Справа № 521/985/20
Номер провадження 3/521/1209/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 лютого 2020 року суддя Малиновського районного суду м.Одеси Крижановський О.В., за участю секретаря судового засідання Савельєвої М.Ю., прокурора Одеської місцевої прокуратури №2 Полякова Р.А., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Малиновського районного суду м.Одеси матеріали, що надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській обалсті Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 виданого Шевченківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області від 11.07.2011 року, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП про, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посадімолодшого інспектора II категорії відділу режиму та охорони ДУ«Одеський слідчий ізолятор» являючись суб`єктом на якого поширюються дії ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно 27.04.2018 подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2017 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

23 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 складено протокол (за № 12/2020) про адміністративне правопорушення, пов`язаного з корупцією, за частиною 1 статті 172-6 КУпАП.

23 січня 2020 року протокол відносно ОСОБА_1 надійшов до суду. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 23.01.2020 року головуючою у справі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 визначено суддю Крижановського О.В.

При розгляді справи ОСОБА_1 пояснив, що він з ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» ознайомлений, та дійсно декларація особи уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2017 рік була подана ним лише 27.04.2019 р., по тій причині, що він не знав до якого часу йому потрібно було подати щорічну декларацію. Також він пояснив, що з 28.02.2018 р. по 30.03.2018 р. знаходився в щорічній відпустці. Під час проведення відпустки за кордон не виїздив. В кінці березня 2018 р. він вийшов з відпустки, та лише 27.04.2018 р. від працівників кадрового забезпечення ДУ «Одеський слідчий ізолятор», дізнався, що декларацію за 2017 рік потрібно було подати до 01.04.2018 р.

Прокурор Поляков Р. під час розгляду справи зазначила, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а тому на нього належить накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією цієї статті.

Згідно ч. 2 ст. 7, ст. 245 та ст. 280 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи, правильного і справедливого її вирішення. Суддя зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші, що мають значення для правильного вирішення справи. Постанова суду, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена відповідальність. Склад адміністративного правопорушення складає: об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт, суб`єктивна сторона.

Не заперечуючи обставину, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, що він порушив порядок, передбачений ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», не погоджуюсь із твердженням, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, виходячи з наступного:

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на несвоєчасне подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, керуючись при цьому особистим інтересом чи інтересами третіх осіб, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Аналіз вказаних норм приводить до висновку, що склад правопорушення за ч. 1 ст.172-6 КУпАП є формальним, обов`язковим елементом його об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне неповідомлення або несвоєчасне повідомлення про суттєві зміни у майновому стані, а тому орган, уповноважений на складання протоколу про адміністративне правопорушення та прокурор, що приймає участь в розгляді таких протоколів судом, зобов`язані довести наявність в діях особи, що притягується до адміністративної відповідальності за вчинення цього адміністративного правопорушення, умислу на неповідомлення або несвоєчасне повідомлення суттєві зміни у майновому стані.

Як встановлено у суді, 22.03.2017 р. ОСОБА_1 прийняв присягу працівника Державної кримінально-виконавчої служби України. Наказом начальника ДУ «Одеська установа виконання покарань № 21» № 26/ос-17 від 22.03.2017 р. ОСОБА_1 призначено на посаду молодшого інспектора II категорії відділу режиму та охорони та присвоєно йому спеціальне звання рядовий внутрішньої служби. Наказом начальника ДУ «Одеський слідчий ізолятор» ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання сержант внутрішньої служби. Встановлено, що до ОСОБА_1 доводилась інформація щодо дотримання норм антикорупційного законодавства, також останній подав щорічну декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2017 рік 27.04.2018 р..

ОСОБА_1 перебуваючи на посаді молодшого інспектора II категорії відділу режиму та охорони ДУ «Одеський слідчий ізолятор», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, не своєчасно, без поважних причин, 27.04.2018 подав шляхом заповнення на офіційному веб- сайті Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи уповноваженої на виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2017 рік, чим порушив вимоги ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» та вчинив правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 172-6 Кодексу.

Однак, в суді також встановлено, що у ОСОБА_1 оприлюднив її на веб-сайті НАЗК лише 27.04.2018 року, тільки із-за необізнаності, та працював у ДУ «Одеський слідчий ізолятор» до 2020 року, та всі декларації подав своєчасно.

Таким чином, вбачається, що в несвоєчасному поданні ОСОБА_1 щорічної декларації особи уповноваженої на виконання функції держави та місцевого самоврядування за 2017 рік до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, відсутня вина як у формі прямого так і непрямого умислу.

Вважаю, що за відсутності суб`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не може наступати відповідальність, а тому звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є безпідставними та необґрунтованими.

Враховуючи викладені обставини, суд звертає увагу на те, що рішенням ЄСПЛ, від 14 жовтня 2010 року, у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Такий підхід до захисту прав особи зафіксований у ч. 3 ст. 62 Конституції України, відповідно до якого обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Для визнання адміністративного правопорушення таким, що містить ознаки правопорушення, діяльність особи має бути такою, що може однозначно без сумнівів і застережень розцінюватись як правопорушення передбачене тією чи іншою статтею.

Встановлені у суді обставини не підтверджують у бездіяльності ОСОБА_1 суб`єктивної сторони інкримінованого правопорушення, а тому, враховуючи принцип презумпції невинуватості, відповідно до якого всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, приходжу до висновку, що порушення ОСОБА_2 строків декларування майнового стану не створюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У разі відсутності складу адміністративного правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Керуючись ст. 62 Конституції України, ч. 2 ст. 52 Закону України «Про запобігання корупції», ч. 1 ст. 172-6, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283-285 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м.Одеси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Крижановський О.В.