Справа № 128/1489/20
Провадження № 33/801/846/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Карпінська Ю. Ф.
Доповідач: Матківська М. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Матківської М. В.,

розглянувши з участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Ладана О. А.,

апеляційну скаргу ОСОБА_1

на постанову Вінницького районного суду Вінницької області від 31 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює лікарем-онкологом у КНП «Іллінецька центральна районна лікарня», до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

Встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 366619 від 13 червня 2020 року водій ОСОБА_1 13 червня 2020 року о 17 год 35 хв у с. Жабелівка Вінницького району Вінницької області по вул. Шевченка керувала автомобілем Volkswagen Touareg, державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у медичному закладі, висновок № 2057, результат - 2,50 проміле, чим порушила вимоги пункту 2.9. Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Вінницького районного суду Вінницької області від 31 серпня 2020 року визнано винною ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову суду, в якій зазначила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, пославшись на те, що в період з 10 вересня 2020 року до 19 вересня 2020 року вона перебувала на самоізоляції у зв`язку з підозрою на COVID-19, а з 19 вересня 2020 року до 25 вересня 2020 року у зв`язку із підтвердженням зазначеної хвороби перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницька міська лікарня». Після виписки з лікарні з 26 вересня 2020 року до 02 жовтня 2020 року - проходила лікування в КНП «Іллінецька центральна районна лікарня», у зв`язку з чим вона пропустила строк на апеляційне оскарження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі, пославшись на її незаконність та необґрунтованість.

Доводи апеляційної скарги полягають в тому, що ОСОБА_1 було безпідставно зупинено працівниками поліції, які вимагали у неї пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, при цьому у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено причини її зупинки і такі обставини не досліджувались судом першої інстанції. Ні протоколу про адміністративне правопорушення, ні медичного висновку їй не було надано та з цими документами її не було ознайомлено. Крім того суд безпідставно послався в оскаржуваній постанові на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки цих свідків суд не викликав в судове засідання для надання пояснень.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Ладан О. А. підтримав апеляційну скаргу, просить її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, перевіривши законність постанови суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 - адвоката Ладана О. А., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов висновку, що клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови підлягає до задоволення, а апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на таке.

Відповідно до частини 2 статті 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Згідно вимог статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Як свідчать матеріали справи оскаржувану постанову судом першої інстанції винесено 31 серпня 2020 року за відсутності особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника - адвоката Ладана О. А.

Копії постанови направлено до відома ОСОБА_1 та адвокату Ладану О. А. 31 серпня 2020 року, про що свідчить супровідний лист (а. с. 67), проте докази отримання копій постанови ОСОБА_1 та її захисником (рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень) в матеріалах справи відсутні.

16 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на постанову суду, яку постановою Вінницького апеляційного суду від 28 вересня 2020 року повернуто особі, яка її подала, з тих підстав, що апеляційна скарга подана після закінчення встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП строку на апеляційне оскарження постанови суду та ОСОБА_1 разом із апеляційною скаргою не заявила клопотання про поновлення такого строку.

08 жовтня 2020 року ОСОБА_1 повторно подала апеляційну скаргу, у якій зазначила клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, зазначивши, що у встановлений законом процесуальний строк вона не подала апеляційну скаргу на постанову суду у зв`язку з тим, що в період з 10 вересня 2020 року до 19 вересня 2020 року вона перебувала на самоізоляції у зв`язку з підозрою на COVID-19; з 19 вересня 2020 року до 25 вересня 2020 року у зв`язку із підтвердженням зазначеної хвороби перебувала на стаціонарному лікуванні в КНП «Вінницька міська лікарня», а з 26 вересня 2020 року до 02 жовтня 2020 року - проходила лікування в КНП «Іллінецька центральна районна лікарня».

До апеляційної скарги скаржник додала копію виписки із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 3652, із якої вбачається, що ОСОБА_1 перебувала на стаціонарному лікуванні з 19 вересня 2020 року до 25 вересня 2020 року (а. с. 91-92), копію листка непрацездатності серії АДФ № 667798 з 19 вересня 2020 року до 25 вересня 2020 року (а. с. 94) та копію листка непрацездатності серії АДФ № 634536 з 26 вересня 2020 року до 02 жовтня 2020 року (а. с. 93).

Такі обставини вказують на поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду, а тому такий строк підлягає поновленню.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, згідно вимог статті 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За правилами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно роз`яснень, наданих у пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Згідно з пунктом 2.9. (а) Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).

Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння згідно з пунктом 3 розділу І Інструкції є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.

Апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_4 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Її вина підтверджується наявними у справі матеріалами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 366619 від 13 червня 2020 року, із якого вбачається, що 13 червня 2020 року о 17 год 35 хв водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у медичному закладі, висновок № 2057, результат - 2,50 проміле (а. с. 1);

- висновком КП «ВОНД «Соціотерапія» № 2057 від 13 червня 2020 року щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами якого встановлено, що ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння; Алкотест 6820 - 2,28 проміле, Алкотест 6820 - 2,50 проміле (а. с. 3).

З`ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, які узгоджуються між собою, апеляційний суд приходить до висновку про правильність та обґрунтованість висновку суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, який підтверджено відповідним висновком закладу охорони здоров`я.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в тому, що її було безпідставно зупинено працівниками поліції, які вимагали у неї пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, при цьому у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено причини її зупинки і такі обставини не досліджувались судом першої інстанції, не заслуговують на увагу, оскільки такі доводи не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення визначені ст. 256 КУпАП. За змістом цієї статті у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначено, зокрема, суть адміністративного правопорушення, що правильно відображено у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 366619 від 13 червня 2020 року, який складено відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Вимог щодо необхідності зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення причини зупинки транспортного засобу зазначена норма закону не містить.

Відповідно до ч. 3 ст. 256 ЦПК України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 366619 від 13 червня 2020 року підписаний ОСОБА_1 ; у графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» вона зазначила: «Ознайомлена з протоколом. Права та обов`язки роз`яснені». Жодних зауважень ОСОБА_1 щодо змісту цього протоколу матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було надано ні протоколу про адміністративне правопорушення, ні медичного висновку та не було ознайомлено з цими документами також є безпідставними, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи.

І протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 366619 від 13 червня 2020 року і висновок КП «ВОНД «Соціотерапія» № 2057 від 13 червня 2020 року підписані ОСОБА_1 , при цьому у протоколі про адміністративне правопорушення вона зазначила, що ознайомлена з протоколом.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції на час складання протоколу та щодо оскарження таких дій ОСОБА_1 і результатів такого оскарження.

Також є безпідставними доводи апеляційної скарги щодо безпідставного посилання суду першої інстанції в оскаржуваній постанові на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки цих свідків суд не викликав в судове засідання для надання пояснень.

В оскаржуваній постанові, зокрема, в її мотивувальній частині відсутнє посилання суду як на доказ вини ОСОБА_1 на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім того апеляційний суд враховує те, що згідно матеріалів справи огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився лікарем у медичному закладі - КП «ВОНД «Соціотерапія». Згідно з Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, огляд на виявлення стану сп`яніння у закладах охорони здоров`я не передбачає проведення такого огляду у присутності свідків.

За наведених обставин апеляційний суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно; вина ОСОБА_1 доведена повністю, у зв`язку з чим суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та призначене судом адміністративне стягнення повністю відповідає вимогам статті 33 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

Постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького районного суду Вінницької області від 31 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького районного суду Вінницької області 31 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. В. Матківська