Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/367/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Русіна А. А.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.10.2020 року м. Кропивницький

Суддя Кропивницького Апеляційного Суду - Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою, адвоката Грейніс В.О. в інтересах особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого "Кіровоградграніт" - водієм, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10 200.00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 10.09.2020 року о 17:30 год. в с. Рівне по вул. Микитенка, 23 керував транспортним засобом марки ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп"яніння ( різкий запах з ротової порожнини, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп"яніння в передбаченому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи: поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , DVD-диском .

Не погоджуючись з рішенням суду, адвокат Грейніс В.О., в інтересах особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі закрити.

У своїй апеляційній скарзі адвокат зазначає, що розгляд справи проведено з порушенням чинного законодавства, судове рішення є незаконним та винесене з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт вказує, що ОСОБА_1 не вживав алкогольні напої та не керував транспортним засобом 10.09.2020 о 17:30 год., по вул.Микитенка, 23 с.Рівне, він керував транспортним засобом у себе в дворі та не виїжджав за його межі, працівники поліції приїхали на виклик у зв`язку з сімейною сваркою.

Також апелянт зазначає, що з відеозапису події вбачається, що ОСОБА_1 під`їжджає до свого подвір`я о 17:34 год., а в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що о 17:30 год., а тому протокол не відповідає дійсним обставинам справи. Крім того, відеозапис, долучений до матеріалів справи не є суцільним, а переривається, а тому не відображає послідовність подій,зокрема не містить відеозапису, на якому ОСОБА_1 погодився в кінці пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, проте працівник поліції відмовив йому у цьому, у зв`язку з його зайнятістю.

Також в матеріалах справи не міститься відомостей про номер та серію відеокамери на яку здійснювався відеозапис, не долучені свідоцтва про технічний запис, тому відеозапис, який долучений до матеріалів справи є неналежним доказом.

Крім того, скаржник звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення є низка порушень, зокрема: неправильно зазначено дані паспорта ОСОБА_1 , також неправильно вказане прізвище останнього, невірно зазначене місце складання протоколу, під час складання протоколу ОСОБА_1 не роз`яснено його права, не надано можливість оскаржити на місці порушення та написати власноруч пояснення.

Щодо пояснення свідків адвокат зазначив, що вони відбиралися іншими працівниками поліції та складені раніше ніж оформили протокол, не містять всіх обставин справи, а саме який огляд відмовився проходити ОСОБА_1 .

В судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 не роз`яснили його права, зокрема право на захист, пам`ятка про права і обов`язки він отримав вже під час отримання постанови суду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 адвоката Грейніса В.О., дослідивши матеріали справи, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, з приводу того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом та не вживав алкогольних напоїв спростовуються матеріалами справи. Так з відеозапису нагрудних камер працівників поліції вбачається, що під час їх спілкування з дружинною ОСОБА_1 , останній під`їжджає до свого будинку на автомобілі, в ході спілкування з працівниками поліції повідомив, що він вживав алкогольні напої, у зв`язку з чим працівник поліції запропонував поїхати до Новоукраїнського ВП для оформлення відповідних матеріалів, далі працівники поліції доставили ОСОБА_1 до іншого екіпажу працівників поліції, які і складали матеріали про адміністративне правопорушення. Вищезазначені обставини також підтверджуються рапортами працівників поліції (а.с.5,6).

З відеозапису також вбачається, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на як місці та і в закладі охорони здоров`я, при цьому працівник поліції пояснив ОСОБА_1 наслідки застосування ч.1 ст.130, КУпАП, як при відмові від проходження огляду на стан сп`яніння так і при проходженні огляду на місці та в медичному закладі, ОСОБА_1 відмовився проходити будь-який огляд, оскільки вважав що не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Під час відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як на місці так і закладі охорони здоров`я були присутні свідки ОСОБА_3 , та ОСОБА_2 , що вбачається з відеозапису події, їхні особи встановлені працівниками патрульної поліції, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені їхні анкетні дані, також до матеріалів справи долучені їхні пояснення.

Крім того, ЄСПЛ у своєму рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 наголосив, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі», а тому водій ОСОБА_1 зобов`язаний був на вимогу працівників поліції не тільки пройти огляд на стан сп`яніння, але й виключно у передбачені законом порядок і спосіб.

Також, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про скасування постанови суду першої інстанції через те, що у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про технічний засіб, за допомогою якого було зроблено відеозапис, не вказано його серію та номер, оскільки положення ст.256 КУпАП щодо змісту протоколу про адміністративні правопорушення такої вимоги не містить.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи на доданих до протоколу про адміністративне правопорушення відеозаписах нагрудних камер працівників поліції відображено їх серію та номер.

Разом з тим, незначні протиріччя стосовно часу вчинення правопорушення та стосовно помилкового зазначення прізвища правопорушника і даних його паспорта не впливають на суть висунутого обвинувачення і не мають принципового значення, оскільки не стосуються істотних обставин вчиненого правопорушення.

Доводи апелянта з приводу того, що ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі розцінюються апеляційним судом, як спосіб уникнути адміністративної відповідальності за скоєне ним адміністративне правопорушення, та нічим не підтверджуються.

Крім того, відповідно до п.9 Розділу 2 Інструкції 1452/735 огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі проводиться не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення з метою встановлення достовірності результатів. Як вбачається з відеозапису, з моменту виявлення ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 та до моменту складання матеріалів про вчинення адміністративного правопорушення пройшло близько двох годин, а тому проходження огляд на стан сп`яніння після спливу двох годин тягне за собою визнання такого огляду неправомірним.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не було роз`яснено його права та пам`ятка про права і обов`язки вручено була після отримання постанови суду є лише його припущенням, крім того в Кодексі України про адміністративні правопорушення не передбачено обов`язковості вручення пам`яток про права та обов`язки.

Не заслуговують на увагу також доводи адвоката про не встановлення відомостей щодо того, кому належить автомобіль, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення вказано про належність транспортного засобу ОСОБА_4 .

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП, в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і їм дана належна оцінка, тому дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Грейніс В.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 01 жовтня 2020 року стосовно ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова Кропивницького Апеляційного Суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

Апеляційного Суду Широкоряд Р.В.