КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/3846/2020
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 та захисника Самойленка В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу захисника Самойленка Владислава Володимировича на постанову судді Голосіївського районного суду міста Києва від 20 серпня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Умань Черкаської області, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн 40 коп.

Згідно з постановою судді місцевого суду, 20 червня 2020 року о 01 год 48 хв ОСОБА_1 , рухаючись в м. Києві, по вул. Кільцева дорога, керувала автомобілем «Бьюік Енкор», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, але пройти у встановленому законом порядку огляд для визначення стану сп`яніння у присутності двох свідків відмовилась, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Самойленко В.В., посилаючись на неповноту судового розгляду, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування матеріального закону, просить постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2020 року скасувати та за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення закрити провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що судом не в повній мірі з`ясовано всі обставини, які мають значення для справи. Поза увагою суду залишився той факт, що виключно в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, водночас відеозапис, доданий до протоколу, не містить таких даних. Крім того, поза увагою суду залишилася та обставина, що ОСОБА_1 поліцейськими не було надано можливості надати пояснення з приводу правопорушення, а запис в протоколі про відмову надати пояснення не відповідає дійсності.

За позицією захисника, ОСОБА_1 бажала пройти медичний огляд на стан сп`яніння, однак через неприязне ставлення до неї та конфліктну ситуацію, яка мала місце між працівниками поліції і пасажирами автомобіля, яким вона керувала, фактично були створені перешкоди у проходженні огляду. В подальшому ОСОБА_1 з метою спростування підозр поліцейських добровільно пройшла медичний огляд, результати якого показали, що вона не перебувала у стані алкогольного сп`яніння. Тому відомості, зазначені в протоколі, є припущеннями, а судове рішення відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України не може ґрунтуватися на припущеннях.

За вказаних обставин захисник вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення не доводиться доказами по справі, при цьому звертає увагу також на те, що в порушення вимог ст. 268 КУпАП судом не було взято до уваги заяву ОСОБА_1 про відкладення судового розгляду на іншу дату у зв`язку з її хворобливим станом і справу розглянуто за відсутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тобто з порушенням її процесуальних прав.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Самойленка В.В. на підтримку вимог апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга захисника Самойленка В.В. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом та правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП визначена адміністративна відповідальність також і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст. 266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

За положеннями ст. 266 КУпАП та підзаконних нормативних актів особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають огляду на стан алкогольного сп`яніння, який проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів у присутності двох свідків, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, які мають право на проведення такого огляду, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже відмова водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан, зокрема алкогольного сп`яніння, є підставою притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом установлено, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 дотримав процесуальні норми КУпАП та правильно застосував норми матеріального закону.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 належним чином була повідомлена про місце і час розгляду справи та 19 серпня 2020 року, тобто напередодні судового засідання, особисто подала до канцелярії суду клопотання про відкладення судового розгляду у зв`язку з неможливістю з`явитися в судове засідання з огляду на хворобливий стан здоров`я за порадою сімейного лікаря.

Між тим, на підтвердження поважності причин неявки в судове засідання ОСОБА_1 жодних документів суду не надала і не долучила їх до апеляційної скарги. А тому немає підстав вважати, що внаслідок розгляду справи під час її відсутності лише з огляду на формальне подання клопотання було порушено права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Що стосується інших доводів захисника, то розглянувши указану справу, всім доказам, як про це свідчить зміст постанови, суддя місцевого суду надав об`єктивну оцінку та обґрунтовано дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Невиконання водієм ОСОБА_1 за обставин, викладених у постанові судді місцевого суду, вимог п. 2.5 ПДР України підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №545834 від 20 червня 2020 року, який складений уповноваженою на це особою за участі двох свідків та ОСОБА_1 , а його зміст в повній мірі відповідає вимогам ст. 256 КУпАП. Зокрема, в протоколі вказані відомості щодо часу та місця керування транспортним засобом, зазначені виявлені у ОСОБА_1 поліцейським ознаки алкогольного сп`яніння та дії водія щодо ухилення від огляду, є посилання на порушення вимог п. 2.5 ПДР та норму закону, яка передбачає за це адміністративну відповідальність (а.с. 1);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 20 червня 2020 року, за змістом яких у їх присутності ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан сп`яніння (а.с. 2);

- відеозаписом з нагрудної відеокамери поліцейського, із якого, окрім іншого, вбачається, що в присутності двох свідків на неодноразову вимогу поліцейського пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального технічного засобу або в медичному закладі ОСОБА_1 згоди не надала, ухилялася від відповіді на запитання поліцейських, пов`язані з проведенням огляду, у зв`язку з чим її дії правильно були розцінені поліцейськими як відмова від проходження огляду та складено щодо неї протокол за порушення вимог п. 2.5 ПДР (а.с. 3).

Проаналізувавши указані докази в судовому рішенні, суддя місцевого суду обґрунтовано поклав їх в основу своїх висновків, оскільки вони є належними, допустимими та достовірними, отримані згідно з визначеною законом і підзаконними актами процесуальною процедурою, узгоджуються між собою та доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що 20 червня 2020 року вона розвозила друзів з ресторану, алкоголь не вживала. Коли її зупинили працівники поліції, то причину зупинки спочатку не повідомили, після перевірки документів посвідчення водія їй не повернули. З часом щодо причини зупинки повідомили, що під час повороту вона не включила відповідний покажчик, після чого в її розмову з працівниками поліції втрутились пасажири, які перебували в стані алкогольного сп`яніння, тому між ними виникла суперечка. Від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлялась, але розгубилась, оскільки відчувала з боку працівників поліції психологічний тиск.

Такі пояснення ОСОБА_1 фактично підтверджують факт невиконання нею вимог поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, а повідомлені причини відмови від огляду є надуманими, оскільки з огляду даних відеозапису відсутні підстави вважати дії працівників поліції неправомірними.

Доводи ОСОБА_1 про самостійне проходження 20 червня 2020 року о 03 год 50 хв огляду в КМНКЛ «Соціотерапія», за результатами якого стану сп`яніння у неї виявлено не було, не можуть бути враховані судом, оскільки суть вчиненого нею адміністративного правопорушення полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що утворює самостійний склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому результати згаданого ОСОБА_1 огляду за змістом ч. 5 ст. 266 КУпАП є недійсними, оскільки, виходячи з вимог ч. 4 ст. 266 КУпАП, п. 7 Порядку, п. 9 розділу ІІ Інструкції огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, який з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв здійснює доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я, якому надано право на проведення огляду, не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки судді місцевого суду в постанові від 20 серпня 2020 року відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, отже судове рішення постановлено з дотриманням вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП та відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі, як про це просить захисник.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи із санкції зазначеної правової норми та в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Таким чином, апеляційна скарга захисника задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Самойленка Владислава Володимировича залишити без задоволення, а постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 20 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П.Павленко