Справа 362/403/20
Провадження 3/362/366/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.01.2020 року суддя Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Василькова Київської області матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від прокурора військової прокуратури Київського гарнізону Слісаренка В.В. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Саварка, Богуславського р-ну, Київської обл., українця, гр-на України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , військовослужбовця військової служби за контрактом, колишній стрілець взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення (перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 ), солдата, за ч. 2 ст. 17215 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Солдат ОСОБА_1 перебуває у розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 76-РС від 28.11.2019.

Установлено, що солдат ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, відповідно до вимог ст. ст. 9, 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України зобов`язаний свято та непорушно додержуватися Конституції України та законів України, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, сумлінно вивчати військову справу, зразково виконувати свої службові обов`язки, бути готовим до виконання завдань, пов`язаних із захистом Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, бути хоробрим і дисциплінованим, не допускати негідних вчинків і стримувати від них інших військовослужбовців.

Згідно вимог ст. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Приписами ст. 15 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що військовослужбовці за вчинення військових адміністративних правопорушень несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б Кодексу України про адміністративні правопорушення, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.

Відповідно до статті 11 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 548-XIV на військовослужбовців покладаються загальні обов`язки.

Згідно з статтею 130 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил внутрішній порядок досягається, зокрема:

глибоким розумінням, свідомим і неухильним виконанням військовослужбовцями обов`язків, визначених законами України та військовими статутами Збройних Сил України;

чіткою організацією бойової підготовки;

зразковим бойовим чергуванням та несенням служби добовим нарядом;

неухильним виконанням розпорядку дня.

Відповідно до статті 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 р. № 548?XIV, кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Частиною 2 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Натомість солдат ОСОБА_1 діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України став на шлях вчинення адміністративного правопорушення, яке виразилось у недбалому ставленні до військової служби.

Відповідно до рапортів т.в.о. командира батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 від 17.01.2020 р. стало відомо, що колишній стрілець взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 (перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 ) солдат ОСОБА_1 відсутній на службі 17.01.2020 р.

Відповідно до рапорту т.в.о. командира батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 від 20.01.2020 р. стало відомо, що колишній стрілець взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 (перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 ) солдат ОСОБА_1 відсутній на службі 20.01.2020 р.

Відповідно до рапорту т.в.о. командира батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_2 від 21.01.2020 р. стало відомо, що колишній стрілець взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 (перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 ) солдат ОСОБА_1 відсутній на службі 21.01.2020 р.

Відповідно до рапорту заступника командира з морально психологічного забезпечення-начальника відділення МПЗ в/ч НОМЕР_1 полковника ОСОБА_3 від 22.01.2020 р. стало відомо, що колишній стрілець взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення військової частини НОМЕР_1 (перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 ) солдат ОСОБА_1 прибув до місця проходження служби 22.01.2020 р.

З пояснень ОСОБА_1 встановлено, що він був відсутній на службі у військовій частині НОМЕР_1 17.01.2020 р., 20.01.2020 р. та 21.01.2020 р., у зв`язку з перебуванням в с. Саварка, Богуславського р-ну, Київської області. Рапорт на виїзд за межі гарнізону не писав.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про оборону України» особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно ст. 1 закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» від 21.10.1993 р. особливий період - період функціонування національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій, а також виконання громадянами України свого конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, який настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Водночас, законодавець надає визначення поняття демобілізації як комплексу заходів, спрямованих, серед іншого, на планомірне переведення Збройних Сил України, інших військових формувань на організацію і штати мирного часу (оголошення якої дає підстави для закінчення особливого періоду).

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» рішення про демобілізацію із внесенням його на затвердження Верховною Радою України приймає Президент України. На цей час відповідних рішень Президентом України не приймалось.

Особливий період розпочався з моменту набрання чинності Указом Президента України від 17.03.2014 р. №303 та продовжується до оголошення (набрання чинності) окремого рішення президента України про демобілізацію.

Тобто, дане адміністративне правопорушення вчинено в умовах особливого періоду, що підвищує його суспільну небезпеку.

Датою вчинення правопорушення є 17.01.2020 р.

Датою виявлення правопорушення є 23.01.2020 р.

Таким чином, будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, колишній стрілець взводу охорони роти охорони батальйону забезпечення (перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 ) військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_1 , в порушення вимог 9, 11, 16, Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», нехтуючи своїми слу жбовими обов`язками, 17.01.2020 р., 20.01.2020 р. та 21.01.2020 р. недбало поставився до військової служби в умовах особливого періоду, що виразилось у безпідставному невиході на службу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 17215 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, щиро розкаявся у вчиненому, просив суворо не карати.
Окрім того, винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 17215 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про військове адміністративне правопорушення №05 від 23.01.2020 р., поясненнями та іншими матеріалами справи.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, що передбачене ч. 2 ст. 17215 КУпАП.
З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, суд прийшов до висновку, що ОСОБА_1 слід піддати адміністративному стягненню у виді штрафу, в межах санкції ч. 2 ст. 17215 КУпАП, у розмірі 145 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465,00 грн.
Крім того, на підставі ст. 40-1 КУпАП, з правопорушника слід стягнути судовий збір у розмірі, встановленому Законом України «Про судовий збір».
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 40-1, ч. 2 ст. 17215, ст. ст. 283-284 КУпАП, -
У Х В А Л И В :

Накласти на ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 145 (ста сорока п`яти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465,00 (дві тисячі чотириста шістдесят п`ять) грн.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 грн.
Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з моменту її проголошення.
Строк звернення до виконання 3 місяці з дня винесення постанови.

Суддя Л.М.Кравченко