ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Мандзюка В.Б., діючого в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08.10.2020 р., -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2020 р., ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн.00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнаний судом винуватим за те, що він 29.08..2020 р. о 09 год. 50 хв. на автодорозі М-19, 540 км. керував транспортним засобом марки «Mersedes Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння.

Від проходження в установленому законом порядку огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння водій відмовився в присутності свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України, тим самим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

На вказану постанову адвокат Мандзюк В.Б., діючий в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову судді районного суду від 08.10.2020 р. і провадження по справі за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посилається апелянт на те, що вищевказана постанова суду першої інстанції є незаконною, необґрунтованою та увалена з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, вказує на те, що його довіритель погодився пройти огляд на стан сп`яніння, однак працівники поліції запевнили , що таке краще не робити та повідомили про право не проходити такий огляд.

Вважає, що відмова його довірителя від проходження огляду на стан сп`яніння виникла внаслідок неправильних дій і роз`яснень працівників поліції, що є порушенням вимог п.2.5. ПДР, а саме, останні не вказали на обов`язок пройти ОСОБА_1 такий огляд на стан сп`яніння.

Провадження №33/822/540/20 Головуючий у І інстанції: Григорчак Ю.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Давній В.П.

Також вказує, що на відеоматеріалах, які наявні в матеріалах справи не видно обличчя правопорушника, що також не дає підстав вважати, що саме ОСОБА_1 являється правопорушником і на думку апелянта це є вагомою підставою для закриття провадження по даній справі.

Крім цього, зазначає і на те, що надані суду відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції є недопустимим доказом по справі в розумінні ст.74 КАС України, оскільки в них відсутній цифровий підпис, як їх автора, так і уповноваженої на виготовлення даних копій відеозапису.

Звертає увагу і на те, що матеріали справи не містять відомостей про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, що спростовує факт керування та є порушенням вимог ст. 266 КУпАП.

А тому вважає, що у справі відсутні належні і допустимі докази того, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Громадянин ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, про що і підтвердив адвокат Мандзюк В.Б., клопотання про відкладення судового розгляду в суд не подавав.

Однак, неявка ОСОБА_1 у відповідності до вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає розгляду справи, про що і не заперечував адвокат Мандзюк В.Б..

Заслухавши адвоката Мандзюка В.Б., який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити в повному обсязі, перевіривши його доводи та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, цих вимог районним судом не було дотримано.

Згідно ч.1 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Суд першої інстанції, притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, мотивував своє рішення тим, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, таке посилання суду першої інстанції є помилковим.

Відповідно до ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 540121 від 29.08.2020 р. відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було складено 29 серпня 2020 року.

Разом з цим, 01 липня 2020 року набрав чинності Закон України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень».

Відповідно до п.171 ч.2 Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» до Кримінального кодексу України включено ст.286-1 КК України в наступній редакції: «Стаття 286-1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

1. Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування караються штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

2. Ті самі дії, вчинені повторно, - караються штрафом у розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років».

Таким чином, правопорушення за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з 01.07.2020 року віднесені до кримінальних проступків, а відповідна норма КУпАП, яка передбачала адміністративну відповідальність за такі діяння, втратила чинність.

На підставі наведеного, притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП за наведених вище підстав є неможливим, а відтак постанова районного суду не відповідає закону та підлягає скасуванню.

Суд апеляційної інстанції вважає, що в умовах правової невизначеності законодавчих норм, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга захисника Мандзюка В.Б. підлягає задоволенню, постанова судді скасуванню, а провадження у справі закриттю через скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст. 62 Конституції України, ст.ст. 245, 247, 251, 252, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Мандзюка В.Б. в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову судді Глибоцького районного суду Чернівецької області від 08.10.2020 р. стосовно ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі через скасування акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Давній