Провадження № 3/161/4819/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Коршів Луцького р-ну Волинської обл., громадянин України, освіта вища, одружений, має шістьох неповнолітніх дітей, протягом року до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення не притягався, не працює, зареєстрований та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 185 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А:

13.10.2020 року до Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 450737 від 02.10.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 , 02.10.2020 року близько 18:30 год. вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції, яка виразилася у посяганні на честі та гідності останнього, а також у шарпанні за формений одяг. Вказані дії ОСОБА_1 органом, що склав адміністративні матеріали кваліфіковані за ст. 185 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав та пояснив суду, що 02.10.2020 року він приїхав до своєї сестри з метою вирішення з нею певних сімейних питань. Там він випив 200 г горілки. В свою чергу, йому невідомо хто саме та з якої причини викликав працівників поліції. Разом з тим, в якийсь момент між сестрою та її донькою розгорнувся конфлікт, а тому він вирішив втрутитися з метою врегулювання суперечки. В ході конфлікту він висловлювався нецензурною лайкою. Ствердив, що працівники поліції не висували йому будь-яких вимог та жодних неправомірних дій відносно останніх він не вчиняв. Проте, працівники поліції застосувавши до нього фізичну силу, надягнули кайданки та посадили до службового автомобіля.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допитавши свідка, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступних висновків.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За загальним правилом судочинства в справах про адміністративні правопорушення, суд може брати до уваги лише ті докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у провадженні, та інших обставин, які мають значення для провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.

Недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення.

Європейський суд неодноразово наголошував, що судочинство у національних судах повинно здійснюватись «згідно із законом».

У п. 44 рішення по справі «Корнєв та Карпенко проти України» від 30.09.2010 року Суд наголосив, що суди повинні забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та свідків.

Так, допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 суду пояснила, що ОСОБА_1 є її рідним братом. Зазначила, що між нею та її донькою ОСОБА_3 існує спір з приводу житлового будинку, у зв`язку з чим вона з братом ходила до сільського голови. Повернувшись додому, її донька з невідомих причин викликала працівників поліції. Перебуваючи за місцем проживання, ОСОБА_1 випив 3 стопки горілки та, одночасно з цим, до будинковолодіння під`їхав екіпаж патрульної поліції. Надалі, між ними зав`язався конфлікт, в ході якого її брат схопив за руку доньку ОСОБА_3 , через що співмешканець останньої вдарив ОСОБА_1 кулаком у груди. Ствердила, що її брат не висловлювався в адресу співробітників поліції нецензурно, а також не шарпав їх за формений одяг.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів показання свідка ОСОБА_2 у суду немає, належних та допустимих доказів будь-якої зацікавленості свідка у результаті розгляду справи, судом в ході розгляді справи не здобуто.

Крім того, свідок ОСОБА_2 попереджена судом про кримінальну відповідальність за завідомо неправдиві показання і відмову від дачі показань за ст. ст. 384, 385 КК України, що підтверджується її підписом, тому у суду відсутні підстави ставити під сумнів дані покази.

При цьому, будь-які інші належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 саме злісної непокори законному розпорядженню або вимозі поліцейського, яка мала місце 02.10.2020 року близько 18:30 год., матеріали справи не містять.

Аналізуючи надані суду докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, оскільки органом, яким було складено протокол про адміністративне правопорушення, не надано належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 , 02.10.2020 року близько 18:30 год. вчинив злісну непокору законній вимозі працівників поліції, яка виразилася у посяганні на честі та гідності останнього, а також у шарпанні за формений одяг.

На переконання суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відтак, у відповідності до ст. 62 Конституції України, ст. 7, п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 185, п. 7 ст. 247, ст. ст. 251, 252, 280, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ознаками ст. 185 КУпАП в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська