Номер провадження 33/804/670/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Бахмут

Донецький апеляційний суд у складі судді Шигірта Ф.С.,

за участю:

секретаря судового засідання Рябцевої Ю.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Краматорського міського суду Донецької області від 19 листопада 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , який є фізичною особою підприємцем, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.41 ч.3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 гривень, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду, фізична особа - підприємець ФОП ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.41 КУпАП, а саме: допустив ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до роботи без укладання трудового договору та повідомлення органів ДПС про прийняття працівника на роботу, чим порушив вимоги ч.1 ст.21, ч.1,3 ст.24 КЗпП України, та вимоги Постанови Кабінету Міністрів України від 17 червня 2015 року №413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органом про прийняття працівника на роботу».

ОСОБА_1 не погодився з постановою та подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову суду першої інстанції та провадження у справі закрити. Свою апеляційну скаргу він мотивує тим, що під час винесення постанови була проголошена лише резолютивна частина рішення, а повний текст постанови він отримав 23.11.2020 року. Висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначає, що оскільки підбір кадрів процес не швидкий, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично не були працевлаштовані, знаходилися в магазині в його присутності та виконували певні завдання, зокрема, розкладали товар, а також він дозволяв їм ставати за прилавок, щоб подивитись, як вони спілкуються з покупцями, наскільки орієнтуються в товарі, наскільки ввічливі. Як результат, ОСОБА_2 було відмовлено у працевлаштуванні, а з ОСОБА_3 в подальшому був укладений трудовий договір. Крім того, до адміністративної відповідальності його було притягнуто двічі інспектором праці у вигляді винесення попередження та судом у вигляді адміністративного штрафу.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явився, був повідомлений про час, місце та дату розгляду справи належним чином.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступного.

Відповідно до ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 цього Кодексу.

Згідно з положеннями КУпАП, строк на апеляційне оскарження постанови судді в справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.

З розписки, наданої ОСОБА_1 суду першої інстанції (а.с.33) видно, що він дійсно отримав копію постанови 23.11.2020 року, тому суд вважає причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду поважними, а строк на апеляційне оскарження таким, що підлягає поновленню.

Що стосується доводів апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, вони не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду постанови.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

З апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує той факт, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 без укладення трудового договору в магазині розкладали товар, стояли за прилавком та спілкувалися з покупцями. Це фактично підтверджує висновки суду першої інстанції про те, що вони виконували функції продавця, тобто були допущені до роботи. Дані про те, що ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проходили стажування не підтверджуються жодними документами.

Твердження апелянта про те, що до адміністративної відповідальності його було притягнуто двічі також є необґрунтованими. Видача попередження про відповідальність за порушення законодавства про працю інспектором праці передбачена Кодексом законів про працю України, ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», Порядком здійснення державного контролю за додержанням законодавства про працю, затвердженого постановою КМУ від 21.08.2019 року № 823 і не є адміністративним стягненням.

Враховуючи вищезазначене, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Краматорського міського суду Донецької області від 19 листопада 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.41 ч.3 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: