Провадження № 3/761/7408/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року Суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення України, -

ВСТАНОВИВ:

06 вересня 2020 року інспектором 7 роти 1 батальйону 1 полку УПП в м. Києві Тарновським О.П. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №421936 відповідно до якого ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 06 вересня 2020року о 16 год. 35 хв. по вул. Іллєнка, 31 в м. Києві керував автомобілем «ВАЗ 21011»,д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 звинувачується у порушенні вимог п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник адвокат Климович Д.С. заперечували вину у вчиненні адміністративного правопорушення та пояснили, ОСОБА_2 не перебував у стані наркотичного сп`яніння та не відмовлявся від проходження огляду, при цьому зазначили, що інспектор поліції запропонував проїхати до закладу охорони здоров`я на вул. Богатирській у м. Києві, але ОСОБА_1 запропонував проїхати до найближчого закладу, як це передбачено законом, на що інспектор відмовив, після чого було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Суд, заслухавши особисті пояснення ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали адміністративної справи, СД-диск з відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, дійшов наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Диспозиція ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, відповідальність за ст.130 КУпАП наступає в наслідок порушення вимог Правил дорожнього руху.

Поряд з цим, у відповідності до п.6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КабінетуМіністрівУкраїнивід 17 грудня 2008 р. N 1103, водій транспортного засобу, щовідмовивсявідпроведенняогляду на місцізупинки транспортного засобуабовисловивнезгоду з його результатами, направляєтьсяполіцейським для проведенняогляду до відповідного закладу охорониздоров`я.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, то в ньому зазначено, що останній на вимогу інспектора поліції відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

При цьому ОСОБА_1 ставиться в провину порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що водій повинен на вимогуполіцейського пройти в установленому порядку медичнийогляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичногочиіншогосп`янінняабоперебуванняпідвпливомлікарськихпрепаратів, щознижуютьувагу та швидкістьреакції.

Однак, допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 пояснила, що разом з сином їхали до тітки, яка зламала руку, везли їй продукти. Автомобіль був зупинений працівниками поліції без пояснень щодо причин зупинення. Свідки з`явилися тільки при підписанні пояснень. Син не відмовлявся пройти огляд, але запропонував проїхати до найближчого закладу, а не до закладу охорони здоров`я на вул. Братиславській, який був запропонований поліцейським, оскільки вони були обмежені в часі;було дуже жарко на вулиці, продукти могли зіпсуватися. Автомобіль син не залишав в місці зупинки, вони продовжили на ньому рух далі, за місцем призначення. При цьому працівниками поліції не було пояснено їм, що огляд на відповідний стан можна пройти самостійно, в добровільному порядку.

Дані свідчення не спростовуються СД-диском з відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції, оскільки на ньому зафіксований тільки момент, де ОСОБА_1 пояснив, що він обмежений в часі, тому у нього немає можливості пройти огляд.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах "Кобець проти України" від 14.02.2008, "Берктай проти Туреччини" від 08.02.2001, "Леванте проти Латвії" від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення "за відсутності розумних підстав для сумніву", що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З огляду на вказане вище, оцінюючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставівикладеного та керуючись ч.1 ст. 130, п.1 ч.1 ст.247, 251, 252КУпАП

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративнеправопорушенняможе бути оскаржена до Київського апеляційного судупротягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя