33/804/66/20
266/7163/19

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Свіягіна І.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючу головним бухгалтером ТОВ «НВО Інкор і Ко», зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 170 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 384,20 грн.

в с т а н о в и л а:

постановою судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнана винною у тому, що нею, як головним бухгалтером ТОВ «НВО Інкор і Ко» порушено правила ведення податкового обліку, що призвело до завищення суми бюджетного відшкодування за липень 2019 р. на 86191,00 грн. за липень 2019 р.(рядок 21) на 1028328,00 грн. Порушення є тривалим, чим порушила п. п. 44.2 ст. 44, п 48.1, ст. 48, п. 50.1, ст.50, п. 198.2, п. 198.3 п. 198.6 ст. 198, п.200.1, п.200.4 ст.200 Податкового Кодексу України.

05 грудня 2019 року Головним державним ревізором інспектором відділу контролю за відшкодування ПДВ управління податків і зборів з юридичних осіб Головного управління ДФС у Донецькій області Прокопенко О.В. складено протокол №239 за результатами документальної позапланової невиїзної перевірки від 11.10.2019 р. №79/05-99-4-02/31297266.

На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно неї закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи, вважаю що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, постанова судді скасуванню з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

У разі відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно постанови суду дана справа розглянута у відсутності ОСОБА_1 , про розгляд справи вона не була повідомлена належним чином.

У зв`язку з зазначеним, вважаю, що вона був позбавлений можливості реалізувати в суді, передбачені законом (ст.268 КУпАП) права, якими наділена особа, котра притягається до адміністративної відповідальності й, зокрема, права давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою тощо, що є безумовною підставою для скасування постанови суду

Частиною 7 ст.294 КУпАП передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З протоколу про адміністративне правопорушення неможливо зробити висновок про об`єктивну сторону правопорушення, а в матеріалах справи наявний лише акт перевірки, на підставі якого і було складено протокол про адміністративне правопорушення. Будь-яких інших даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 163-1КУпАП немає.

Не вбачається і з тексту оскаржуваної постанови того, що судом першої інстанції досліджувались і встановлювались обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Разом з тим, дослідженням матеріалів справи встановлено, що крім протоколу про адміністративне правопорушення №239 від 05.12.2019 року, доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП, є акт документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ «Інкор і Ко» від 11.10.2019 р. №79/05-99-4-02/31297266, які були покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП.

Відповідно до ст.56 Податкового кодексу України, рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку; при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

Тобто, грошові зобов`язання, визначені контролюючим органом є неузгодженими, а висновки про порушення податкового законодавства, викладені в акті перевірки, є лише однобічною думкою контролюючого органу, наявність чи відсутність порушень податкового законодавства зможе встановити у своєму рішенні контролюючий орган вищого рівня або Донецький окружний адміністративний суд, оскільки ТОВ «НВО «Інкор і КО» оскаржує висновки податкового органу у встановленому законом порядку.

З диспозиції ч.2 ст.163-1 КУпАП випливає, що вона носить бланкетний характер і передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь, які врегульовані законодавством України.

У даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП, у тому розумінні, як викладено в протоколі про адміністративне правопорушення №239 від 05 грудня 2019 року та оскаржуваній постанові суду.

На теперішній час апеляційний суд позбавлений можливості з`ясувати зазначені обставини, оскільки, відповідно до ст.38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Відповідно матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за порушення Податкового Кодексу в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість на поточний рахунок платника податку за червень 2019 року, а тому на момент розгляду справи сплинув тримісячний строк притягнення її до адміністративної відповідальності.

Згідно з п.7 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Таким чином, на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення минули строки, передбачені статтею 38 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п.7 ч.1 ст.247, ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 26 грудня 2019 року, щодо ОСОБА_1 , яку визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП скасувати.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.2 ст.163-1 КУпАП, строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Донецького апеляційного суду І.М.Свіягіна