Провадження № 3/756/6046/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

27 жовтня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Яценко Н.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, матеріали якої надійшли від управління патрульної поліції в місті Києві щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи невідоме, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 7 ст.121 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2020 року до Оболонського районного суду м.Києва надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР №019929, складений 13 вересня 2020 року поліцейськім четвертої роти третього батальйону УПП в місті Києві сержантом поліції Наталич О.М.

У вказаному протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 13 вересня 2020 року о 12.15 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Mazda CХ5, державний номерний знак НОМЕР_1 без переднього державного номерного знаку. Протягом року повторне порушення: ЕАМ2794756 від 08 липня 2020 року, та ЕАМ2938931 від 07 серпня 2020 року за ч.6 ст.121 КУпАП, чим порушив п.2.9 Правил дорожнього руху України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_1 у судовому засіданні, справа призначена до розгляду на 27 жовтня 2020 року, порушник не з`явилась до суду, причини неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 10 КУпАП, адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушеннямст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18№ 019929 від 13 вересня 2020 року, постанову ЕАМ2794756 від 08 липня 2020 року, та ЕАМ2938931 від 07 серпня 2020 року, суддя, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Диспозицією ч.7 ст.121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за експлуатацію водієм транспортного засобу із забрудненим номерним знаком, що не дозволяє чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м, із вчиненням правопорушення повторно протягом року після вчинення будь-якого з порушень, передбачених ч.6 ст.121 КУпАП.

У розумінні ст.ст.35,39 КУпАП та загальних правових засад, повторним є адміністративне правопорушення, вчинене особою, до якої за вчинене нею протягом року здійснення однорідне правопорушення були застосовані міри адміністративного стягнення. При цьому однорідність означає посягання на той самий родовий або видовий об`єкт, відповідальність за вчинення яких передбачається однією нормою.

Також, згідно Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі /затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України №1395 від 07.11.2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 року за №1408/27853/, повторне вчинення протягом року адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена відповідними статтями Кодексу України про адміністративні правопорушення та визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили (крім правопорушень, відповідальність за які передбачена частиною третьою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.245 КУАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Предмет доказування у справі про адміністративні правопорушення становлять обставини, що підлягають з`ясуванню у справі про адміністративне правопорушення, а саме: наявність події адміністративного правопорушення; особа, яка вчинила протиправні дії (бездіяльність), за якими нормами КУпАП передбачена адміністративна відповідальність; винність особи у вчиненні адміністративного правопорушення; обставини, що пом`якшують адміністративну відповідальність, і обставини, що обтяжують адміністративну відповідальність; характер і розмір шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням; обставини, що виключають провадження по справі про адміністративне правопорушення; інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи; причини і умови вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

До протоколу про адміністративне правопорушення АПР18№ 019929 від 13 вересня 2020 року не надано жодного доказу (фото та або відеофіксації) що на транспортному засобі Mazda CХ5, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 був відсутній передній номерний знак.

Згідно вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Крім того, суд також звертає увагу, що постанова ЕАМ2794756 від 08 липня 2020 року, та постанова ЕАМ2938931 від 07 серпня 2020 року, які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення не засвідчені уповноваженою особою, що не можна визнати належним доказом у справі,який доводить факт їх чинності, їх не оскарження та набрання законної сили.

За таких обставин, суд, враховуючи матеріали справи, заперечення винної особи про вчинення правопорушення, які зазначені у протоколі, відсутність належних та допустимих доказів фіксації вчинення правопорушення, відсутність інформації про повторність вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , додані постанови не засвідчені уповноваженою особою, приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.7 ст.121 КУпАП, суть якого викладено у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому провадження у справі відносно нього підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 7, 34, 38, 247 п. 1, 245, 252, 255, 283-285, 291, 294 КУпАП , суд

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.7 ст.121 КпАП України стосовно ОСОБА_1 з підстав ч. 1 ст. 247 КпАП України у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Н.О. Яценко