Справа № 683/2489/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Завадська О.П., розглянувши адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працює водієм в ФОП « ОСОБА_2 », проживає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 08 жовтня 2020 року близько 08 год. 00 хв. по вул. І.Федорова, 2 м. Старокостянтинова Хмельницької області здійснив перевезення пасажирів маршрутним транспортним засобом марки VOLKSWAGEN LT35TDI державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , при цьому перебував без засобу індивідуального захисту - респіратора або захисної маски, що закриває рот та ніс, в тому числі виготовлену самостійно, чим порушив вимоги пп.2 п.11 Постанови КМУ від 22 липня 2020 року № 641 із змінами та доповненнями.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоч про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

За таких обставин, враховуючи те, що ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи, те, що приписами ст. 268 КУпАП не передбачано обов`язкової участі особи при розгляді справи за ст.44-3 КУпАП, а також враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд визнає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за «порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами».

Відповідно до пп. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22 липня 2020 року на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлений «зелений» рівень епідемічної безпеки забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №690866 від 08 жовтня 2020 року, яким зафіксовано факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а також долученими до провадження даними відеозапису факту здійснення перевезення пасажирів, фотознімками, рапортом.

Дії ОСОБА_1 , що виразилися в порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами вірно кваліфіковані за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, згідно положень ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, а також ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, зокрема, те, що діянням не було заподіяно істотної шкоди державним чи суспільним інтересам чи громадянам, відсутність суспільно-небезпечних наслідків діянь ОСОБА_1 , враховуючи особу ОСОБА_1 , який вперше притягається до адміністративної відповідальності, зважаючи на вид та розмір передбаченого стягнення, його мету та співрозмірність вчиненому правопорушенню, тобто принципу розумності накладення стягнення, суд вважає можливим звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 22, 44-3, 283-285 КУпАП, -

постановив:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3КУПАП, й на підставі ст. 22 КУпАП від адміністративної відповідальності звільнити, обмежившись усним зауваженням, а провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя