Справа № 559/1395/20
Номер провадження 3/559/668/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. за участі захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Лопухович А.О., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП в Рівненській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , жит. АДРЕСА_1 за ч. 1 ст. 130, ст. 122 ч.4 КУпАП, роз`яснивши ст. 268 КУпАП-

В С Т А Н О В И В :

16.07.2020 з УПП в Рівненській області ДПП до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП (протокол серії БД №196731 від 06.07.2020) та за ст. 122 ч. 4 КУпАП (протокол серії ДПР18 №289205 від 06.07.2020).

01.09.2020 згідно протоколів атоматизованого розподілу справ між суддями, матеріали справи передано в провадження судді Ралець Р.В.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №196731 від 06.07.2020, 06.07.2020 о 21 год. 10 хв. в м.Дубно по вул. Шевченка, 53, водій ОСОБА_1 , керував т/з Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: 1. запах алкоголю з порожнини рота, 2.поведінка, що не відповідає обстановці, 3. різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6810» та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №289205 від 06.07.2020, 06.07.2020 о 21 год. 10 хв. по вул.Шевченка, 53, м.Дубно, Рівненської області, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_2 , виїхав на смугу зустрічного руху, чим змусив водія ОСОБА_3 , який керував т/з «Skoda Оctavia» н.з. НОМЕР_3 , різко загальмувати та змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку.

Згідно до ст. 36 ч. 2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.

Судове засідання призначене на 18.09.2020 було відкладено на 02.10.2020, за заявою ОСОБА_1 , з підстав перебування останнього на лікуванні, з приводу захворювання на COVID-19(а.с.22).

02.10.2020 в судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що 06/07/2020 близько 21 год. він зателефонував до свого знайомого та попросив його, щоб він відвіз його додому, оскільки він випив перед тим пива. По дорозі товариш запропонував заїхати на авто мийку, що знаходиться по вул. Шевченка в м.Дубно і вони туди поїхали. Дорожнє покриття на даній вулиці бруківка і на проїзній частині була яма, яку його товариш, щоб об`їхати, «вильнув» автомобілем. Коли заїхали на авто мийку, до них підійшов незнайомий чоловік та почав кричати, що ми ледь не допустили зіткнення із ним «лоб в лоб», на що він йому пояснив, що вони змушені були оминути яму. Після даної розмови, чоловік відійшов від них. Коли збиралися їхати додому, помітив, що немає ключів від автомобіля. Через декілька хвилин під`їхали працівники поліції та почали спілкуватися із вищезазначеним чоловіком, що з ними сварився, до них вони не підходили. Трохи постоявши, працівники поліції поїхали. Після чого, він вирішив піти до магазину «Червона рута» купити води, так як себе погано почував. Коли біг до магазину, то помітив, що ззаду нього хтось біжить, потім відчув удар від якого впав. Йому почали викручувати руки і одягати на них кайданки, тоді він помітив, що дані дії роблять працівники патрульної поліції. Вони почали звинувачувати його, що він їхав за кермом в стані алкогольного сп`яніння і втікав від них. Працівникам поліції пояснював, що не їхав за кермом автомобіля. Після цих подій, невідомий чоловік приніс боді камеру та почав фіксувати нею події. Прізвище чоловіка, який з ними почав конфліктувати « ОСОБА_4 », даний чоловік кинув йому, не «на камеру» ключі від автомобіля. Після вищезазначених подій, йому стало зле, тому викликали швидку, а його завезли до лікарні. Коли гр.. ОСОБА_4 віддавав ключі, працівники поліції до нього не підходили і нічого в нього не запитували. Коли працівники поліції пропонували пройти тест за допомогою «Драгеру», він перебував у кареті швидкої допомоги. Що це провокація правопорушення, зрозумів, коли до них підійшов « ОСОБА_4 » та почав сваритися. ОСОБА_4 пояснював, що він не керував автомобілем. Працівника поліції пояснював, що пройти тест за допомогою приладу «Драгер» не може, оскільки себе погано почуває, говорив, що коли стане краще, обов`язково продує. Протокол про адміністративне правопорушення було складено в приміщенні лікарні по вул.. Львівська в м.Дубно. Медичні працівники брали в нього аналізи та брали кров. Дії працівників поліції оскаржував. Його товариш, який перебував за кермом втік, так як злякався.

В судовому засіданні 02.10.2020 було допитано у якості свідка ОСОБА_5 / ІНФОРМАЦІЯ_2 , жит. АДРЕСА_2 /, який пояснив, що 06.07.2020 близько 21-21.30 год. він приїхав на авто мийку, що по вул..Шевченка в м.Дубно. На автомийці стояв автомобіль ОСОБА_1 , спереду автомобіля стояло 2-є людей. ОСОБА_1 , в той момент, як він його вперше побачив, сидів на задньому сидінні автомобіля. Десб через 3 хв. на автомийку приїхали працівники патрульної поліції, до ОСОБА_1 вони відразу не підходили, а підійшли то дих людей, що стояли спереду автомобіля ОСОБА_1 . Вищезазначені особи повідомили працівникам поліції, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, на що працівники поліції сказали, що щоб скласти протокол, потрібно щоб він рухався, а не стояв. Після чого, працівник патрульної поліції сказав даним особам: «Я передаю Вам бодікамеру, а Ви все знімайте, ми переїдемо на синю заправку «Ай-пі» і будемо там чекати, а Ви віддайте ключі від автомобіля ОСОБА_6 ». Всі ці події він бачив на власні очі. Після чого, ОСОБА_1 вийшов із задніх лівих дверей автомобіля та пішов по вул..Шевченка, в сторону онкодиспансеру. Потім працівники патрульної поліції вискочили із «синьої» заправки і схопили ОСОБА_1 . Після цього він нічого більше не бачив.

02.10.2020 в судовому засіданні було оглянуто відеозаписи подій, які долучені до матеріалів справи /а.с.11 матеріалів провадження №3/559/668/2020/.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Лопухович А.О. заявила клопотання про долучення до матеріалів справи доказів, зокрема: копії витягу про подію №57464431, копію протоколу затримання, копії відповіді УПП на запит, копію повідомлення БВПД, копію супровідного листка№376, копії медичної картки стаціонарного хворого ОСОБА_1 , копіюю довідки №23, копію постанови серії ДП18 №490083, копію ухвали суду від 09.09.2020 у справі №559/1377/20, копію адміністративного позову, копію ухвали суду від 20.08.2020 справа №460/6042/20, копію заяви від 28.08.2020, копію відповіді від 28.08.2020, копію заяви про вчинення злочину, копію адміністративного позову, щодо незаконного затримання /а.с. 45-46 матеріалів провадження №3/559/668/2020/, яке було задоволено суддею в судовому засіданні.

В судове засідання призначене на 02.10.2020 викликався свідок ОСОБА_2 /а.с.88, 114 матеріалів провадження №3/559/668/2020/, однак до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

В судове засідання призначене на 02.10.2020 викликався свідок ОСОБА_3 /а.с.89 матеріалів провадження №3/559/668/2020/, однак до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, рекомендоване поштове відправлення, вмістом якого є судова повістка про виклик до суду повернулося без вручення із зазначенням листоноші «за закінченням терміну зберігання» /а.с.93-94 матеріалів провадження №3/559/668/2020/.

В судове засідання призначене на 02.10.2020 викликалася свідок ОСОБА_7 /а.с.29 матеріалів провадження №3/559/669/2020/, однак до суду не з`явилася, причини неявки не повідомив, рекомендоване поштове відправлення, вмістом якого є судова повістка про виклик до суду повернулося без вручення із зазначенням листоноші «за закінченням терміну зберігання» /а.с.91-92 матеріалів провадження №3/559/668/2020/.

Враховуючи позицію захисту, задля повного та неупередженого розгляду справи та недопущення передчасності висновків, а також, для виклику в судове засідання свідків та працівників поліції, що складали протоколи та оформляли матеріали справ, отримання результатів оскарження дій працівників поліції стороною захисту, судове засідання 02.10.2020 було відкладено.

05.10.2020 на адресу начальника УПП в Рівненській області ДПП направлено лист про забезпечення явки в судове засідання працівників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 /а.с.104 матеріалів провадження №3/559/668/2020//.

В судовому засіданні 04.11.2020 захисник ОСОБА_1 адвокат Лопухович А.О. заявила клопотання про долучення до матеріалів справи копії ухвали слідчого судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 27.10.2020/а.с.105 матеріалів провадження №3/559/668/2020/, яке судом було задоволено.

В судове засідання призначене на 04.11.2020 викликався свідок ОСОБА_2 /а.с.121 матеріалів провадження №3/559/668/2020/, рекомендоване поштове відправлення, вмістом якого є судова повістка про виклик до суду повернулося без вручення із зазначенням листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.115-116 матеріалів провадження №3/559/668/2020/, однак до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

В судове засідання призначене на 04.11.2020 викликався свідок ОСОБА_3 /а.с.120 матеріалів провадження №3/559/668/2020/, однак до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, рекомендоване поштове відправлення, вмістом якого є судова повістка про виклик до суду повернулося без вручення із зазначенням листоноші «за закінченням терміну зберігання» /а.с.107-110 матеріалів провадження №3/559/668/2020/.

В судове засідання призначене на 04.11.2020 викликалася свідок ОСОБА_7 /а.с.30 матеріалів провадження №3/559/669/2020/, однак до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила, рекомендоване поштове відправлення, вмістом якого є судова повістка про виклик до суду повернулося без вручення із зазначенням листоноші «за закінченням терміну зберігання» /а.с.111-113 матеріалів провадження №3/559/668/2020/.

Працівники УПП в Рівненській області ДПП до суду не з`явилися, лист про забезпечення їх явки направлений судом та отриманий /а.с.104 матеріалів провадження №3/559/668/2020, а.с.28 матеріалів провадження №3/559/669/2020// начальником УПП в Рівненській області ДПП, з невідомих суду причин, було проігноровано.

Враховуючи позицію захисту, задля повного та неупередженого розгляду справи та недопущення передчасності висновків, у зв`язку із неявкою свідків та працівників поліції, для їх повторного виклику, а також, отримання результатів оскарження дій працівників поліції стороною захисту, судове засідання 04.11.2020 було відкладено.

05.11.2020 на адресу начальника УПП в Рівненській області ДПП було повторно направлено лист про забезпечення явки в судове засідання працівників ОСОБА_8 , ОСОБА_9 /а.с.126 матеріалів провадження №3/559/668/2020//.

12.11.2020 на адресу начальника УПП в Рівненській області ДПП направлено запит про надання інформації про результати розгляду службового розслідування, призначеного за завою ОСОБА_1 /а.с.131 матеріалів провадження №3/559/668/2020//.

24.12.2020 ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву про розгляд справи за його відсутності та за участі його захисника/а.с.137 матеріалів провадження №3/559/668/2020//.

24.12.2020 в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Лопухович А.О. пояснила, що її підзахисний вину не визнає, оскільки вважає, що працівники поліції незаконно склали відносно нього протоколи про адміністративні правопорушення, у зв`язку із чим він звернувся із скаргами на їх дії, на які надійшла відповідь, що було призначено службове розслідування та утворено дисциплінарну комісію. Згідно витягу ЄРДР від 30.10.2020, працівники поліції перевищили свої службові повноваження та притягнуті до дисциплінарної відповідальності, а проти них порушено кримінальне провадження за заявою ОСОБА_1 .

В судове засідання призначене на 24.12.2020 викликався свідок ОСОБА_2 /а.с.128 матеріалів провадження №3/559/668/2020/, рекомендоване поштове відправлення, вмістом якого є судова повістка про виклик до суду повернулося без вручення із зазначенням листоноші «адресат відсутній за вказаною адресою» /а.с.140-142 матеріалів провадження №3/559/668/2020/, однак до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

В судове засідання призначене на 24.12.2020 викликався свідок ОСОБА_3 /а.с.127 матеріалів провадження №3/559/668/2020/, однак до суду не з`явився, причини неявки не повідомив, рекомендоване поштове відправлення, вмістом якого є судова повістка про виклик до суду повернулося без вручення із зазначенням листоноші «за закінченням терміну зберігання» /а.с.35-37 матеріалів провадження №3/559/669/2020/.

В судове засідання призначене на 24.12.2020 викликалася свідок ОСОБА_7 однак до суду не з`явилася, причини неявки не повідомила, рекомендоване поштове відправлення, вмістом якого є судова повістка про виклик до суду повернулося без вручення із зазначенням листоноші «за закінченням терміну зберігання» /а.с.38-40 матеріалів провадження №3/559/669/2020/.

Працівники УПП в Рівненській області ДПП до суду повторно не з`явилися, лист про забезпечення їх явки направлений судом та отриманий /а.с.126,138 матеріалів провадження №3/559/668/2020/ начальником УПП в Рівненській області ДПП, з невідомих суду причин, було повторно проігноровано.

Заслухавши доводи захисника, враховуючи пояснення надані ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_10 , в судовому засіданні 02.10.2020, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 року), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібермон проти Франції», Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998 року).

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом та забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому суддя повинен дати оцінку не тільки даним, що додані до протоколу про адміністративне правопорушення, але й доказам, які представлені особою в порядку захисту. Досліджуючи всі наявні докази суддя дає їм об`єктивну оцінку з точки зору їх достовірності та степені підтвердження чи спростування обставин, що характеризують діяння особи як правопорушення.

Відповідно до ст. 252 КУпАП,орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п.2 ст.278 КУпАП та п.24 постанови №14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", суд під час підготовки справи до розгляду повинен виявити недоліки наданих матеріалів та протоколу, з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз, зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Зокрема, за змістом рішення Європейського суду з прав людини у справі "Кузнєцов та інші проти Російської Федерації" зазначено, що одним із завдань вмотивованого рішення є продемонструвати сторонам, що вони були почуті, вмотивоване рішення дає можливість стороні апелювати проти нього, нарівні з можливістю перегляду рішення судом апеляційної інстанції. Така позиція є усталеною практикою Європейського суду з прав людини (справи "Серявін та інші проти України", "Проніна проти України" ) і з неї випливає, що ігнорування судом доречних аргументів сторони є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху (затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно ч. 1 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Відповідно ч. 2 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно ч. 3 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину, ненадання переваги в русі транспортним засобам аварійно-рятувальних служб, швидкої медичної допомоги, пожежної охорони, поліції, що рухаються з увімкненими спеціальними світловими або звуковими сигнальними пристроями, ненадання переваги маршрутним транспортним засобам, у тому числі порушення правил руху і зупинки на смузі для маршрутних транспортних засобів, а так само порушення правил зупинки, стоянки, що створюють перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Відповідно ч. 4 ст. 122 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за порушення, передбачені частинами першою, другою або третьою цієї статті, що спричинили створення аварійної обстановки, а саме: примусили інших учасників дорожнього руху різко змінити швидкість, напрямок руху або вжити інших заходів щодо забезпечення особистої безпеки або безпеки інших громадян.

Згідно п. 11.3 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що доказами, які на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР та у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП працівниками поліції надано :

- протокол про адміністративне правопорушення від 06.07.2020 серії БД №19673, в якому вказано, що 06.07.2020 о 21 год. 10 хв. в м.Дубно по вул. Шевченка, 53, водій ОСОБА_1 , керував т/з Volkswagen Passat н.з. НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: 1. запах алкоголю з порожнини рота, 2.поведінка, що не відповідає обстановці, 3. різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з, за допомогою газоаналізатора «Alcotest №6810» та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, від підпису протоколу, від дачі пояснень та від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився /а.с.1 матеріалів провадження №3/559/668/2020/;

- клопотання щодо уточнення місця складання протоколу /а.с.3 матеріалів провадження №3/559/668/2020/;

- акт огляду водія, складений 06.07.2020 о 22 год. 25 хв. /а.с.4 матеріалів провадження №3/559/668/2020/;

- направлення на огляд водія, згідно якого ОСОБА_1 направлено до Дубенської міської лікарні 06.07.2020 о 22 год. 27 хв. /а.с.5 матеріалів провадження №3/559/668/2020/;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , разом з тим, звертається судом увага, що як і пояснення ОСОБА_2 , так і пояснення ОСОБА_3 містять дописи у серії та номері протоколу, який, як вони зазначають в їх присутності було складено, зокрема серії ДПР18 №289205, та містять прогалину у зазначені дати складання такого протоколу/а.с.6,7 матеріалів провадження №3/559/668/2020/;

- копію протоколу серії ДПР18 №289205 від 06.07.2020/а.с.8 матеріалів провадження №3/559/668/2020/;

- копію витягу про реєстрацію події/а.с.10 матеріалів провадження №3/559/668/2020/;

- відеозапис /а.с.11 матеріалів провадження №3/559/668/2020/;

а доказами, які на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.4 ст. 122 КУпАП працівниками поліції надано,

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №289205 від 06.07.2020, в якому вказано, що 06.07.2020 о 21 год. 10 хв. По вул.Шевченка, 53, м.Дубно, Рівненської області, водій ОСОБА_1 , керуючи т/з «Volkswagen Passat» н.з. НОМЕР_2 , виїхав на смугу зустрічного руху, чим змусив водія ОСОБА_3 , який керував т/з «Skoda Оctavia» н.з. НОМЕР_3 , різко загальмувати та змінити напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку, вищезазначеними діями ОСОБА_1 порушив п. 11.9 ПДР, від підпису протоколу, від дачі пояснень та від отримання копії протоколу ОСОБА_1 відмовився /а.с.1 матеріалів провадження №3/559/669/2020/;

- клопотання щодо уточнення місця складання протоколу /а.с.3 матеріалів провадження №3/559/669/2020/;

- письмові пояснення свідків ОСОБА_7 ОСОБА_3 /а.с.4,5 матеріалів провадження №3/559/669/2020/;

Згідно вимог п.2 Розділу 11 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 07.11.2015 № 1395 у випадку відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу про адміністративне правопорушення, в ньому робиться відповідний запис, який засвідчується підписами двох свідків.

Разом з тим, із змісту протоколів вбачається, що ОСОБА_1 від підпису та пояснень відмовився, що вимагало від працівника поліції засвідчити таку відмову підписами двох свідків, а їх письмові пояснення долучити до матеріалів справи ( п.1 розділу 11 Інструкції).

У відповідності до диспозицій ч. 1 ст. 130 та ч. 4 ст. 122 КУпАП однією з підстав притягнення особи до адміністративної відповідальності є керування транспортним засобом.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму ВСУ від 23.12.2005р. № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста- машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Чинне законодавство, а також Правила дорожнього руху, не містить визначення терміну «керування транспортним засобом». Таке визначення було наведено в п. 27 Пленуму ВСУ від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно ст. 8 п. 1 Конвенції про дорожній рух, яку ратифіковано із застереженням і заявами Указом Президії ВР УРСР № 2614-УІІІ від 25.04.1974 «Каждое транспортное средство или состав транспортних средств, которые находятся в движении, должны иметь водителя».

Крім того, в рішенні №404/4467/16-а від 20.02.2019 ВС/КАС зазначив, що «Само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування». Проте зазначення «водія» унеможливлює правозастосування вказаного визначення в розумінні ст. 130 КУпАП, оскільки суттєво зменшує коло осіб, які можуть бути притягнуті до відповідальності за керування у нетверезому стані.

Знаходження біля транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, оскільки саме перебування особи в автомобілі не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно від наявності ввімкненого двигуна.

ОСОБА_1 не заперечує, що він вживав алкогольні напої та перебував в стані алкогольного сп`яніння, проте заперечує сам факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Під час розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності, факт керування не підтверджено жодним доказом, в тому числі відеозаписом подій, який долучено до матеріалів справи та який був оглянутий у судовому засіданні.

Окрім того, судом береться до уваги та обставина, що ОСОБА_1 скориставшись своїм правом, оскаржив дії працівників поліції, під час складання протоколів. В межах службового розслідування встановлено, що факт порушення вимог адміністративного законодавства інспектором взводу №2 роти №1 батальйону УПП в Рівненсткій області капралом поліції Максимовичем Ігорем Петровичем, знайшов своє підтвердження, окрім того 30.10.2020 до ЄРДР за №0001193 внесено відомості за заявою ОСОБА_1 від 25.09.2020, згідно якої 06.07.2020 в м.Дубно Рівненської області працівники УПП в Рівненській області перевищили свої службові повноваження, тобто вчинили дії, які явно виходили за межі наданим їм повноважень, що супроводжувалося насильством щодо останнього/а.с.135,136 матеріалів провадження №3/559/668/2020/.

В протоколах про адміністративні правопорушення серії БД №196731 від 06.07.2020 та ДПР18 №289205 від 06.07.2020 зазначені, свідки подій ОСОБА_3 , ОСОБА_7 та ОСОБА_2 . Однак вказані свідки, які неодноразово викликались до суду для дачі пояснень, в судові засідання не з`явились та не підтвердили факти викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Також для дачі пояснень в судове засідання не з`явилися працівники поліції, які оформляли адміністративні матеріали. Зазначені факти викликають сумнів у тому, що ОСОБА_1 дійсно вчинив правопорушення, та у правомірності складання працівниками поліції щодо нього відповідних протоколів.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Інкриміновані ОСОБА_1 правопорушення вчинені 06.07.2020, а отже, на момент розгляду справи, у зв`язку із тим, що суд вживав заходи для належного повідомлення правопорушника, виклику свідків, працівників поліції, строки передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП на час розгляду справи сплинули строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП закінчилися.

Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка міститься у Постанові від 07.02.2018 р. по справі №910/18319/16 вбачається, що застосування п.7 ч.1 ст.247 КУпАП можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи скоєнні дорожньо-транспортної пригоди провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП через відсутність події складу адміністративного порушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні ДТП.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.252 КУпАП оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вичиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Винуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути безумовно доведена достатніми доказами, які установлюють об`єктивну істину у справі.

Враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що працівниками поліції під час складання протоколів було допущені вимоги процесуального законодавства, свідки зазначені у протоколі та пояснення яких долучено до матеріалів справи, допитати в судовому засіданні для підтвердження їх показів, не представилося можливим, оскільки вони в судове засідання на неодноразові виклики не з`являлися, працівниками поліції також проігноровано судові виклики, що в своїй сукупності ставить під сумнів достовірність відомостей внесених до протоколу про адміністративне правопорушення. Таким чином, суд не може погодитися з висновками працівників поліції про наявність в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП та ч. 4 ст. 122 КУпАП, оскільки факт керування не підтвердженим жодним наявним матеріалах справи доказом. А навпаки спростований показами, даними в судовому засіданні самим ОСОБА_1 та свідком ОСОБА_10 .

Висновки суду не можуть ґрунтуватись на припущеннях та матеріалах справи, які складені з порушенням чинного законодавства, а тому провадження у справі щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1ст. 130 та ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Керуючись ст. 36 ч. 1 ст. 130, ст. 122, ст.. 247, ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 :

№559/1395/20 (провадження №3/559/668/2020) за ст. 130 ч. 1 КУпАП,

№559/1396/20 (провадження №3/559/669/2020) за ст. 122 ч. 4 КУпАП,

в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №559/1395/20.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушеннь, передбачених ст.130 ч. 1 та ст. 122 ч. 4 КУпАП, закрити, в звязку з відсутністю в діях, останнього, складу адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець