Справа № 199/813/20
ПОСТАНОВА

іменем України

19.02.2020 року м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Воробйов В.Л., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його законного представника Пиркалова О.О. та потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного працівником поліції місцем проживання зазначена адреса: АДРЕСА_1 , у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Відносно неповнолітнього ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №418745 від 21.01.2020 року про те, що він «15.01.2020 року о 08-35 годині в м.Дніпр, в районі будинку №12 по вул.Петра Бикова, перед виходом на проїзну частину не переконався у безпеці, раптово вийшов на пішохідний перехід, в результаті чого на нього було скоєно наїзд автомобілем «Кіа» № НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушив вимоги п.п.4.14 а,б ПДР України».

Пішохід ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, які на час надходження справи до суду не можна вважати такими, що відносяться до тілесних ушкоджень середнього та тяжкого ступеню тяжкості.

Відповідно до ст.ст.245,251,252,280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати вся обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що в межах обставин та механізму дорожньо-транспортної пригоди, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №418745 від 21.01.2020 року та складеного на ОСОБА_1 в його діях склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, відсутній з наступних підстав.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Допитаний у судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 у присутності свого законного представника ОСОБА_3 свою провину не визнав та суду показав, що 15.01.2020 року близько 08-30 години в районі будинку №12 по вул. Петра Бикова у м.Дніпро він мав намір перейти проїзну частину дороги та підійшов до пішохідного переходу. Дочекавшись коли автомобілі, які рухались у лівій смузі для руху зупинились пропускаючи його, він вийшов на пішохідний перехід та в цей час на нього скоїв наїзд автомобіль «Кіа» № НОМЕР_1 , який рухався у правій смузі для руху. Вказує, що дорожньо-транспортна пригода сталася саме на пішохідному переході та безпосередньо перед виходом на нього, він переконався у безпеці та був впевнений, що йому надають дорогу інші учасники дорожнього руху.

Допитаний у судовому засіданні потерпілий ОСОБА_2 суду показав, що 15.01.2020 року близько 08-30 години він керував автомобілем «Кіа» № НОМЕР_1 та рухався у правій смузі для руху по вул. Петра Бикова у м.Дніпро. Так, в районі будинку №12 у лівій смузі для руху стояли інші автомобілі, які виконували поворот ліворуч, а він рухаючись у правій смузі для руху наближаючись до пішохідного переходу скоїв наїзд на пішохода ОСОБА_1 . Вказує, що пішохода не міг помітити, оскільки біля пішохідного переходу стояв великий стовп, за яким безпосередньо і перебував пішохід ОСОБА_1 перед виходом на проїзну частину. Коли він його побачив, то застосував екстрене гальмування, але уникнути наїзду йому не вдалося.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Суд враховує правові висновки Верховного Суду України, викладені, зокрема, у постанові № 5-218кс15 від 05 листопада 2015 року, якими врегульовані подібні правовідносини, які передбачені ст.286 КК України, які за об`єктивною стороною відмінні від ст. 124 КУпАП лише за наслідками.

Виходячи з вищевказаних пояснень вбачається, що останні фактичні обставини справи не відповідають суті адміністративного правопорушення, викладеної у протоколі, що суперечить вимогам ст.256 КУпАП.

Отже протокол про адміністративне правопорушення не містить складової об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, як і будь-якого іншого правопорушення, суті адміністративного правопорушення, що унеможливлює як притягнення особи до адміністративної відповідальності, так і закриття провадження при наявності вини, наприклад, у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

За вимогами ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

При цьому суд наголошує, що не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, не може перебирати на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що призведе до порушення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім суд звертає увагу, що схема до протоколу огляду місця ДТП від 15.01.2020 року не містить інформації щодо місця скоєння дорожньо-транспортної пригоди наїзду на пішохода. Крім цього вказана схема не підписана всіма учасниками дорожньо-транспортної пригоди.

Виходячи з основоположних засад диспозитивності, суд не може встановлювати інші фактичні обставини, окрім тих, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч.1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

Отже, враховуючи, що відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину органом патрульної поліції в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,252,280,283,п.3 ч.1 ст.284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно неповнолітнього ОСОБА_1 закрити, за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.Л.Воробйов