ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.12.2020 Справа №607/18882/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., за часті особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Кметика В.С.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає в АДРЕСА_1 ,

за частиною другою статті 130 КУпАП Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 04 жовтня 2020 року серії ДПР18 №465017 ОСОБА_1 04.10.2020 року о 02 год. 30 хв. керував автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - нечітка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та за що передбачена відповідальність за частиною другою статті 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 04 жовтня 2020 року його товариш підвозив його з його дівчиною ОСОБА_2 в сусіднє село. В дорозі поламалася машина, у зв`язку із чим товариш зупинив машину, та пішов по допомогу, щоби її потягнути, а в цей час до автомобіля під`їхали працівники поліції та вимагали в нього проходити огляд на стан сп`яніння в лікарні. При цьому, будь-які свідки були відсутні. На місці, поліцейські жодних протоколів не оформляли та не надавали ознайомитися. Він в той день в стані алкогольного сп`яніння не був.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 показала, що вона з хлопцем їхала автомобілем в сусіднє село, їх відвозив шофер. В подальшому, в дорозі, автомобіль поламався, та шофер пішов пішки по допомогу, для того, щоби потягнути автомобіль. В автомобілі, який стояв припаркований на обочині, вона залишилася із своїм хлопцем. В цей час під`їхали працівники поліції, та про щось говорили із її хлопцем, хвилин 15 та потім поїхали. Будь-яких документів не оформляли. Будь-які свідки були відсутні, були тільки двоє поліцейських.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав, що він зареєстрований в селі Похиня Лановецького району, однак проживає в місті Тернополі. Похиня це його рідне село, в якому він знає всіх людей. Іншого чоловіка з таким іменем в селі немає. 04 грудня 2020 року він був вдома, тому не міг бути свідком огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 . Підпис в протоколі про адміністративне правопорушення та в письмових поясненнях йому не належить.

Розглянувши справу, доходжу висновку, що провадження слід закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, зважаючи на таке.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції (п.55 рішення у справі "Гурепко проти України"; п.21 рішення у справі "Надточій проти України").

Санкція статті 130 КУпАП передбачає покарання у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. та позбавлення права керування транспортними засобами терміном на один рік, а отже за своєю суворістю є важчою за деякі кримінальні правопорушення. Тому, до обвинувачення за цією статтею застосовуються гарантії, передбачені положенням Конвенції щодо кримінального переслідування.

Відповідно до п."а" ч. 3 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Також, із змісту ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення, серед іншого, зазначається місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є фактично обвинувальним актом, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суддя не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не має право пред`являти нових звинувачень, оскільки це буде вважатися порушенням права на захист.

Разом з тим, в протоколі про адміністративне правопорушення, всупереч ст. 256 КУпАП не зазначено місце його вчинення та суть пред`явленого обвинувачення.

Так, в протоколі не зазначено, де саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (населений пункт, дорога).

Також, зазначення в протоколі, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння «у встановленому законом порядку» не відображає суть адміністративного правопорушення.

Порядок огляду на стан сп`яніння, регулюється 266 КУпАП, із змісту якої вбачається, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. N 1103, огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку. (п. 3) Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я (п.6).

Відповідно до ІНСТРУКЦІЇ про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 5,6 Розділу 1).

Пунктом 2.3 Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема сертифікат якості та свідоцтво про повірку робочого засобу і вимірювальної техніки.

Однак в протоколі про адміністративне правопорушення міститься лише, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння «у встановленому законом порядку», не зазначено чи пропонувалося йому пройти огляд на допомогою технічного приладу, марки та серійного номеру спеціального технічного засобу, за допомогою якого працівниками поліції пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, що позбавляє суддю можливості перевірити чи входить цей спеціальний засіб, до переліку засобів затверджених МВС, чи є він сертифікованим та чи пройшов повірку в установленому законом порядку. Крім того, не зазначено чи пропонувалося пройти огляд в медичному закладі. Через це, суддя позбавлений можливості перевірити відповідність законності процедури огляду на стан сп`яніння.

Як стверджує особа, яка притягується до відповідальності, йому не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а поліцейські, у відсутності свідків, пропонували йому їхати в лікарню. У зв`язку з тим, що поліцейський та свідки в судове засідання на неодноразові виклики не з`являлися, вказані твердження не спростовані.

Окремо, суд зауважує, що частиною другою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вчинене повторно протягом року.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною другою статті 130 КУпАП, при цьому у викладеній у протоколі суті адміністративного правопорушення немає вказівки на вчинення цих дій повторно протягом року.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, так само, не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже протокол про адміністративне правопорушення складений із порушеннями та не може бути належним та допустимим джерелом доказів, а суддя позбавлений права його коригувати.

Крім того, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення як свідок ОСОБА_4 , неодноразово повідомлялася про час та місце слухання справи, в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суддю не повідомила.

Допитаний в судовому засіданні зазначений в протоколі другий свідок ОСОБА_3 , пояснив, що він не був свідком огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а 04.10.2020 року вночі перебував вдома. Вказані його пояснення підтвердила його дружина. Допитана ж в судовому засіданні ОСОБА_2 показала, що будь які свідки під час бесіди її хлопця із поліцейськими були відсутні.

Письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_3 суд не може брати до уваги, зважаючи на те, що ОСОБА_3 заперечив ці пояснення в судовому засіданні, а ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилася, незважаючи на неодноразові виклики. Вказані пояснення заповнені у стандартному бланку, заздалегідь підготовленому працівниками поліції, є ідентичними і не містять у собі належних відомостей щодо обставин можливого вчинення адміністративного правопорушення.

Крім того, судом неодноразово направлялися повістки про виклик інспектора Збаразького ВП., який також на неодноразові виклики в судове засідання не з`являвся.

Також, суд не бере до уваги наданий працівником поліції компактдиск із відеозаписом, оскільки в протоколі не зазначено, на який технічний прилад здійснено цей запис, не зафіксовані свідки, технічний прилад, та не зафіксовано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до частини третьої статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення, про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 КУпАП або про закриття справи.

Згідно ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суддя доходить висновку про недоведеність за стандартом доказування «поза розумним сумнівом» вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, а тому справу щодо нього слід закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 164, 247, 251, 254, 256, 268, 280, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за частиною другою статті 130 КУпАП - закрити, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Тернопільської області через Тернопільський міськрайонний суд.

СуддяВ. М. Позняк