Житомирський апеляційний суд
Справа №278/2898/19 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Мухи М.С. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Відповідно до постанови, 22 жовтня 2019 року о 03 год. 34 хв. по вул. Петра Потапенка, 3 в с. Березівка, Житомирського району, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-21074», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

На постанову суду захисником Мухою М.С., який діє в інтересах ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що суд при винесенні постанови не в повній мірі з`ясував всі обставини справи, належну оцінку доказам у справі не надав, розглянув справу формально, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Вказує, що під час розгляду справи суддя не роз`яснив їм права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, а також відмовив в задоволенні клопотання про виклик свідків та витребування доказів, чим позбавив їх можливості реалізувати права, передбачені ст.ст. 268, 271 КУпАП.

Оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні правопорушення не визнав, був за кермом та був зупинений працівниками поліції, однак огляд на стан алкогольного сп`яніння останній не проходив свідки були відсутні.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, результатами тестування на алкоголь та акту огляду з яких слідує, що огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою пристрою «Драгер» 22.10.19 року о 03 год. 54 хв. - проба позитивна 2,00 % проміле, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній погодився, письмовими поясненнями ОСОБА_1 , які містяться в протоколі, з яких слідує, що він вину визнав та зазначив, що згоден.

Відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння о 03 год. 54 хв. 22.10.2019 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

Долучений до матеріалів справи відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який був оглянутий в суді апеляційної інстанції, підтверджує зазначені обставини та спростовує доводи захисника про те, що огляд ОСОБА_1 не проводився та свідків при цьому не було.

Суд апеляційної інстанції, також не вбачає підстав для скасування постанови суду внаслідок порушення права на захист ОСОБА_1 , оскільки як вбачається з матеріалів справи суд сприяв ОСОБА_1 в реалізації права на захист, оскільки двічі (26.11.19, 12.12.19 р.) відкладав розгляд справи за клопотанням ОСОБА_1 та його захисника. Надавав стороні захисту достатній час для підготовки до розгляду справи, подання клопотань про виклик свідків та витребування доказів.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказаних вимог Закону дотримався та при цьому не порушив прав особи на захист сприявши у їх реалізації стороною захисту - надавав час за клопотаннями останнього для укладення угоди з адвокатом, ознайомлення захисника зі справою та подання клопотань, захист не був позбавлений можливості заявити усні клопотання до виклик свідків, витребування доказів під час судового засідання, однак таких як засвідчує протокол судового засідання не надходило.

Апеляційний суд вважає, що сторона захисту повинна сумлінно користуватися своїми правами, не зловживати ними з метою затягування розгляду справи для спливу строків визначених ст. 38 КУпАП та уникнення особи від відповідальності.

Враховуючи, що стороною захисту не було надано апеляційному суду переконливих доказів, які б спростовували встановлені судом першої інстанції фактичні обставини, а усі доводи апеляційної скарги стосуються виключно порушення права на захист у суді, яке вони мали можливість реалізувати і в суді апеляційної інстанції заявивши відповідні клопотання та надавши докази, а тому апеляційний суд не вбачає підстав для скасування прийнятого судом рішення.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Мухи М.С. залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 23 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук