Справа № 461/9084/19 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/1421/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 грудня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І. та захисника Бабій І.М., розглянувши апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Шота А.І. на постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 15 вересня 2020 року,

встановив:

цією постановою, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.483 МК України закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вилучений товар, згідно протоколу про порушення митних правил № 2818/20900/19 від 09.07.2019 повернуто ОСОБА_1 для вивезення за межі митної території України.

Згідно постанови, 09.07.2019 року водій фірми перевізника ФОП « ОСОБА_2 », ОСОБА_1 , який прямував на в`їзд в Україну транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під час проходження митного контролю на митному посту «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС надав диспетчеру митниці для реєстрації та проходження митного контролю товаросупровідні документи, а саме: CMR № 0001124 від 08.07.2019 року, Invoice № 162437449 від 08.07.2019 року та польську експортну декларацію типу № 19PL442020E0405672 від 08.07.2019 року, відповідно до яких переміщується товар - «вата мінеральна» із заявленою митною вартістю 2 555 Євро.

Даний товар згідно з попереднім повідомленням ЕЕ № 100000/2019/819418 від 08.03.2013 року відправлений компанією «RockwoolPolska SP. Z. O.O.» на адресу одержувача товару української компанії "«RockwoolUkraine".

В ході проведення візуального огляду транспортного засобу на вантажному відсіку автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , на якому було накладено митне забезпечення, було виявлено механічне втручання чи пошкодження пломби № UC-PU № 3555, яка зазначена в експортній декларації MRN № 19PL442020Е0405672 від 08.07.2019 та CMR № 0001124.

За результатами митного огляду було встановлено невідповідність даних вказаних в товаросупровідних документах фактичним відомостям в частині найменування та кількості товарів, а саме виявлено 1520 кг незадекларованих товарів, а саме меблевої фурнітури.

Згідно з CMR № 0001124 від 08.07.2019 року водієм фірми-перевізника ФОП « ОСОБА_2 », ОСОБА_1 не було внесено відповідного запису.

Таким чином, згідно протоколу водій фірми перевізника ФОП « ОСОБА_2 » ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів та їх кількості.

Не погоджуючись з даною постановою представник Галицької митниці Держмитслужби Андрій Шот подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати таку та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні порушення митних правил за ознаками правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 483 Митного кодексу України, та накласти на нього стягнення передбачене вказаною статтею в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці товару, вилученого протоколом про порушення митних правил №2818/20900/19, а також витрати за проведену експертизу у справі.

Вважає висновок суду помилковим і необгрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного вирішення даної справи, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню, зважаючи на наступне.

Частиною 2 статті 460 Митного кодексу України визначено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу, як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Згідно з CMR №0001124 від 08.07.2019 року водієм фірми-перевізника ФОП «« ОСОБА_2 » ОСОБА_1 не було внесено відповідного запису.

Під час усного опитування ОСОБА_1 надав Фактури №TF/0503/19, № TF/0504/19, № TF/0505/19. № TF/0506/19, № TF/0507/19 від 08.07.2019 на частину виявленого товару, та повідомив, що він особисто завантажив меблеву фурнітуру, після опломбування вантажного відсіку автомобіля митними органами Республіки Польща.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митному органу, як підстави для переміщення товарів, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів та їх кількості.

Разом з тим, приймаючи рішення, суд першої інстанції не взяв до уваги належні та допустимі докази, які знаходяться у вказаній справі.

А саме: у своєму рішення суд зазначає, що висновки щодо приховування вищевказаним громадянином виявленого товару шляхом пошкодження ним пломби, на напівпричепі, є безпідставні, оскільки вказаний громадянин таких дій не вчиняв, а своє письмове пояснення написав під диктовку посадових осіб митниці.

Дані твердження не відповідають дійсності, оскільки пошкодження пломби на напівпричепі транспортного засобу виявлено безпосередньо посадовою особою підрозділу протидії митним правопорушенням митниці, яка здійснювала поглиблений огляд вказаного транспортного засобу під час проходження ним митного контролю на м/п «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, а саме інспектором Лисенко Ю.О., про що вказано ним у акті митного огляду та у протоколі про порушення митних правил № 2818/20900/19 від 09.07.2019 року. Вказаний акт та протокол про ПМП гр. ОСОБА_1 підписав без жодних зауважень.

Окрім цього, під час складання протоколу про порушення митних правил, громадянину ОСОБА_1 було запропоновано надати свої письмові пояснення, які він надав, де вказав, що «виявлений вантаж, (меблеву фурнітуру торгової марки «GTV» вагою 1520 кг., який не вказаний у товаросупровідних документах) був завантажений у напівпричіп реєстраційний номер НОМЕР_3 особисто ОСОБА_1 перед кордоном, на парковці, в Республіці Польща, і пломба на вантажному відсіку автомобіля знімалась ним власноручно. Даний товар ОСОБА_1 завантажив власноручно. Меблеву фурнітуру він взяв для перевезення на територію України для того щоб заробити додаткові кошти».

Крім цього, зазначає про те, що ОСОБА_1 свідомо переміщував товар «меблева фурнітура торгової марки «GTV» вагою 1520 кг., яка не вказана у товаросупровідних документах» через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, про що засвідчує той факт, що після виявлення приховуваного товару посадовою особою митниці, вказаний громадянин, під час усного опитування особисто надав фактури № ТР/0503/19, № ТР/0504/19, № ТР/0505/19, № ТР/0506/19, № ТР/0507/19 від 08.07.2019 на частину виявленого товару, та повідомив, що він особисто завантажив меблеву фурнітуру, після опломбування вантажного відсіку автомобіля митними органами Республіки Польща.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, а також належні та допустимі докази, які знаходяться в матеріалах справи про порушення митних правил № 2818/20900/19 від 09.07.2019 року. Галицька митниця Держмитслужби вважає, що громадянин України ОСОБА_2 вчинив дії спрямовані на переміщення товару «меблева фурнітура торгової марки «GTV» вагою 1520 кг.», який був переміщений через митний кордон України 09.07.2019 року, з приховуванням від митного контролю, тобто шляхом подання митному органу України, як підстави для переміщення товару, документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів та їх кількості.

Заслухавши пояснення представника митниці Лубоцького Б.І. на підтримання апеляційної скарги, думку захисника Бабій І.М. на заперечення такої, та залишення постанови суду першої інстанції без змін, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Згідно з ст.486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст.489 МК України, при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Дані вимоги Закону суддею першої інстанції в повному обсязі дотримані.

Висновок судді про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок підтверджується зібраними та перевіреними в судовому засіданні доказами.

Згідно з ч.1 ст.458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на відповідні суспільні відносини у сфері державної митної справи.

Частиною першою ст.198 МК України передбачено, що органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно із статтею 335 цього Кодексу подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

Судом встановлено, що під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що ставиться йому у вину органом митниці.

У розумінні ст.495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП та ч.2 ст.495 МК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. При цьому, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів.

Відповідно до протоколу про порушення митних правил № 2818/20900/19 від 09.07.2019, вбачається, що 09.07.2019 року водій фірми перевізника ФОП « ОСОБА_2 », ОСОБА_1 , який прямував на в`їзд в Україну транспортним засобом з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 під час проходження митного контролю на митному посту «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС надав диспетчеру митниці для реєстрації та проходження митного контролю товаросупровідні документи, а саме: CMR № 0001124 від 08.07.2019 року, Invoice № 162437449 від 08.07.2019 року та польську експортну декларацію типу № 19PL442020E0405672 від 08.07.2019 року, відповідно до яких переміщується товар - «вата мінеральна» із заявленою митною вартістю 2 555 Євро.

Даний товар згідно з попереднім повідомленням ЕЕ № 100000/2019/819418 від 08.03.2013 року відправлений компанією «RockwoolPolska SP. Z. O.O.» на адресу одержувача товару української компанії "«RockwoolUkraine".

В ході проведення візуального огляду транспортного засобу на вантажному відсіку автомобіля з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , на якому було накладено митне забезпечення, було виявлено механічне втручання чи пошкодження пломби № UC-PU № 3555, яка зазначена в експортній декларації MRN № 19PL442020Е0405672 від 08.07.2019 та CMR № 0001124.

За результатами митного огляду було встановлено невідповідність даних вказаних в товаросупровідних документах фактичним відомостям в частині найменування та кількості товарів, а саме виявлено 1520 кг незадекларованих товарів, а саме меблевої фурнітури.

Згідно з CMR № 0001124 від 08.07.2019 року водієм фірми-перевізника ФОП « ОСОБА_2 », ОСОБА_1 не було внесено відповідного запису.

Таким чином, згідно протоколу водій фірми перевізника ФОП « ОСОБА_2 » ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів та їх кількості.

Своє рішення суддя мотивував тим, що ставлячи у провину ОСОБА_1 порушення митних правил митний орган покликається на ту обставину, що під час візуального огляду митного забезпечення було виявлено механічне втручання чи пошкодження пломби № UC-PU№ 3555, яка зазначена в експортній декларації MRN№ 19PL442020Е0405672 від 08.07.2019 та CMR№ 0001124. Разом з тим, в матеріалах справи відсутній належний та допустимий доказ того (висновок спеціалізованої судово-експертної установи) чи дійсно мало місце механічне втручання чи пошкодження пломби № UC-PU № 3555, яка знаходилась на транспортному засобі НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , з чим також погоджується апеляційний суд.

Також перевірено, що в долучених до матеріалів справи документах інформація про дану обставину відсутня, оскільки органом, що складав протокол це питання не досліджувалося.

Крім того, в матеріалах справи відсутня і сама пломба, яка повинна бути належним чином упакована та яка б могла б бути предметом дослідження судової експертизи для встановлення або спростування обставин зазначених у протоколі щодо механічного втручання у цілісність пломби чи пошкодження пломби.

Поряд з цим, в апеляційному суді з`ясовано, що даний транспортний засіб попередньо було оглянуто представниками митного органу Республіки Польща, в яких не було жодних зауважень щодо можливого механічного втручання чи пошкодження пломби № UC-PU№ 3555.

При цьому враховано, що ОСОБА_1 , працює водієм у ФОП « ОСОБА_2 », якому на праві власності належить автомобіль з реєстраційним номером НОМЕР_1 / НОМЕР_2 , що підтверджується витягом з трудової книжки ОСОБА_1 та технічним паспортом на автомобіль.

Захисник Бабій І.М. в апеляційному суді пояснила, що особисто ОСОБА_1 товар не завантажував, адже такий завантажувався вантажниками за допомогою спеціалізованої техніки, тому постійно контролювати процес завантаження товару у транспортний засіб також не мав змоги так як товар вантажився декількома особами, і цей процес тривав близько 4 год.

Пакет документів на товар ОСОБА_1 отримав від митного брокера відправника безпосередньо після того, як завантаження товару було завершено та на автомобілі була наявна пломба відправника. А згідно наявної у матеріалах справи заявки на виконання договору перевезення ОСОБА_1 зривати пломби не мав права, а відтак і жодних записів до CMR ним внесено не було.

Щодо покликання в апеляційній скарзі на письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він вказав що особисто вантажив виявлений товар перед кордоном, то в суді даючи пояснення зазначив, що ці пояснення він написав під диктовку працівників митниці, був втомлений у зв`язку із перебуванням тривалий час у дорозі та просив не брати їх до уваги.

Тому апеляційний суд погоджується також із тим, що фізичної участі у завантаженні товару ОСОБА_1 не брав, а товаросупровідні документи, які в подальшому він подав для оформлення митним органам України отримав від митного брокера на території заводу відправника товару.

Отже, перевізником були виконані вимоги ч.2 ст.460 МК України та надані митному органу документи отримані від відправника.

За наведених обставин, суд вважає, що митним органом не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 могло бути чи було відомо, що надані відправником товару товаросупровідні документи містять неправдиві дані щодо найменування товару його кількості та вартості товару, доказів, а отже не доведено наявність умислу на вчинення дій, відповідальність за які передбачена ч.1 ст.483 МК України.

Таким чином, матеріали справи не містять фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку можна було б стверджувати про вчинення безпосередньо ОСОБА_1 дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом, поданням митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві дані. Належних документів (доказів) на основі яких митницею встановлено причетність ОСОБА_1 до вказаного правопорушення матеріали справи не містять, дані матеріали не доводять вчинення ОСОБА_1 умисних дій на вчинення інкримінованого правопорушення, а доводи щодо його причетності до правопорушення ґрунтуються на припущеннях.

З таким висновком місцевого суду погоджується апеляційний суд.

Враховуючи наведене, в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

Згідно з ч.1 ст.483 МК України, відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Виходячи зі змісту даної статті, склад вказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів.

Таким чином, апеляційний суд приходить до висноваку, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що в діях ОСОБА_1 є ознаки вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, за відсутності об`єктивної сторони правопорушення, зокрема протиправних дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митному органу як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів та їх кількості.

Відтак апеляційна скарга представника митниці не містить правових підстав для скасування судового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу, що виходячи із змісту вимог КУпАП, суд розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах складеного повноважним органом протоколу про адміністративне правопорушення, в даному випадку протоколу про порушення митних правил № 2818/20900/19 від 09.07.2019, яким у вину ОСОБА_1 ставилось вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя, відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП, повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи, та прийшов до вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Галицького районного суду м.Львова від 15 вересня 2020 року, про закриття провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення - залишити без змін, а апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Шота А.І. без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.