Справа№464/6795/20
пр.№ 3/464/3606/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Борачок М.В., за участю захисника Табаки Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Сихівського відділу поліції ГУ Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

працює продавцем магазину «Мобіжук»,

проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №350326 від 14.11.2020, ОСОБА_1 14.11.2020 близько 14:10 год., здійснював прийом відвідувачів в магазині «Мобіжук», що у м.Львові по пр. Червоної Калини, 113, чим порушив вимоги Постанови КМУ №641, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.44-3 КУпАП.

На розгляд справи ОСОБА_1 не прибув, хоча належним чином був повідомлений про час та місце.01.12.2020 від нього надійшли письмові пояснення, в яких він зазначив, що працює на посаді продавця непродовольчих товарів у Товаристві з обмеженою відповідальністю «Мобіжук». 14.11.2020 року він перебував на своєму робочому місці у магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Близько 14:10 год. в магазин зайшов чоловік, однак він йому наголосив, що у зв`язку з введенням «карантину вихідного дня» магазин здійснює виключно діяльність вказану в оголошенні, розміщеному при вході в магазин, а саме: з розповсюдження електронних грошей, торгівельну діяльність із здійснення адресної доставки замовлень, і працює як пункт видачі товарів замовлених на сайті інтернет магазину « ІНФОРМАЦІЯ_2 . В цей час в магазин зайшли працівники поліції, та повідомили йому, що складають протокол, оскільки він здійснює прийом відвідувачів, чим порушує Постанову КМУ № 641 від 22.07.2020 року зі змінами №1100 від 11.11.2020 року. Отримавши таку інформацію, він пояснив представникам поліції, що приймання та обслуговування відвідувачів він не здійснював, а ТзОВ «Мобіжук», має право здійснювати і господарську діяльність відповідно до Постанови № 641 від 22.07.2020 року з змінами і Постановою № 1110 від 11.11.2020 року, адже здійснює господарську діяльність з надання фінансових послуг населенню та торгівельну діяльність із здійснення адресної доставки замовлень, а також є агентом об`єкта поштового зв`язку - ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «МІСТЕКСПРЕС». Дані види діяльності - прямо передбачені як дозволена діяльність в даний період. Для підтвердження своїх слів, ним було надано: копії Договорів укладених між: ТОВ «Мобіжук» та ТзОВ «Глобалмані» та Альянс банком - для підтвердження можливості здійснення фінансових послуг, ТОВ «Мобіжук» та ТзОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ «МІСТ ЕКСПРЕС» для підтвердження здійснення послуг адресної доставки та агента об`єктів поштового зв`язку. Окрім зазначеного, він повідомляв представнику поліції, що він працює на посаді продавця непродовольчих товарів і не є уповноваженою особою Товариства з обмеженою відповідальністю «Мобіжук», а є лише його найманим працівником, єдиною функцією якого є продаж непродовольчих товарів, і він виконує усі розпорядження його директора. Однак, не зважаючи на всі ці аргументи, його пояснення та надані документи, відносно нього був складений протокол. Вважає, що даний протокол складений з порушенням вимог чинного законодавства, а в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Табака Г.В. при розгляді справи дала пояснення аналогічні письмових пояснень ОСОБА_1 . Просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника, дослідивши матеріали справи, письмові пояснення ОСОБА_1 приходжу до наступного висновку.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма закону є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила, яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши з тим самим законодавчі приписи.

Як вбачається з фабули правопорушення зазначеної в протоколі, ОСОБА_1 14.11.2020 близько 14:10 год., здійснював прийом відвідувачів в магазині «Мобіжук», що у м.Львові по пр. Червоної Калини, 113, чим порушив вимоги Постанови КМУ №641

Згідно п.1 Постанови КМУ №641 від 22.07.2020 року (в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), Кабінет Міністрів України постановив: установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 грудня 2020 р. на території України карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р.№ 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р.№ 392Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394, № 52, ст. 1626).

При цьому, п.15 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року передбачено, що додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється:

1) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері громадського харчування (барів, ресторанів, кафе тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із здійсненням адресної доставки замовлень та замовлень на винос;

2) приймання відвідувачів у торговельно-розважальних центрах;

3) приймання відвідувачів в інших закладах розважальної діяльності;

4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами; провадження діяльності з надання фінансових послуг, діяльності фінансових установ і діяльності з інкасації та перевезення валютних цінностей, діяльності операторів поштового зв`язку, а також медичної практики, ветеринарної практики, діяльності автозаправних комплексів (без зон харчування), діяльності з технічного обслуговування та ремонту транспортних засобів; торговельної діяльності із здійсненням адресної доставки замовлень;

5) діяльність закладів культури і проведення культурних масових заходів, крім роботи суб`єктів господарювання, пов`язаної з виробництвом аудіовізуальних творів, зокрема здійснення кіно- та відеозйомки, за умови обмеження доступу до місця зйомки (знімального майданчика) сторонніх осіб та використання персоналом (крім акторів під час знімального процесу), залученим до виробництва аудіовізуального твору, респіраторів або захисних масок, у тому числі виготовлених самостійно. Діяльність суб`єктів господарювання, пов`язана з виробництвом аудіовізуальних творів, не є масовим заходом;

6) приймання відвідувачів спортивних залів, фітнес-центрів, басейнів.

З вказаного вбачається, що суб`єктом заборони «приймання відвідувачів» є лише суб`єкти господарювання.

Відповідно до ст.55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

А отже, диспозиція і ч.1 ст. 44-3 КУпАП не може бути застосована відносно осіб, що не є суб`єктами господарювання або уповноваженими особами суб`єкта господарювання, що наділені адміністративно-управлінськими функціями.

Як вбачається з вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , працює в ТОВ «Мобіжук» на посаді продавця, тобто не є суб`єктом господарювання.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 1 (і дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису. а також іншими документами.

В порушення ст.255 КУпАП до протоколу не долучено доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до положення ст.245 КУпАП. завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст.7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливе в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст.247 КУпАП, - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може були розпочато, а розпочате піддягає до закриття у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому, беручи до уваги принцип, закріплений в ст.62 Конституції України, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачений ст.44-3 КУпАП, що згідно п.1 ст.247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 та ч.1 ст.287 КУпАП протягом 10 днів з дня винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Борачок М. В.