Номер провадження №3/263/3878/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Шатілова Людмила Григорівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, зареєстрованої та мешкаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.. 212-23 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

25.10.2020 року приблизно о 10-45 годині ОСОБА_1 , знаходячись на території ДВК № 142278 за адресою: м. Маріуполь, Центральний р-н, вул. Пилипа Орлика, 90-а, будучи виборцем, умисно пошкодив виборчий, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.212-23 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 будучи повідомленим про день, час та місце розгляду справи,, не з`явився, про причини неявки не повідомив.

Відповідно практики Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за ст.212-23 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак розгляд справи за ст.212-23 КУпАП не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням параграфу 1 статті 6 даної Конвенції.

При цьому до завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення наряду із охороною прав і свобод громадян віднесено в тому числі і виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Таким чином, розгляд справи про адміністративне правопорушення має відбуватися в межах строків, визначених статтею 38 КУпАП.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю можливим розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

У відповідності до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення повинен в собі містити: суб`єкт правопорушення, суб`єктивну сторону правопорушення, об`єкт правопорушення та об`єктивну сторону правопорушення. Відсутність одного із вищезазначених елементів в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не містить складу адміністративного правопорушення.

Стаття 212-23 КУпАП передбачає відповідальність за пошкодження, приховування, знищення виборцем, учасником референдуму свого виборчого бюлетеня або бюлетеня для голосування на референдумі, або винесення його за межі приміщення для голосування.

Як вбачається зі ст.71 Конституції України вибори до органів державної влади та органів місцевого самоврядування є вільними і відбуваються на основі загального, рівного і прямого виборчого права шляхом таємного голосування. Виборцям гарантується вільне волевиявлення.

Відповідно до ч.3 ст.7 Виборчого Кодексу України громадяни України, які мають право голосу, є виборцями.

Згідно зч.ч.2.3Виборчого КодексуУкраїни забезпечення умов для реалізації виборчих прав громадян, дотримання основних засад виборчого права, належне здійснення виборчих процедурі механізмів, передбачених цим Кодексом,точне і достовірне встановлення результатів виборів гарантується. Особи, винні в порушенні законодавства про вибори, виборчих прав виборців, кандидатів, партій (організацій партій) - суб`єктів виборчого процесу, притягаються до кримінальної, адміністративної або іншої відповідальності в порядку, встановленому законом.

В статті 22 вищевказаного Кодексу визначені суб`єкти виборчого процесу, в тому числі й виборець, який має право голосу на відповідних виборах.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 072178 від 25.10.2020 року;

- заявою голови ДВК №142278 Безрук С.В. від 25.10.2020 р.;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3

- рапортом ст. ДОП С ДОП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області Шведова О.Г. від 25.10.2020 року.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Розглянувши представлені матеріали, вважаю, що вина ОСОБА_1 є доведеною і в його діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.212-23 КУпАП.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до положень ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 є особою похилого віку, до адміністративної відповідальності раніше не притягувавася, ступінь його вини, та те, що правопорушенням не заподіяно матеріальної шкоди, а дії ОСОБА_1 не становили великої суспільної небезпеки, не спричинили і не могли спричинити значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам інших осіб, тому дане правопорушення слід вважати малозначним.

ЄСПЛ в рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи наведене, приходжу до переконання, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, який буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень, а відтак вважаю за можливе застосувати до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши її від адміністративної відповідальності, обмежившись оголошенням усного зауваження.

Згідно із ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження виноситься постанова про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст.7,9-11,22, 24, 33,212-23,221,251,252,256,266,283-285 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст.212-23 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відповідно до ст.22 Кодекси України про адміністративні правопорушення звільнити його від адміністративної відповідальності, оголосивши йому усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Г. Шатілова