ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 3/753/8485/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"28" грудня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, неофіційно працюючого зварювальником, маючого на утриманні дітей 2008 р.н., 2017 р.н., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 29.09.2020 року, о 09 год. 40 хв., рухаючись по Харківській площі у м. Києві, в порушення вимог п. 2.9 а) ПДР, керував транспортним засобом «RENAULT KANCO», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, звужені зіниці, що не реагували на світло, поведінка, що не відповідала обстановці. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку, у лікаря-нарколога КНП «КМНКЛ «Соціотерапія»».

В суді водій ОСОБА_1 свою вину категорично заперечував, вказуючи, що у станінаркотичного сп`яніння не перебував.

Адвокат Домбровський С.В., діючи в інтересах ОСОБА_1 , зазначив, що у працівників поліції не було підстав для проведення огляду на стан сп`яніння, звернувши увагу суду на природній специфічний вигляд очей ОСОБА_1 . Вважав, що факт перебування у стані сп`яніння не доведено, оскільки у висновку лікаря-нарколога не зазначена кількість виявленої у ОСОБА_1 наркотичної речовини. Крім того зазначив, що можливо дружина ОСОБА_1 додає у їжу продукти харчування, що містять коноплю, зокрема конопляну олію.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до загальних положень ПДР, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно зі ст. 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року N 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Відповідно до п. 4 розділу ІІІ Інструкції, стан сп`яніння встановлюється за результатами огляду на підставі виявлених у обстежуваної особи клінічних ознак алкогольного або наркотичного сп`яніння, які відповідають клінічним ознакам, зазначеним у розділах F10.0, F11.0 - F16.0, F18.0, F19.0 глави V Міжнародної класифікації хвороб 10 перегляду (МКХ)-10 та у п.п. 3, 4 розділу І Інструкції.

Відповідно до п. 8 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 р. №1452/735, метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння, а не встановлення кількості виявленої наркотичної речовини, що спричинила стан сп`яніння.

Будь-яких відомостей щодо порушення процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, визначеної Інструкцією, до суду не подано.

При цьому, згідно даних висновку щодо результатів огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції лікаря КНП «Київська міська наркологічна лікарня «Соціотерапія»» Ніжинської А.В. , складеного на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, ОСОБА_1 на момент огляду перебував у стані наркотичного сп`яніння (марихуана).

Доводи сторони захисту про те, що можливо вживання ОСОБА_1 у їжу певних продуктів могло вплинути на отримані результати дослідження біологічного середовища, як на підставу недоведення перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, є неспроможними, оскільки не спростовують дані висновку щодо результатів медичного огляду, при цьому спосіб потрапляння в організм шкідливих речовин значення не має.

Посилання сторони захисту на висновок медичної лібораторії «Діла», згідно з даними якого наркотиків в сечі ОСОБА_1 не виявлено, не може свідчити про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення з огляду на наступне.

Згідно з п. 3 Розділу ІІІ Інструкції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 за № 1452/735, огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Будь - яких даних на підтвердження того, що обстеження у медичній лібараторії «Діла» проводився уповноваженою, відповідно до вимог Інструкції, особою, в матеріалах справи не має.

Відповідно до п. 15 розділу ІІІ указаної Інструкції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Проте діагнозу щодо стану сп`яніння у медичній лібораторії «Діла» встановлено не було, а результати проведеного дослідження не можуть вважатися встановленим діагнозом лікаря, як це передбачено положеннями Інструкції.

Також, відповідно до наказу КМДА від 30.05.2016 року № 236 «Про затвердження закладу охорони здоров`я, якому надається право на проведення огляду водіїв транспортних засобів з метою виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» єдиною установою у м. Києві було визначено КМКНЛ «Соціотерапія».

З огляду на викладене приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у мотивувальній частині постанови, не зважаючи на заперечення останнім своєї вини, підтверджена в повному обсязі, а твердження останнього про те, що в наркотичному сп`янінні він не перебував, оскільки напередодні нічого не вживав, а виявлені в його організмі наркотичні речовини є нічим іншим як залишками, є обраною позицією захисту з метою уникнути відповідальності за вчинене.

Враховуючи особу правопорушника, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами.

Крім того, відповідно до положень ст. 40-1 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 130 ч. 1, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами строком 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

Строк позбавлення права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня винесення постанови про позбавлення цього права, у разі ухилення від здачі документа, що посвідчує право керування транспортними засобами - з моменту примусового вилучення такого документу.

Роз`яснити, що в разі несплати штрафу в п`ятнадцятиденний строк з дня вручення постанови правопорушнику, сума штрафу буде стягнена в порядку примусового виконання постанови в подвійному розмірі.

Крім того, роз`яснити, що після закінчення призначеного строку позбавлення спеціального права, вилучене посвідчення водія повертається після успішного складання іспитів на право керування транспортним засобом.

Постанова судді пред`являється до примусового виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя