ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/4113/20 Головуючий в 1 інст. Дмитрюк О.В.
Провадження № 33/807/724/20 Доповідач в 2 інст. - Рассуждай В.Я.
Категорія: ст. 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Дем`янової В.Є., потерпілого ОСОБА_2 , його представника - адвоката Мульченка Є.В. справу за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, приватного підприємця, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн., стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови суду першої інстанції, 15.07.2020 року о 7 годині 40 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «MERCEDES-BENZ 230Е», д.н. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Стефанова з вул. Українською в м. Запоріжжі, повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не дав дорогу автомобілю «LADA 211540, д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо, та здійснив з ним зіткнення. Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, травмованих осіб немає.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, оскільки судом першої інстанції не вірно встановлені обставини справи, рішення судді належним чином не мотивовано, що призвело до необґрунтованих висновків суду.

В обґрунтування зазначає, що розраховуючи на дотримання учасниками дорожнього руху правил, він об`єктивно, не порушуючи вимог ПДР України здійснював маневр повороту на зелений сигнал світлофору.

Крім того, вказує, що водій ОСОБА_2 фактично рухаючись у крайній правій смузі, продовжував рух, коли інші учасники його напряму зупинилися на забороняючий сигнал світлофору, чим створив небезпеку іншим учасникам та порушуючи вимоги правил дорожнього руху, на швидкості близько 60 км/год. допустив зіткнення з транспортним засобом ОСОБА_1 .

Зазначає, що судом першої інстанції не було враховані пояснення свідка ОСОБА_3 , а також витребувану на адвокатський запит циклограму, з яких достовірно видно, що водій ОСОБА_2 рухався на заборонений сигнал світлофору.

Вказує, що в судовому засіданні першої інстанції ОСОБА_2 не заперечував того, що ОСОБА_1 рухався на зелений сигнал світлофору, а також зазначив, що автомобілі, що рухалися в одному напрямку з ним у середньому та крайньому лівому ряді, зупинилися, але він не знає, чому вони зупинилися.

Крім того, свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції пояснив, що ОСОБА_2 виїхав на жовтий сигнал світлофору та спричинив ДТП.

Також, вказує на те, що в матеріалах справи наявна схема пофазного роз`їзду на перехресті та циклограма роботи світлофорного об`єкта, відповідно до якої різниця в роботі світлофорів у зустрічних напрямках складає близько 11 сек., тобто зелене світло за напрямком руху ОСОБА_1 увімкнено на 11 сек. більше, ніж в протилежному напрямку.

Крім того, зазначає, що судом першої інстанції поза увагою залишились дії водія ОСОБА_2 , який чітко зазначив, що автомобілі, які рухались в його напрямку зупинилися, а він продовжував рухатись, пояснення свідка ОСОБА_3 , графік роботи світлофорного об`єкту з різницею роботи світлофорі у зустрічному напрямку, а також відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення та схемі місця ДТП, а саме пошкодження транспортних засобів, отриманих внаслідок ДТП.

Вважає, що схема місця ДТП та фототаблиця не доводять його винуватості, оскільки відображають розташування автомобілів після ДТП, а також їхній стан та пошкодження.

Також зазначає, що одночасний рух ОСОБА_2 на зелений колір та його на зелений сигнал світлофора є неможливим, оскільки фази світлофорів на перехресті так не працюють, тому наявні в матеріалах справи докази вказують на відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

15 серпня 2020 року на адресу апеляційного суду надійшли заперечення ОСОБА_2 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в яких він вважає апеляційну скаргу необґрунтованою та безпідставною.

В обґрунтування своїх заперечень вказує на те, що у своїх поясненнях ОСОБА_1 пояснив, що не бачив який сигнал світлофору горів для транспортних засобів, які рухалися по вул. Стефанова з боку вул. Іванова у м. Запоріжжі.

Крім того, із пояснень свідка ОСОБА_3 випливає, що він - ОСОБА_2 нібито перетинав перехрестя на жовтий сигнал світлофору, разом з тим дане твердження нічим іншим не підтверджується.

Також, зазначає, що згідно наданої схеми пофазного роз`їзду перехрестя вул. Української та Стефанова в м. Запоріжжі, окремої фази, коли дозволений рух автомобілям, що рухаються по вул. Української з боку пр. Соборного та проїжджають перехрестя прямо або повертають ліворуч у бік хлібозаводу № 3 - не існує.

ОСОБА_2 вказує на те, що доказів про порушення ним ПДР України матеріали справи не містять.

Просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду від 17 вересня 2020 року без змін.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 подану ним апеляційну скаргу підтримав, вказавши, що ОСОБА_2 перевищив швидкість та виїхав на заборонений сигнал світлофору, що і стало причиною ДТП.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Дем`янова В.Є. підтримала апеляційну скаргу, вказавши, що матеріали справи у сукупності не доводять в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Потерпілий у справі ОСОБА_2 проти задоволення апеляційної скарги заперечував. Вказав, що в`їзд на перехрестя здійснив на дозволений сигнал світлофору, правил ПДР не порушував. Надав пояснення з приводу обставин ДТП, з приводу яких зазначив, що він здійснював рух у крайній правій смузі дороги прямо, транспортні засоби, які рухались у попутному з ним напрямку відповідно справа від нього у середньому та лівому рядах почали зменшувати швидкість, але зумовлено це було не тим, що перемикався колір світлофору на заборонений, а тим, що транспортні засоби у зустрічному напрямку, які здійснювали поворот ліворуч, почали виїжджати на зустрічну для них смугу руху та звужували таким чином ширину проїзної частини. Для нього, оскільки він здійснював рух у крайній правій смузі руху, такий маневр зустрічних транспортних засобів перешкоди не створював, тому він продовжив здійснювати проїзд перехрестя. Але водій ОСОБА_1 , не переконався в тому, що не створить перешкоди, почав здійснювати поворот ліворуч та вдарив своїм автомобілем його автомобіль у ліву бічну частину кузова. Наголошував на тому, що розташування пошкоджень на транспортних засобах факультативно доводить саме його версію події.

Представник ОСОБА_2 - адвокат Мульченко Є.В. просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, вказавши, що рішення суду першої інстанції законне та скасуванню не підлягає. Зазначив, що у відношенні ОСОБА_2 будь-які протоколи про адміністративне правопорушення не складалися, докази порушення водієм ОСОБА_2 вимог ПДР у даному провадженні відсутні.

За клопотанням захисника ОСОБА_1 - адвоката Дем`янової В.Є. в апеляційному суді було повторно допитано свідка ОСОБА_3 , якій показав, що здійснював рух у попутному із ОСОБА_1 напрямку, зупинився на світлофорі на перехресті, між його автомобілем та автомобілем ОСОБА_1 був один автомобіль, тому він бачив обставини події. Вказав, що світлофор у напрямку руху ОСОБА_1 працює з інтервалом та для руху в його напрямку додатковий час приблизно 10 секунд для повороту ліворуч. Транспортні засоби, які здійснювати рух у зустрічному напрямку та знаходились на правій та середній смугах руху встали, а ОСОБА_2 на «жовтий» колір світлофору по правій смузі свого руху здійснив виїзд на перехрестя внаслідок чого сталося зіткнення з автомобілем ОСОБА_1 , який здійснював поворот ліворуч.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 його захисника - адвоката Дем`янову В.Є., Рудакова А.В. та його представника - адвоката Мульченка Є.В., допитавши свідка ОСОБА_3 , перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд приходить до висновку, що остання задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 123031 від 15 липня 2020 року, відповідно до якого у м. Запоріжжі на перехресті вул. Стефанова - вул. Українській, водій автомобіля MERSEDES-BENS 230Е, державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не дав дорогу автомобілю LADA 211540, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальних збитків, травмованих немає. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.6 ПДР України (а.с. 1); схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, відповідно до якої вказано місце зіткнення транспортних засобів MERSEDES-BENS 230Е та LADA 211540, знак пішохідного переходу, знак головна дорога, напрямок руху автомобілю LADA, напрямок руху автомобілю MERSEDES-BENS 230Е, наявність працюючого світлофорного об`єкта на момент скоєння ДТП та зафіксовані пошкодження транспортних засобів, зокрема, автомобіля MERSEDES-BENS 230Е - у вигляді пошкодження переднього бамперу, капоту, лівого та правого переднього крила, правої передньої фари та автомобіля LADA 211540 у вигляді пошкодження переднього лівого крила передньої бокової двері та задньої лівої двері (а.с. 3), письмовими поясненнями ОСОБА_1 , з яких вбачається, що останній при проїзді перехрестя з вул. Українській на вул. Українську (зі сторони хлібозаводу) зупинився, щоб пропустити на світлофорі транспорт, який рухався в сторону проспекту. Коли увімкнувся дозволяючий для руху сигнал світлофору та він - ОСОБА_1 побачив, що зустрічний транспорт почав зупинятися, пропускав автомобілі, які рухалися в сторону хлібозаводу, після чого він почав здійснювати маневр (світлофор працював з інтервалом, даючи можливість транспорту проїхати в сторону хлібозаводу). Через автомобілі, які зупинилися на забороняючий сигнал світлофору «вискочив» автомобіль SAMARA, державний номер НОМЕР_3 , в результаті того, що автомобілі, які зупинилися обмежували огляд, тому автомобіль «LADA», який «вискочила» зіткнувся з його автомобілем, чим спричинив дорожньо-транспортну пригоду (а.с. 4), письмовими поясненнями ОСОБА_2 згідно яких, вбачається, що він рухаючись зі швидкістю 60 км/год прямолінійно на зелений сигнал світлофору в крайній правій полосі по вул. Стефановій, на перехресті відчув удар з правої сторони від автомобіля Мерседес, який повертав наліво та з його слів не побачив автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали пошкодження, травмованих немає (а.с. 5), фототаблицею, на якій вбачається місце розташування транспортних засобів після зіткнення та зафіксовані пошкодження автомобілів, які зазначені в схемі місця ДТП (а.с. 6).

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку, та прийшов до правильного висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 16.6 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до п. 16.6 Правил дорожнього руху України, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Так, як вбачається із схеми місця ДТП, автомобіль, під керуванням ОСОБА_2 рухався в напрямку прямо по головній дорозі, про що свідчить наявний знак «Головна дорога». Транспортний засіб, під керуванням ОСОБА_1 повертав наліво на головну дорогу по якій рухався автомобіль ОСОБА_2 (а.с. 3).

Як в суді першої інстанції, так і в апеляційному суді водій ОСОБА_1 не спростовував того, що ДТП сталася в той час, як він здійснював на перехресті поворот ліворуч на зелений сигнал основного світлофору.

Таким чином, повертаючи наліво ОСОБА_1 не переконався в тому, що цей маневр повороту буде безпечним для водія ОСОБА_2 , який вже здійснював рух прямо по через перехрестя, чим водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 16.6 Правил дорожнього руху України, а тому доводи апеляційної скарги щодо дотримання ОСОБА_1 вимог ПДР України при здійснення маневру повороту ліворуч є не обґрунтованими.

Вищевказане також підтверджує локалізація пошкоджень на транспортних засобах.

Так, згідно зафіксованих на фототаблиці пошкоджень на транспортному засобі ОСОБА_2 розташовані вони в середній лівій частині автомобіля, а пошкодження транспортного засобу ОСОБА_1 розташовані в передній лівій та правій частині автомобіля (а.с. 6).

Крім того, як вбачається із циклограми роботи світлофорного об`єкта вул. Стефанова - Хлібозавод № 3, напрямок руху автомобілю, під керуванням ОСОБА_1 (№ 1 на рис.) та напрямок руху автомобіля, під керуванням ОСОБА_2 (№2 на рис.) можуть перебувати в одній фазі зеленого сигналу світлофору, а тому доводи апелянта з приводу того, що якщо він - ОСОБА_1 здійснював рух на зелений сигнал світлофора, то водій ОСОБА_2 безумовно виїхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофора є безпідставними (а.с. 21, 22).

Що стосується показань свідка ОСОБА_3 з приводу того, водій ОСОБА_2 в`їхав на перехрестя на заборонений сигнал світлофору, то апеляційний суд їх оцінює критично, оскільки розташування автомобіля ОСОБА_3 перед зіткненням транспортних засобів, а саме з іншої від ОСОБА_2 сторони перехрестя, з урахуванням циклограми світлофорного об`єкту ставлять під обґрунтований сумнів те, що він міг бачити на який сигнал світлофора ОСОБА_2 в`їхав на перехрестя.

Підсумовуючи наведене апеляційний суд зазначає, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в цілому зводяться до того, що винуватим у події ДТП є інший учасник - ОСОБА_2 , який за твердженнями апелянта порушив правила проїзду перехрестя, допустив виїзд на заборонене світло світлофора, що і перебуває у прямому причинному зв`язку із наслідками, що настали. Разом з тим достовірних переконливих доказів таких порушень ПДР з боку водія ОСОБА_2 під час апеляційного розгляду провадження не встановлено, в той час як поза розумних сумніві доведено, що у порушення вимог п. 16. 6 ПДР України водій ОСОБА_1 , повертаючи ліворуч при зеленому сигналі основного світлофора, не дав дорогу автомобілю під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався прямо, та здійснив з ним зіткнення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення є обґрунтованими та вони повністю відповідають фактичним обставинам справи.

Апеляційним судом було відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення авто технічної експертизи, оскільки для з`ясування обставин справи спеціальні знання не потрібні та крім того, у супереч доводів вказаного клопотання, він не був позбавлений можливості заявити таке клопотання в суді першої інстанції. Вирішуючи вказане клопотання апеляційний суд керувався положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП, згідно яких апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувались раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. В даному провадженні таких обставин встановлено не було.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 336/4113/20