Справа №: 486/1279/20 Провадження № 3/486/662/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді - Савіна О.І.

при секретарі - Архіповій К.В.

за участю: особи, що притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Кривіцької Ж.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Казарка Пензенської області Росії, голови обласної організації профспілки працівників енергетики, зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 639889 від 18.08.2020 року, ОСОБА_1 , 09 серпня 2020 року, в порушення вимог пп.1) п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641, в частині проведення масових заходів, біля ПК «Енергетик» по пр. Незалежності, 10 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, не забезпечила дистанцію 1.5 метра між особами під час проведення «Дня будівельника».

У зв`язку з цим притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В судовому засіданні ОСОБА_1 не визнала свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та пояснила, що будучи головою Миколаївської обласної організації профспілки працівників енергетики та електротехнічної промисловості України, у передбачений законом спосіб звернулась до органів місцевого самоврядування з приводу проведення 09.08.2020 року святкових заходів з нагоди «Дня будівельника». Дозвіл на організацію свята надав керівник робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, заступник міського голови ОСОБА_2 .. З дотриманням всіх карантинних заходів, зокрема забезпечення громадян захисними масками та засобами дезінфекції, свято відбулось без жодних зауважень з боку правоохоронних органів. З приводу дотримання соціальної дистанції між громадянами, вважає, що дану вимогу зобов`язані були виконувати відповідні контролюючі органи, якими зокрема є працівники правоохоронних органів, які були присутні на заході та уповноважені слідкувати за громадським порядком. Просила закрити провадження у справі.

Захисник Кривіцька Ж.О. в судовому засіданні підтримала позицію ОСОБА_1 та зауважила, що поміж іншого, працівниками поліції були допущені також ряд процесуальних порушень. Так, в протоколі про адміністративне правопорушення від 18.08.2020 року не зазначено на якому саме масовому заході було вчинено правопорушення, поняті та свідки в протоколі не зазначені. В день проведення масових заходів жодних зауважень, як з боку комісії з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації в місті, так і з боку правоохоронних органів не надходило, про що свідчить відсутність 09.08.2020 року протоколів про адміністративні правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, а протокол складений після спливу 9-денного терміну не може бути належним доказом по справі. Окрім того вказує, що в матеріалах справи відсутні дані про площу майданчика, на якому проводились масові заходи, відсутні точні дані про кількість відвідувачів заходу, а комісія з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій не є органом місцевого самоврядування, її рішення носять рекомендаційний характер. У зв`язку з цим просила закрити адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 , через відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні показав, що будучи заступником міського голови та керівником робіт з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації, дійсно надавав голові обласної профспілкової організації ОСОБА_1 дозвіл на проведення масових заходів з нагоди святкування «Дня будівельника», за умови дотримання організаторами, необхідних карантинних заходів.

Свідок, старший дільничний офіцер ОСОБА_3 в судовому засіданні показав, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з порушенням нею карантинних обмежень, складав через значний проміжок часу після проведення святкових заходів, за наявними письмовими матеріалами. Оскільки особисто не був присутнім 09.08.2020 року на заходах з нагоди «Дня будівельника», то не може достовірно підтвердити чи спростувати, яка насправді була дистанція між громадянами на площі біля будинку культури.

Дослідивши письмові докази у їх сукупності та надавши їм правову оцінку, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст. 29 вказаного Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року по 03 квітня 2020 року встановлено карантин, а постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року» внесені зміни згідно яких назва постанови викладена в редакції: «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2».

Постановою Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» Кабінет Міністрів України постановив установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. карантин на території ….. Миколаївської та ін. областей, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та від 20 травня 2020 р. № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2

Відповідно ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно пп.1) п. 11 постанови Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 року № 641, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: проведення масових (культурних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів за участю більш як 50 осіб (у разі проведення заходів з кількістю учасників до 50 осіб організатор забезпечує дотримання між учасниками фізичної дистанції не менше ніж 1,5 метра).

Як вбачається з повідомлень від 04.08.2020 року та 05.08.2020 року направлених міською радою на адресу генерального директора ВП «ЮУ АЕС» та директора ПрАТ «Юженергобуд», у зв`язку з тим, що рівень епідемічної небезпеки у Миколаївській області «зелений», святкування «Дня будівельника» можливе, з дотриманням карантинних вимог (а.с. 4, 5).

Згідно протоколу №15 позачергового засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки і надзвичайних ситуацій при виконавчому комітеті Южноукраїнської міської ради від 10.08.2020 року, починаючи з 29 липня поточного року у місті Южноукраїнську не виявлено жодного випадку захворювання на COVID-19 (а.с. 7-9).

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності, є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до п.1) ч.1 ст. 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протоколи про адміністративні правопорушення передбачені ст. 51 Кодексу України про адміністративні правопорушення мають право складати уповноважені на те посадові особи органів внутрішніх справ (Національної поліції).

Частиною 2 ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як встановлено в судовому засіданні протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 639889 відносно ОСОБА_1 складено 18.08.2020 року, тобто через 9 днів після проведення святкових заходів, які мали місце 09.08.2020 року.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, статтею 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 року передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються інші матеріали про адміністративне правопорушення (пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, протокол про вилучення речей і документів, рапорти посадових осіб, а також інші документи та матеріали, що містять інформацію про правопорушення), (пункт 15 Інструкції).

Пунктом 12 зазначеної Інструкції визначено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, повідомляється, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені статтею 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що робиться відмітка та ставиться підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Ознайомившись зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 639889 від 18.08.2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 та додатками до нього, судом встановлено, що посадовою особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не в повному обсязі висвітлені обставини вчинення адміністративного правопорушення, відсутні відомості про свідків вчинення адміністративного правопорушення та інші відомості, необхідні для вирішення справи, а сам протокол про адміністративне правопорушення, який згідно положень статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доказом у справі про адміністративне правопорушення, складено з грубими порушеннями вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення витяги з інтернет ресурсів, які містять фотозображення та коментарі громадян, також не можуть бути прийняті в якості належних та допустимих доказів, оскільки не містять жодних посилань на час, місце та захід, на якому були зроблені вказані фотознімки (а.с. 11-15).

Таким чином, обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення не можуть бути, а ні підтвердженими, а ні спростованими будь-якими доказами. При цьому сама ОСОБА_1 не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших доказів, які б доводили вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а саме: пояснення свідків, наявність речових доказів, показання технічних приладів та технічних засобів і т.ін. (ст. 251 КУпАП, п.15 Інструкції), посадовою особо, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не представлено, що свідчить про недоопрацювання під час складання протоколу про адміністративне правопрушення.

Розгляд справи в суді здійснюється лише в межах перевірки тих обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та матеріалах долучених до нього, які були зібрані органом, який склав протокол. Для з`ясування обставин, що мають значення для вирішення справи, на суд не може бути покладена функція збирання доказів, оскільки таким чином буде порушено принцип змагальності.

Всупереч положенням ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якою визначені докази в справі про адміністративне правопорушення, надані суду матеріали не містять належних, беззаперечних та достовірних доказів, які б доводили, що гр-нка ОСОБА_1 дійсно вчинила адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Положення ст. 62 Конституції України знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Одночаснос суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення», а відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції, «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Положеннями ч.3 ст. 6 Конвенції, кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у Протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 639889 від 18.08.2020 року не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сам протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням вимог ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Окрім того, суд зауважує на те, що відповідальними за наслідки проведення будь-яких заходів які проводяться тими чи іншими суб`єктами, організаторами заходів є відповідно до вищезазначеної постанови КМУ, органи в тому числі місцевого самоврядування, на яких покладено контроль за додержанням організаторами заходів анти карантинного унормування. В даному випадку суд вважає, що такою особою на той час був колишній міський голова ОСОБА_4 , незалежно від того, кому останній делегував свої повноваження.

Оскільки вина особи не може ґрунтуватись на припущеннях, відповідно до п.1) ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч.1, ч.2 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи. Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що в розумінні п.1) ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в діях гр-нки ОСОБА_1 відсутні подія і склад правопорушення передбаченого ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись п.1) ст. 247, ст. 283, п.3) ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її проголошення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Южноукраїнського міського суду Олександр Іванович Савін