Провадження № 3/127/7902/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" грудня 2020 р.м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Курбатова І.Л., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 25.09.2020 року о 17 годині 45 хвилин на автомобільній дорозі М-21, 244 км., в с. Махнівка, керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Пройти огляд у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що 25.09.2020 року керував транспортним засобом. Порушив правила дорожнього руху, а саме не надав перевагу в русі автомобілю на головній дорозі, внаслідок чого його зупинили працівники поліції. Оскільки був важкий день, то виглядав втомленим. Поліцейські подумали, що він п`яний та запропонували пройти «Драгер». Відмовився від проходження огляду на місці зупинки в присутності двох свідків, оскільки працівники поліції не надали сертифікат на пристрій «Драгер». Говорив, що готовий пройти огляд в медичному закладі, але йому відмовили. В подальшому самостійно огляд в медичному закладі не проходив. Додав, що посвідчення водія не має, його вилучили за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП півтора роки тому, але був вимушений сісти за кермо через збіг обставин.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши додані докази, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю підтверджується змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 544509 від 25.09.2020 року, рапортом працівника поліції та письмовими поясненнями свідків від 25.09.2020 року.

Так, згідно з протоколом ОСОБА_1 25.09.2020 року о 17 годині 45 хвилин керував транспортним засобом Volkswagen Caravelle, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя.

Відповідно до рапорту працівника поліції ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

З пояснень двох свідків від 25.09.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в присутності вказаних свідків.

Відповідно до п. 6 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5. Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З досліджених в судовому засіданні доказів судом встановлено, що водій ОСОБА_1 всупереч п. 2.5 Правил дорожнього руху не пройшов на вимогу поліцейського в установленому прядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не заперечив фактичні обставини справи, підтвердив, що дійсно він керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції, оскільки порушив правила дорожнього руху, підтвердив, що дійсно виглядав «погано» оскільки був стомлений. Також ОСОБА_1 підтвердив і факт того, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказав, що здійснив вказане в присутності двох свідків. Отже самим ОСОБА_1 підтверджено фактичні дані, викладені у протоколі щодо відмови ним, як особою, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та здійснення вказаного в присутності двох свідків.

ОСОБА_1 зазначив, що працівники поліції пропонували пройти йому огляд на місці за допомогою «Драгера». Вказана вимога відповідає "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", оскільки нею передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

В той же час ОСОБА_1 вказав, що відмовився від проходження такого огляду, оскільки працівники поліції не надали йому сертифікат на спеціальний технічний засіб. В зв`язку із вказаним ОСОБА_1 повідомив, що пройде огляд самостійно в лікарні.

Оцінюючи вказані пояснення ОСОБА_1 , надані ним як доказ поважності причин відмови, суд звертає увагу на факт того, що вказана відмова не є наслідком об`єктивних причин, а є свідомою та умисною поведінкою водія, порушенням п. 2.5 ПДР.

Жодного доказу відмови від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу з об`єктивних причин ОСОБА_1 не надав. Матеріали справи не містять відомостей про наявність поважних причини відмови, тим паче здійснених за об`єктивно існуючих обставин. Незважаючи на пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні про заявлену згоду пройти огляд в закладі охорони здоров`я, ОСОБА_1 до вказаного закладу у встановлений строк не звернувся, відомості про таке бажання водія жодним доказом не підтверджені.

За таких обставин, суд вважає, що дії ОСОБА_1 охоплюються складом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином, суд визнає ОСОБА_1 винуватим у вчиненні вказаного правопорушення.

При визначенні виду адміністративного стягнення, яке необхідно застосувати до ОСОБА_1 за вчинення вказаного адміністративного правопорушення суд приймає до уваги вимоги ст. 33 КУпАП, а також враховує, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Суд також враховує відсутність у ОСОБА_1 права на керування транспортними засобами, що підтверджено довідкою старшого інспектора ВАП, що виключає застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами.

Зважаючи на вищевказані обставини справи з урахуванням особи порушника, враховуючи обставини, що обтяжують та пом`якшують відповідальність правопорушника, суд дійшов висновку про те, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. 40-1, 130, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: