490/4629/20 від22.10.2020
н/п 3/490/2644/2020
Центральний районний суд м. Миколаєва
________________________________________________________________________________
Справа № 490/4629/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

22 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Скрипченко С.М., розглянувши протокол про вчинення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає у АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва перебувають матеріали адміністративного протоколу серії БД № 416671 від 25.07.2020р. про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно протоколу вбачається, що 25.07.2020р. близько 23:10 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "ВАЗ 21093", реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався в м. Миколаєві по вул. Веселинівській в районі буд. №3, маючи явні ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді звужених зіниць очей, які не реагують на світло, поведінки що не відповідає обстановці та вираженого тремтіння пальців рук. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на з`ясування стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом медичному закладі у присутності двох свідків, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у жодне із призначених судових засідань не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про що свідчать зворотні повідомлення про вручення поштового відправлення.

Його захисник, адвокат Мішанов С.В., у судовому засіданні повідомив, що ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не визнає з наступних підстав. Так, ОСОБА_1 стверджує що під час керування транспортним засобом марки "ВАЗ 21093", реєстраційний номер НОМЕР_2 не перебував у стані наркотичного сп`яніння. Від медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, проте йому на місці працівниками поліції проходження огляду на стан сп`яніння не пропонувалось. В той же час від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі також не відмовлявся лише за умови оформлення працівниками поліції щодо нього протоколу затримання. Разом із тим працівниками поліції неправомірно було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та складання такого протоколу носило формальний характер у зв`язку із конфліктом, який виник між ОСОБА_1 та поліцейськими під час складання постанови серії ЕАМ №2875439 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Після оформлення адміністративних матеріалів ОСОБА_1 самостійно проїхав до медичного закладу, де пройшов у встановленому законом порядку огляд та згідно медичної виписки №1533 встановлено його тверезий стан. Окрім того адвокат зазначив, що поточна редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність до осіб, які здійснюють керування річковими, морськими або маломірними суднами, тобто до судноводіїв, в той же час відповідальність водії наземних транспортних засобів за ч. 1 ст. 130 КУпАП відсутня. У зв`язку із викладеним захисник клопотав про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи наведене, вивчивши матеріали додані до протоколу, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Так, Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

При вивченні матеріалів адміністративного протоколу серії БД №416671 від 25.07.2020р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що вимоги стандарту "поза розумним сумнівом" було дотримано, що знайшло свій прояв у наступній встановленій сукупності доказів.

У підтвердження обставин, викладених у протоколі серії БД №416671, працівниками поліції долучено до матеріалів справи диск з відеозаписами з натільних камер поліцейських. В ході огляду вказаних відеозаписів встановлено наступне.

З відеофайлу "" вбачається, що підставою до зупинки транспортного засобу "ВАЗ 21093", реєстраційний номер НОМЕР_2 працівниками поліції стало порушення водієм вимог п. 8.7.3 "е" ПДР України (порушення проїзду на заборонений червоний сигнал), за що передбачена відповідальність ч. 2 ст. 122 КУпАП. Відеозапис починається після складання працівниками поліції постанови серії ЕАМ №2875439 від 25.07.2020р. в час роз`яснення поліцейськими ОСОБА_1 підстав до складання такої постанови, накладеного стягнення та порядку оскарження у разі незгоди. В подальшому ОСОБА_1 було надано зазначену постанову для ознайомлення та підпису, а також вручено копію постанови.

Під час ознайомлення ОСОБА_1 із постановою, працівник поліції із використанням ліхтарика, перевіряє реакцію зіниць очей водія на світло, що свідчить про те, що інспекторами поліції були здійснені дії, направлені на виявлення ознак наркотичного сп`яніння

Після ознайомлення із постановою, ОСОБА_1 не висловлює жодних заперечень щодо її змісту та вчиненого правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, навпаки прохає у працівників поліції кулькову ручку та засвідчує постанову власним підписом без зауважень. Окрім того в ході усього відеозапису відсутні будь-які ознаки конфліктної ситуації між ОСОБА_1 та працівниками поліції, на які посилається у своїх доводах захисник Мішанов С.В. та упереджене ставлення поліцейських до водія не підтверджено.

Як вбачається, надалі у присутності двох свідків, працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що у зв`язку із виявленими ознаками наркотичного сп`яніння, йому буде запропоновано проходження огляду на з`ясування стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом медичному закладі. Окрім того поліцейським також роз`яснено підстави до такого огляду та відповідальність за відмову від проходження огляду згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП. Однак на питання працівника поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 повідомляє, що згоден проїхати до медичного закладу за умови, якщо відносно нього буде складено протокол затримання. На вказане інспектори поліції зазначають, що у даному випадку ОСОБА_1 не є затриманою особою та наразі підстави до його затримання та складання відповідного протоколу відсутні. Окрім того додано, що у випадку згоди ОСОБА_1 на проходження огляду у медичному закладі, йому буде виписане направлення.

В подальшому на неодноразові питання працівника поліції щодо проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі ОСОБА_1 повторно вказує про згоду лише у випадку складання протоколу адміністративного затримання. Такі дії ОСОБА_1 працівниками поліції було сприйнято як відмову від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння та останньому у присутності двох свідків повідомлено про складання адміністративного протоколу про вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, роз`яснено положення даної частини статті та зазначено про обмеження у керуванні транспортним засобом. Слід зазначити що ОСОБА_1 лише зазначає про свою "повну тверезість", при цьому не висловлює жодних зауважень чи заперечень щодо виявлених ознак сп`яніння, щодо підстав до складання адміністративного протоколу, щодо обмеження у праві керування транспортним засобом або щодо незаконності дій працівників поліції.

Згідно відеофайлу "" вбачається, що у зв`язку із складанням адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 надає працівникам поліції посвідчення водія та реєстраційний талон на транспортний засіб, окрім того повідомляє про відсутність полісу страхування. В ході оформлення адміністративних матеріалів працівник поліції на питання ОСОБА_1 повідомляє, що у нього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, однак перевірити стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки не є можливим у зв`язку із відсутністю відповідних технічних засобів. При цьому вбачається, що ОСОБА_1 взагалі не наполягав на проходженні огляду саме на місці зупинки та не оскаржував рішення поліції про неможливість проходження огляду на місці зупинки, хоча йому було роз`яснено про надання заперечень у відповідній графі протоколу.

Згідно відеофайлу "" вбачається, що після складення адміністративного протоколу, працівником поліції роз`яснено ОСОБА_1 про суть вчиненого правопорушення, зачитано зміст складеного протоколу, видано тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом. Після ознайомлення із змістом протоколу, ОСОБА_1 не висловлює жодних заперечень чи незгоди із відомостями викладеними у протоколі, або щодо незаконності дій працівників поліції, лише вказує про причину своєї відмови від проходження огляду та засвідчує відомості протоколу особистим підписом.

Наведені обставини знайшли своє підтвердження також у письмових доказах по справі, а саме:

- протоколі серії БД №416671 від 25.07.2020р., згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 був ознайомлений із викладеними відомостями про вчинене правопорушення, про що поставив свій підпис. Та при наявній можливості зазначити свої заперечення у відповідній графі щодо незгоди із підставами проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння, порушення процедури такого огляду, неналежних дій працівників поліції тощо, зазначив лише про нескладання протоколу затримання, що стало підставою до відмови до проходження огляду;

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого в ході огляду ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді розширених зіниць очей, які не реагують на світло, поведінки що не відповідає обстановці та вираженого тремтіння пальців рук. Із результатами такого огляду ОСОБА_1 погодився, про що поставив свій підпис, при цьому жодних заперечень чи зауважень по суті викладеного не мав. Вказаний акт засвідчений підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та не викликає сумнівів у своїй достовірності;

- направленні водія ОСОБА_1 до МОНД для проведення медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, згідно якого вбачається що підставою до такого направлення був проведений огляд на місці зупинки, в ході якого у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння у вигляді розширених зіниць очей, які не реагують на світло, поведінки що не відповідає обстановці та вираженого тремтіння пальців рук;

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких водій ОСОБА_1 від проходження огляду на з`ясування стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом медичному закладі відмовився. Наведені пояснення викладені належним чином, надані власноручно свідками та ними підписані, за такого не викликають сумнівів у своїй достовірності;

- матеріалах справи у сукупності.

Доводи захисника в частині відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на з`ясування стану наркотичного сп`яніння у медичному закладі з підстав не складання працівниками поліції протоколу адміністративного затримання, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, згідно положень ч. 1 ст. 260 КУпАП, передбачено, що у випадках, прямо передбачених законами України, з метою припинення адміністративних правопорушень, коли вичерпано інші заходи впливу, встановлення особи, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі неможливості складення його на місці вчинення правопорушення, якщо складення протоколу є обов`язковим, забезпечення своєчасного і правильного розгляду справ та виконання постанов по справах про адміністративні правопорушення допускаються адміністративне затримання особи, особистий огляд, огляд речей і вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, тимчасове затримання транспортного засобу, відсторонення водіїв від керування транспортними засобами, річковими і маломірними суднами та огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 262 КУпАП, адміністративне затримання провадиться зокрема органами внутрішніх справ (Національною поліцією) - при вчиненні дрібного хуліганства, вчиненні насильства в сім`ї, порушення порядку організації і проведення зборів, мітингів, вуличних походів і демонстрацій, при поширюванні неправдивих чуток, вчиненні злісної непокори законному розпорядженню чи вимозі поліцейського, члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону, а також військовослужбовця чи образи їх, публічних закликів до невиконання вимог поліцейського, при прояві неповаги до суду, вчиненні незаконного доступу до інформації в автоматизованих системах, порушення правил про валютні операції, правил обігу наркотичних засобів або психотропних речовин, незаконного продажу товарів або інших предметів, дрібної спекуляції, торгівлі з рук у невстановлених місцях, при розпиванні спиртних напоїв у громадських місцях чи появі у громадських місцях у п`яному вигляді, що ображає людську гідність і громадську мораль, у випадках, коли є підстави вважати, що особа займається проституцією, при порушенні правил дорожнього руху, правил полювання, рибальства і охорони рибних запасів та інших порушень законодавства про охорону і використання тваринного світу, при порушенні правил перебування іноземців та осіб без громадянства в Україні і транзитного проїзду через територію України, а також в інших випадках, прямо передбачених законами України.

Аналіз вказаних положень дозволяє дійти висновку, що підставою адміністративного затримання особи як заходу забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, є вчинення особою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 262 КУпАП; застосовується лише уповноваженими органами (посадовими особами) та у прямо передбачених законом випадках - з метою припинення правопорушень та забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Окрім того, з положень ч. 1 ст. 260 КУпАП, слідує, що застосування до особи адміністративного затримання не є імперативним обов`язком уповноваженої особи (органу), а лише "допускається". Тобто фактично застосування затримання до особи здійснюється уповноваженою особою (органом) з урахуванням конкретних обставин події.

В даному випадку, згідно матеріалів справи, вбачається, що жоден із перелічених ст. 260 ч. 1 КУПАП випадків задля застосування працівниками поліції щодо ОСОБА_1 адміністративного затримання не виник, також у працівників поліції не виникло обов`язку затримувати ОСОБА_1 виключно на його вимогу про це.

З цього також слідує, що доводи захисника про те, що тривалість складання працівниками поліції адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 можливо розцінювати як затримання особи є перекручуванням та невірним сприйняттям правових норм. Тим більше, що у відношенні ОСОБА_1 за цей час було складено три матеріали за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи захисника, про те що ОСОБА_1 фактично не керував транспортним засобом, оскільки після його зупинки працівниками поліції, вже фізично цього не міг робити - не приймаються судом до уваги, вбачаються що таке твердження є перекручуванням об`єктивних обставин події та недоліків протоколу з метою ухилення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності. Більше того з матеріалів справи вбачається, що саме ОСОБА_1 був за кермом т/з марки "ВАЗ 21093", реєстраційний номер НОМЕР_2 та під час складання адміністративних матеріалів не висловлював жодних заперечень щодо факту керування ним даним транспортним засобом, жодні інші особи, які перебували на місці події не вказували на себе як на водія т/з "ВАЗ 21093", реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Щодо твердження захисника про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження медичного огляду на з`ясування стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом медичному закладі, суд виходить з наступного.

Так, дійсно згідно оглянутих відеозаписів, які містяться в матеріалах справи, вбачається що ОСОБА_1 висловлював згоду проїхати до медичного закладу задля проходження огляду, однак лише за єдиної умови - складання щодо нього протоколу адміністративного затримання. Оскільки така вимога ОСОБА_1 була необґрунтованою та безпідставною, такою що не відповідає чинному законодавству, працівники поліції цілком вірно розцінили наведені дії ОСОБА_1 як спробу ухилитися від адміністративної відповідальності, що може свідчити про відмову від медичного огляду.

Доводи захисника в частині порушення працівниками поліції вимог п. 3 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008р. №1103 та незабезпечення проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Так, процедура направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Зокрема, пунктом 3 Порядку передбачено, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я (далі МОЗ) і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 10 Порядку огляд водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я проводиться в будь-який час доби за методикою та із застосуванням приладів, дозволених для використання Міністерством охорони здоров`я України.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена також Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно до пункту 12 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу І цієї Інструкції, поліцейський направляє, цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналіз вказаних нормативних актів свідчить, що у разі виявлення у водія ознак наркотичного сп`яніння співробітниками поліції огляд на місці зупинки транспортного засобу не проводиться, для проведення огляду водій відразу направляється до найближчого закладу охорони здоров`я.

Окрім того, поліцейські не забезпечуються спеціальними технічними засобами для проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння водіїв транспортних засобів, тому зробити такий огляд фактично не мають можливості. Більше того ОСОБА_1 під час складання адміністративного протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП було повідомлено про відсутність технічної можливості проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки та останній із вказаним погодився та не наполягав на проведенні такого огляду саме на місці зупинки.

Доводи захисника в частині формального складання працівниками поліції протоколу за вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку із виниклим конфліктом між ОСОБА_1 та поліцейськими є необґрунтованим, оскільки з оглянутих відеозаписів з натільних камер поліцейських вбачається, що жодних конфліктних ситуацій між ними не виникало. Та матеріалами справи неналежність дій працівників поліції або "формальне" відношення до складання протоколу серії БД №416671 від 25.07.2020р. не підтверджено.

Долучена захисником медична виписка №1533 від 26.07.2020р. за результатами медичного огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки згідно ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Захисником у своїх доводах зазначено про те, що чинна редакція ч. 1 ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальності водіїв наземних транспортних засобів.

Разом із тим, при визначенні нормативного акту, що передбачає відповідальність за вчинене ОСОБА_1 правопорушення, суд виходить з наступного.

За загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Верховною Радою України 22 листопада 2018 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), яким визначено поняття кримінального правопорушення, кримінального проступку та визначено особливості початку досудового розслідування у формі дізнання.

Вказаний Закон набув чинності 01 липня 2020 року.

Підпунктом 4 пункту 1 Розділу І Закону № 2617-VIII статтю 130 КУпАП викладено у новій редакції. Одночасно, підпунктом 17-1 пункту 2 Розділу 1 внесено зміни до Кримінального кодексу України та введено новий склад кримінального проступку у статті 286-1 КК України у такій редакції: "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", об`єктивна сторона якого включає відповідальність як за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само: передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,; вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування. У частині другій цієї статті передбачена відповідальність за повторне вчинення проступку.

Законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (на підставі статті 8 Конституції України набув чинності в порядку частини 5 статті 94 Конституції України з дня опублікування в офіційному друкованому виданні Верховної Рада України «Голос України» - 03.07.2020 року) виключені норми Закону № 2617-VIII а саме: підпункт 4 пункту 1 Розділу І, яким положення статті 130КУпАП викладено у новій редакції та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1, яким введено в дію положення статті 286-1 КК України.

Згідно з частиною 5 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 720-ІХ до приведення у відповідність із цим Законом законодавчі та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Оскільки Законом № 720-ІХ такі зміни виключені, суд керується положеннями статті 8 КУпАП, якою передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Тобто, до набрання чинності Законом України № 2617-VIII (до 01.07.2020 року) КУпАП передбачав у статті 130 адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. З 01.07.2020 року і до 03.07.2020 року такі діянні криміналізовано шляхом доповнення КК України статтею 286-1, а з 04.07.2020 року такі діяння знову віднесенні до статті 130 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення, визначеного частиною 1 статті 130 КУпАП після 03.07.2020 року, а саме 25 липня 2020 року керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився, а зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення викладено у новій редакції) та підпунктом 17-1 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення статті 286-1 КК України) Закону № 2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, суд вважає, що положення статті 130 КУпАП на момент розгляду справи діють в редакції Закону від 07 липня 2016 року № 1446-VIII, у зв`язку з чим має бути застосований закон, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

При цьому, суд зазначає, що 20 липня 2020 року Комітетом Верховної Ради України з питань правоохоронної діяльності, який відповідно до частини 3 статті 21 Закону України «Про комітети Верховної Ради України» має право надавати роз`яснення щодо застосування положень законів України, були надані роз`яснення щодо окремих положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року.

В зазначених роз`ясненнях Комітет зазначив, що з 3 липня 2020 року стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом № 2617-VIII, а стаття 286-1 КК України виключена.

Одночасно суд зазначає, що база даних "Законодавство України" на сайті https://zakon.rada.gov.ua, про яку має на увазі захисник, має інформаційний характер і не є офіційним друкованим виданням.

Таким чином, суд не приймає до уваги заперечення захисника та вважає, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані працівниками поліції як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року).

На підставі викладеного, вважаю що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року), а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При обранні виду адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги обґрунтованість підозр поліцейських щодо необхідності проходження медичного огляду та відмову ОСОБА_1 від такого огляду шляхом вимоги від працівника поліції здійснення дій, які не передбачені законодавством, за такого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 34, 36, 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, що підлягає перерахуванню до місцевого бюджету Центрального району на розрахунковий рахунок № UA0014001, Миколаївське ГУК/ Миколаївської обл./21081300 код отримувача 37992030, МФО: 899998, а також позбавлення права керування всіма видами механічних транспортних засобів строком один рік.

На підставі ст. 40 - 1 КУпАП, стягнути з ОСОБА_1 в рахунок сплати судового збору у провадженні по цій справі 439 (чотириста тридцять дев`ять) грн. 40 коп., що підлягає перерахуванню до УК у Центральний м. Миколаїв /Централ.р-н/22030101, на розрахунковий рахунок № UA0014006, код отримувача 37992781, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 22030106.

Постанову протягом десяти днів з її дня винесення може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду через Центральний районний суд м. Миколаєва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, чи її захисником.

Штраф має бути сплачений протягом п`ятнадцяти днів з дня одержання копії постанови. В разі несплати штрафу в зазначений термін у добровільному порядку, постанову буде звернуто до примусового виконання та стягнуто: штраф у подвійному розмірі і витрати на облік правопорушень.

Суддя С.М. Скрипченко