Справа №: 398/2706/20
провадження №: 3/398/1196/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

"03" листопада 2020 р. Суддя Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області Бугайченко Т.А., за участі секретаря судового засідання Величко Т.Г., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 107389 від 12.08.2020 року, ОСОБА_1 12 серпня 2020 року о 09 год. 01 хв. в м. Олександрії Кіровоградської області по вул. Чонгарській, 2-а, керував транспортним засобом «Opel Vectra», державний номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, млява мова). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав, пояснив, що пробив колесо і заїхав на заправку на знак «В`їзд заборонено». Якийсь чоловік почав робити йому зауваження і вони посварились. ОСОБА_1 припаркував автомобіль на заправці і пішов у своїх справах. Коли повернувся з пляшкою пива в руках, вже були викликані працівники поліції. Визнав, що дійсно порушив вимоги знаку «В`їзд заборонено», але алкоголь на той час не вживав, а випив пиво, коли поїхав за товаришем, щоб той допоміг полагодити автомобіль. До нього почали пред`являти претензії, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, на що він заперечив. Його затримали, повезли до відділу поліції і там відбирали пояснення у свідків, а не на місці події. Вважає, що доказів керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння немає. Щодо показань свідка ОСОБА_2 , з ним був конфлікт.

В судовому засіданні було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, долучений до матеріалів справи, на якому ОСОБА_1 не визнав, що керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а пояснив, що вжив пиво після того, як припаркував автомобіль на заправці. На відеозаписі зображено, як патрульні з`ясовують і роз`яснюють ОСОБА_1 , що він вчинив порушення у виді проїзду на заборонений знак. ОСОБА_1 запевняв поліцейських, що під час керування автомобілем був тверезий, а випив пиво після того, як припаркував автомобіль. На відеозаписі ОСОБА_2 підтвердив, що ОСОБА_1 заїхав на заправку і мав запах алкоголю з порожнини рота. Через невиконання вимог поліції ОСОБА_1 був доставлений до відділу поліції і там йому о 10 год. 53 хв. було запропоновано пройти медичний огляд в присутності двох свідків, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши надані суду матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевірені відеозаписом з місця події, суд приходить до висновку, що провадження у даній справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами статті 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-, і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовується особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконання правил, норм, стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху протоколом вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З огляду на вимоги ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Нормою статті 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Диспозицією частини першої статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом з цим, відповідно до чинного законодавства, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежного від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Тобто, одним з основних елементів є керування особою транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу. При цьому, для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Огляду на стан сп`яніння підлягають виключно водії транспортних засобів, які ним керували, що вбачається з Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/7350.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 заперечив факт керування транспортним засобом після вживання пива, вказавши, що він випив пиво після того, як залишив автомобіль на заправці, під час керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не перебував, з особою, який на відеозаписі вказав, що він, ОСОБА_1 , заїхав на заправку і мав запах алкоголю з порожнини рота, у нього стався конфлікт через залишення автомобіля на заправці.

Так, матеріали справи не містять достатньої кількості доказів, які б вказували на доведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що дало би поліцейським підстави для висунення йому вимоги про необхідність проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на те, що поліцейські зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 чи будь-яким іншим способом самі безпосередньо виявили факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

Із долученого до матеріалів справи працівниками поліції DVD-R диска неможливо встановити факт зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 чи факт виявлення у будь-якій інший спосіб керування ОСОБА_1 автомобілем.

Обставини керування транспортним засобом ОСОБА_1 не підтверджуються і наявними у матеріалах адміністративної справи поясненнями свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 , оскільки останні лише зафіксували факт того, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер чи в медичному закладі, і жодним чином не підтверджують факт керування ним транспортним засобом. Показання свідка ОСОБА_5 про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем і мав ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, млява мова, неадекватна поведінка), суд до уваги не бере, оскільки згідно пояснень ОСОБА_1 та письмових показань свідка ОСОБА_5 між ними склалися конфліктні відносини, що не дає суду можливості оцінити їх як об`єктивні.

Інші докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які б підтверджували обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні, а тому суд позбавлений можливості перевірити обставини справи в частині того, чи дійсно ОСОБА_1 керував або не керував транспортним засобом під час його виявлення працівниками поліції.

Приймаючи до уваги, що всі сумніви щодо доведеності вини правопорушника слід тлумачити на його користь, за відсутності переконливих доказів вини ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що при розгляді справи не доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Таким чином, правові підстави для проведення поліцейськими огляду на стан сп`яніння інших осіб, які не керують транспортними засобами, відсутні, оскільки саме перебування поряд з автомобілем чи в його салоні, навіть на водійському сидінні, не доводить факт керування особою транспортним засобом, а тому не може мати наслідком притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 або 2 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як зауважив Європейський суд з прав людини, при оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ у справах «Коробов проти України» від 21.07.2011 та «Кобець проти України» від 14.02.2008

З огляду на те, що матеріалами адміністративної справи не підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, обставини, викладені у протоколі, не доведені належним способом доказування, приймаючи до уваги те, що на орган, яким складено протокол про адміністративне правопорушення, покладено обов`язок доведення факту вчинення адміністративного правопорушення, слід дійти висновку про недоведеність вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Відтак, із урахуванням вимог пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП підлягає закриттю за відсутності у його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Керуючись статтями 130, 247, 279, 280, 283, 284, 288 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 2 статті 130 КУпАП, на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП, закрити за відсутністю у його діях складу даного адміністративного правопорушення .

На постанову судді може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 03.11.2020 року.

Суддя Т.А.Бугайченко