Провадження 3-5710/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 листопада 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Агафонов С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Секретаріату уповноваженого Верховної Ради України з прав людини про притягнення до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого: директором Національного природного парку «Голосіївський», -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії від 26.05.2020 року До Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини (далі - Уповноважений) надійшла заява ОСОБА_2 , члена правління громадської організації «Центр Моніторингу Влади» (далі - потерпілий) щодо порушення національним природним парком «Голосіївський» (далі - НПП «Голосіївський») його права на інформацію.

Під час перевірки за заявою потерплого встановлено, що на підставі Закону України «Про доступ до публічної інформації» (далі - Закон) потерпілий звернувся до НПП «Голосіївський» із запитом від 05.02.2020 № 02-02-2020 щодо надання копій договорів, укладених із суб`єктами господарювання, які здійснюють на території НПП «Голосіївський» рекреаційну діяльність.

Листом НПП «Голосіївський» від 10.02.2020 №114/2-03 потерпілому не надано запитувану інформацію.

Відповідно до статті 1 Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь- якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом. Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 14 Закону розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та#оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Статтею 13 Закону передбачено, що розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків.

Згідно з інформацією, розміщеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, НПП «Голосіївський» є державною організацією, засновником якої є Міністерство енергетики та захисту довкілля України.

У розумінні статті 13 Закону НПП «Голосіївський» може бути розпорядником інформації щодо використання бюджетних коштів, виконання делегованих повноважень, а також інформації, що становить суспільний інтерес.

При цьому згідно з частиною другою статті 29 Закону України «Про інформацію» предметом суспільного інтересу вважається інформація, яка свідчить про загрозу державному суверенітету, територіальній цілісності України; забезпечує реалізацію конституційних прав, свобод і обов`язків; свідчить про можливість порушення прав людини, введення громадськості в оману, шкідливі екологічні та інші негативні наслідки діяльності (бездіяльності)

Відповідно до статті 4 Закону України «Про природно-заповідний фонд» території природних заповідників, заповідні зони біосферних заповідників, землі та інші природні ресурси, надані національним природним паркам, є власністю Українського народу.

Відповідно до статті 9 зазначеного Закону території та об`єкти природно-заповідного фонду з додержанням вимог, встановлених цим Законом та іншими актами законодавства України, можуть використовуватися у таких цілях: природоохоронних, науково-дослідних, освітньо-виховних, оздоровчих та інших рекреаційних цілях, а також для потреб моніторингу навколишнього природного середовища.

Указом Президента України від 27.08.2007 № 794/2007 «Про створення національного природного парку «Голосіївський» установлено площу земель НПП «Голосіївський» у розмірі 4525,52 гектара, в тому числі 1879,43 гектара земель, що надаються НПП «Голосіївський» в постійне користування, і 2646,09 гектара земель, що включаються до його складу без вилучення у землекористувачів.

Згідно з Положенням про національний природний парк «Голосіївський», затвердженим наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 11.12.2008 № 641 (у редакції наказу Мінекоенерго від 13.11.2019 № 404) (далі - Положення), парк є об`єктом природно-заповідного фонду загальнодержавного значення. Парк є бюджетною, неприбутковою, охороною, рекреаційною, культурно-освітньою, науково-дослідною установою і входить до складу природно-заповідного фонду України, охороняється як національне надбання, щодо якого встановлюється особливий режим охорони, відтворення та використання (пункти 1.1., 1.2. Положення).

Відповідно до пунктів 10.1., 10.2. Положення майно парку складають основні фонди, а також інші матеріальні цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі парку. Майно парку є державною власністю і закріплюється за ним на праві оперативного управління. Парк володіє, користується і розпоряджається зазначеним майном за погодженням з Мінекоенерго, вчиняючи щодо нього дії, що не суперечать вимогам законодавства і цьому положенню.

Парк має право за погодженням з Мінекоенерго здавати в установленому законодавством порядку в оренду або тимчасове користування майно і приміщення за цільовим призначенням (пункт 10.5 Положення).

Згідно з пунктами 12.1., 12.3. Положення рекреаційна діяльність на території парку організовується адміністрацією парку та здійснюється, в тому числі, на підставі цивільно-правових та господарських договорів з підприємствами, установами, організаціями, а також фізичними особами- суб`єктами підприємницької діяльності.

На території зони регульованої рекреації, стаціонарної рекреації та господарської зони забороняється будь-яка діяльність, яка призводить або може призвести до погіршення стану навколишнього природного середовища та зниження рекреаційної цінності території парку, в тому числі, мисливство (пункт 4.4. Положення).

Частиною п`ятою статті 6 Закону встановлено, що не може бути обмежено доступ до інформації про розпорядження бюджетними коштами, володіння, користування чи розпорядження державним, комунальним майном, у тому числі до копій відповідних документів, умови отримання цих коштів чи майна, прізвища, імена, по батькові фізичних осіб та найменування юридичних осіб, які отримали ці кошти або майно. При дотриманні вимог, передбачених частиною другою цієї статті, зазначене положення не поширюється на випадки, коли оприлюднення або надання такої інформації може завдати шкоди інтересам національної безпеки, оборони, розслідуванню чи запобіганню злочину.

Отже, запитувана потерпілим інформація (копії договорів) безпосередньо стосується володіння, користування, розпоряджання державним майном і доступ до такої інформації не може бути обмежено відповідно до частини п`ятої статті 6 Закону.

До того ж, доступ до запитуваної потерпілим інформації надасть змогу громадськості перевірити цільовість використання ввіреного НПП «Голосіївський» майна, відповідність ціни договорів їх ринковій вартості, використання отриманих від доходу коштів; проконтролювати діяльність суб`єктів господарювання, що здійснюють рекреаційну діяльність, з метою запобігання заподіяння ними шкоди об`єкту природно-заповідного фонду. Крім того, запитувана потерпілим інформація стосується єдиного в Україні національного природного парку, що створений на території мегаполісу, і може бути доведена до широкого кола осіб.

Ще одним аргументом на користь суспільного інтересу в запитуваній інформації є наведені у листі НПП «Голосіївський» від 07.04.2020 №219/2-01 відомості про проведення службового розслідування, у тому числі стосовно корупційних зв`язків посадових осіб парку та громадських організацій, щодо рекреаційної діяльності на території НПП «Голосіївський».

З огляду на вищевикладене вбачається, що запитувані потерпілим копії договорів, укладених із суб`єктами господарювання, які здійснюють рекреаційну діяльність на території НПП «Голосіївський», становлять суспільний інтерес та не можуть бути обмежені ? доступі.

Листом НПП «Голосіївський» від 10.02.2020 № 114/2-03 за підписом директора ОСОБА_1 потерпілому запитувану інформацію не надано.

Таким чином, у діях директора НПП «Голосіївський» ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме: ненадання інформації. Особу, яка вчинила правопорушення, виявлено: 26.05.2020 об 11:00.

Правопорушення вчинене 10.02.2020 за місцем роботи: вул. В. Липківського, 35, м. Київ, 03035; Національний природний парк «Голосіївський».

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Відповідно до ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Враховуючи те, що адміністративне правопорушення було виявлено 26.05.2020, про що свідчить протокол про адміністративне правопорушення від 26.05.2020, на момент розгляду справи в суді, строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності сплинув.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення унеможливлюють встановлення суспільної небезпечності (шкідливості) діяння, протиправності, карності, вини особи, якщо ці обставини не є преюдиційними для інших правовідносин, в тому числі і цивільно-правових за участю потерпілих від адміністративного правопорушення.

Це дає підстави стверджувати про відсутність у судді необхідності з`ясовувати і встановлювати вину чи невинуватість особи в постанові про закриття провадження в справі, враховуючи відсутність потерпілих та факту завдання матеріальної шкоди.

Виходячи із змісту узагальненого науково-консультативного висновку Науково-консультативної ради при Вищому адміністративному суді України, який розміщений на офіційному веб-сайті цього суду, під час закриття провадження у справах про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, вина особи не встановлюється.

Для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п.7 ст.247 КУпАП, достатньо встановити - вид правопорушення, наявність щодо нього відповідного законодавства; момент вчинення правопорушення; строк, що сплив з моменту вчинення правопорушення до моменту розгляду справи судом, провадження підлягає закриттю при закінченні на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Разом з тим, закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення не є реабілітуючою обставиною та не спростовує вини особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. ст. 38, 247 КУпАП та на підставі ч. 2 ст. 212-3 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 212-3 КУпАП - закрити в зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду м. Києва через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Агафонов С.А.