямувати на пристань. Також особа, що притягається до адміністративної відповідальності, повідомила, що ОСОБА_4 щось говорив про бінокль. На запитання захисника ОСОБА_1 відповів, що знаходився в такому місці, що між ним та берегом була рогоза, відстань між ним та берегом склала 450 метрів. Відстань виміряли спінінгом, з розрахунку довжини його волосіні.

Захисник надав суду письмові пояснення (а.с. 39-40), які оголосив у судовому засіданні, зміст яких зводиться до того, що матеріали справи не містять жодного належного та достовірного доказу вини ОСОБА_1 , свідки, які б могли повідомити суду, що ОСОБА_1 стріляв зі зброї ближче, ніж за 200 метрів до берегової лінії, відсутні, а також захисник просив суд визнати не винним ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Ураховуючи зміст вказаних пояснень захисника, суд вказує на те, що забороняється полювання в заборонених для цього місцях а саме, зокрема, на відстані ближче ніж 200 метрів від будівель населеного пункту та окремо розташованих будівель, де можливе перебування людей (п. 2 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про мисливське господарство та полювання»).

Допитаний у судовому засіданні за ініціативою захисника свідок ОСОБА_2 надав покази, аналогічні за змістом та викладеними обставинами особою, що притягається до адміністративної відповідальності. Крім того, свідок показав також те, що на полюванні 05.08.2020 у тих часових рамках, що і ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 , був ОСОБА_5 , який територіально знаходився з близько 19 години 00 хвилин біля особи, що притягається до адміністративної відповідальності. Громадянин ОСОБА_6 склав протокол, забрав рушницю.

ОСОБА_7 , який за ініціативою захисника викликаний судом у судове засідання для допиту як свідка двічі не з`явився з підстав перебування його на самоізоляції, у зв`язку з контактом з особою, у котрої було виявлено позитивний результат тесту на COVID-19.

Суд зазначає, що обставини, які мають значення для справи під час допиту свідка ОСОБА_2 та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з`ясовано судом одночасно з повідомленням указаними учасниками справи обставин з посиланням на конкертні ділянки, точки тощо, на картах (а.с. 42, 43), які судом долучено до справи.

Відповідно до ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі. На виклик органу (посадової особи), у провадженні якого перебуває справа, свідок зобов`язаний з`явитися в зазначений час, дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому по справі і відповісти на поставлені запитання.

Зі змісту викладеної статті КУпАП вбачається, що свідком може бути викликана до справи особа не залежно від того, чи мала вона такий правовий статус на стадії оформлення відповідними уповноваженими органами протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд зауважує те, що у випадку відмови судом у задоволенні клопотань захисника ОСОБА_1 адвоката Басая М.М. про виклик у судове засідання та допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_7 судом було б допущено порушення принципу неупередженості.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, а саме: оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, у тому числі з урахуванням наявних у справі відомостей щодо часу, місця, способу настання обставин цього адміністративного правопорушення, та безпосередньо ролі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, в їх настанні, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтями 251, 280 КУпАП, визначено фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до приписів ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Обов`язок щодо збирання доказів, відповідно до абз. 2 ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У контексті справи суд зазначає про наступне.

Так, у відповідності до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

ЄСПЛ у своїх рішеннях указує, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення, яке поставлено за провину особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах, про які зазначено вище (див. постанову ВС КАС у справі №537/2088/17 від 15.05.2019).

Разом з тим, у цій ситуації зібрані матеріали, як докази, уповноваженою на складання протоколу про адміністративні правопорушення, визначеного статтею 255 цього Кодексу, особою, за своєю суттю залишають місце сумнівам, як наслідок, не узгоджуються із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», з огляду на таке.

Статтею 174 КУпАП, за якою уповноваженою особою поліції кваліфікуються дії особи, що притягається до адміністративної відповідальності, передбачено адміністративну відповідальність за стрільбу з вогнепальної чи холодної метальної зброї, пристроїв для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії або пневматичної зброї калібру понад 4,5 міліметра і швидкістю польоту кулі понад 100 метрів за секунду в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадської безпеки. Громадська безпека - захищеність життєво важливих для суспільства та особи інтересів, прав і свобод людини і громадянина від протиправних посягань, надзвичайних ситуацій, які створюють загрозу спричинення шкоди життю, здоров`ю та майну значної кількості осіб (п. 2 Порядку проведення огляду громадської безпеки та цивільного захисту Міністерством внутрішніх справ України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 22.05.2019 № 507).

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

До складеного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено відповідних доказів, що відображають суб`єктивну та об`єктивну сторону правопорушення, а тому з урахуванням вказаного рішення ЄСПЛ суд вважає, що фабула адміністративного протоколу не відповідає обставинам справи, усунення цих недоліків призведе до порушення ст. 6 Конвенції.

При цьому, в такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказам по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у Суду.

У сукупності, як наслідок, не є можливим і однозначно констатувати факт стрільби з вилученої інспектором КОЗ у СДС ВП № 2 ВП Кременчуцького ВП ГУНП в Полтавській області ОСОБА_6 вогнепальної зброї в населених пунктах і в не відведених для цього місцях, а також у відведених місцях з порушенням установленого порядку.

Тож, із суті адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення, випливає, що особою, яка склала протокол, за відсутності в матеріалах справи в достатньому обсязі належних та допустимих доказів на підтвердження обставин правопорушення, не доведено наявності порушення громадської безпеки внаслідок дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Між тим, уточнювати, відредактовувати протокол суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії»(«Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, з огляду на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, а суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про неустановленість факту у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ознак складу діяння, передбаченого ст. 174 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких умов, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважаю, що провадження у цій справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, який вказує на те, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

Керуючись ст. ст. 40-1, 173, 245, 247, 251, 252, 256, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

у х в а л и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 174 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в порядку та строки визначені Кодексом України про адміністративні правопорушення, з урахуванням норм статей 287-294 даного Кодексу, і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.Ю. Морозов