Справа№464/4375/20
пр.№ 3/464/2479/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 суддя Сихівського районного суду м. Львова Дулебко Н.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ,

за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №543085 від 01.08.2020, ОСОБА_1 01.08.2020 о 10.15 год на вул. Монастирського, 2 у м. Львові, керував автомобілем марки «BMW», р.н. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, які не реагують на світло, порушення мови, координації рухів) від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив пункт вимоги 2.5 Правил дорожнього руху.

На розгляд протоколу про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи.

Дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, кваліфіковано за ч. 3 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП).

Згідно з частиною 1 статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

01 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VІІІ від 22.11.2018 (Закон № 2617-VІІІ).

Законом №2617-VІІІ ст. 130 КУпАП викладено в наступній редакції: «Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Уживання судноводієм після аварійної події за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як судно було зупинено на вимогу поліцейського або іншої уповноваженої законом посадової особи до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду».

Крім цього, Законом №2617-VІІІ Кримінальний кодекс України (КК України) доповнено статтею 286-1, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування.

17.06.2020 Верховною Радою України ухвалено Закон України №720-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (Закон № 720-IX), відповідно до якого внесені зміни до Закону №2617-VIIІ, а саме, відповідно до пункту 117 Розділу І Закону №720-IX:

- у пункті 1 Розділу І Закону №2617-VIIІ виключено підпункт 4, який запроваджує нову редакцію ст. 130 КУпАП, що виключає адміністративну відповідальність за дії щодо керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі;

- у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIIІ виключено підпункт 171, яким доповнено Кримінальний кодекс України ст. 286-1, що криміналізує відповідальність за дії щодо керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Розділу ІІ Закону №720-IX цей Закон набирає чинності з дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII.

Однак, Закон №720-ІХ опубліковано в офіційному друкованому виданні газеті «Голос України» лише 03.07.2020, тобто пізніше за день набрання чинності Законом №2617-VІІІ.

Відповідно до ч. 5 ст. 94 Конституції України, закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим законом, але не раніше дня його опублікування.

Згідно зі ст. 8 Конституції України, Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Таким чином, незважаючи на те, що Розділом ІІ Закону №720-IX передбачено, що такий набирає чинності з дня набрання чинності Законом №2617-VIII, у зв`язку з опублікуванням Закону №720-IX в офіційному друкованому виданні України 03.07.2020, останній набрав чинності саме в цей день.

Крім цього, положення Закону №2617-VIIІ в частині змін до ст. 130 КУпАП з 01.07.2020 імплементовані в основний закон, який передбачає відповідальність за такі дії Кодекс України про адміністративні правопорушення. Отже, зміни до таких положень Закону №2617-VIIІ не могли бути внесені пізніше за 01 липня 2020 року, а в разі ж необхідності змін в оновленому з 01 липня 2020 року законодавстві про адміністративну відповідальність, такі зміни повинні б були вноситися до оновленої редакції КУпАП, або шляхом прийняття спеціального окремого Закону про адміністративну відповідальність.

Також з 01.07.2020 положення Закону №2617-VIIІ в частині доповнення Кримінального кодексу України статтею 286-1 імплементовані в цей Кодекс.

Відповідно до ч. 4 ст. 2 КУпАП, зміни до законодавства України про адміністративні правопорушення можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та інших законів України, що встановлюють адміністративну відповідальність, та/або до законодавства України про кримінальну відповідальність, та/або до кримінального процесуального законодавства України.

Згідно з ч. 6 ст. 3 КК України, зміни до законодавства України про кримінальну відповідальність можуть вноситися виключно законами про внесення змін до цього Кодексу та/або до кримінального процесуального законодавства України, та/або до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, до положень ст. 130 КУпАП (в редакції Закону №2617-VIIІ, якою скасовано адміністративну відповідальність за дії щодо керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції), а також ст. 286-1 КК України, якою відповідальність за вищевказані дії криміналізовано, жодних змін станом на час розгляду цієї справи, а також відповідно і на час вчинення можливого правопорушення, не внесено.

У зв`язку з цим, на даний час відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування передбачена виключно ст. 286-1 КК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до положень частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність.

Конституційний Суд України у Рішенні від 29 червня 2010 року № 17-рп/2010 вказав, що одним із елементів конституційного принципу верховенства права є принцип правової визначеності.

Принцип правової визначеності вимагає від законодавця чіткості, зрозумілості, однозначності правових норм, їх передбачуваності (прогнозованості) для забезпечення стабільного правового становища людини (Рішення Конституційного Суду України від 27.02.2018 №1-р/2018).

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Враховуючи наведене, провадження у справі необхідно закрити у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 253 КУпАП, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) прийде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Оскільки в діях особи наявні ознаки кримінального правопорушення, матеріали справи необхідно передати прокурору для прийняття рішення відповідно до чинного законодавства України.

Керуючись статтями 247, 253, 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 130 КУпАП закрити.

Матеріали справи передати прокурору Львівської місцевої прокуратури №1 для прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Дулебко Н.І.