Справа №: 148/1735/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 грудня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

В складі головуючого судді: Ковганича С.В.

за участю прокурора Барановського О.Б.

правопорушника ОСОБА_1

захисника правопорушника Кіцули В.І.

розглянув матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ про те, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 , притягується до адміністративної відповідальності за порушення ст.172-6 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 05.10.2020, ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді майстра лісу Жураківського лісництва ДП «Тульчинське ЛМГ» будучи згідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», являючись суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог пункту 2-1 роздіду ХІІІ ЗУ «Про запобігання корупції», не своєчасно, без поважних причин подав щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, в чому вбачаються ознаки адміністративного правопорушення пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена частиною 1 статті 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник ОСОБА_1 та його захисник адвокат Кіцула В.І. у судовому засіданні вини у вчиненні правопорушення не визнали та пояснили, що даний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ст.. 172-6 ч.1 КУпАП безпідставний та складений з порушенням вимог КУпАП, а тому вважають, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад вищевказаного правопорушення в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю , з підстав встановлених п. 1 ст. 247 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні обставини викладені у протоколі про вчинення адміністративного корупційного правопорушення підтримав, зазначивши про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного корупційного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП, просив суд визнати його винуватим у скоєнні вказаного адміністративного правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції ст. 172-6 ч.1 КУпАП

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, суд прийшов до наступних висновків з огляду на наступне:

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

30.11.2020 адміністративний матеріал № 148/1735/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 повернуто до Управління стратегічних розслідувань у Вінницькій області Департаменту стратегічних розслідувань НПУ для усунення недоліків оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією допущені робіжності в займаній посаді правопорушника.

22.12.2020 до суду повернувся після доопрацювання адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , проте недоліки усунуті не були.

Таким чином, розбіжності, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією не дають суду можливості однозначно встановити посаду особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, що в даному випадку є край важливим, так як мова йде про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією і вірно зазначена посада правопорушника підлягає встановленню разом із іншими його анкетними даними, а також унеможливлюють всебічний та об`єктивний розгляд справи.

Згідно положень ст. 255 КУпАП обов`язок щодо належного оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення покладається на уповноважених посадових осіб.

Матеріали.справи, які додані до протоколу, а також і сам протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією оформленні неналежним чином, суперечать один одному, без дотримання встановленого законом порядку.

Відповідно до ст. 256 КУпАП «Зміст протоколу про адміністративне правопорушення» - у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються дата і місце його складення; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, прізвища, адреси свідків, потерпілих, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тощо. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності. У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Також при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка в протоколі.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, яким фіксується факт адміністративного правопорушення і який є підставою для подальшого провадження у справі. До складання протоколу та його змісту пред`являють спеціальні вимоги, дотримання яких гарантує та створює особі, що притягається до адміністративної відповідальності, правові передумови для захисту своїх прав та інтересів при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у тому числі, і право на захист від пред`явленого звинувачення.

Частиною 2 статті 7 КУпАП передбачено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст.. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Таким чином, КУпАП передбачає лише дві форми вини: умисел або необережність.

Згідно п.1 ст. 1 Закону України « Про засади запобігання і протидії корупції в Україні» корупційне правопорушення це умисне діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за яке законом установлено кримінальну, адміністративну, цивільно - правову та дисциплінарну відповідальність.

За змістом ст .ст. 7, 254, 279 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше яке на підставах і в порядку, встановлених законом; розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

В п.2 роз`яснень Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017 зазначено, що вирішуючи питання про притягнення осіб до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч.1КУпАП, щодо порушення вимог фінансового контролю, яке полягало у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особою уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування слід враховувати об`єктивні ознаки складу цього адміністративного правопорушення, зокрема його об`єктивну сторону, яка має активну форму прояву та полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації суб`єктами вказаного правопорушення.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Рішенням ЄСПЛ у справі «Щокін проти України» від 14.10.2010 визначено концепцію якості закону, зокрема, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обовязків осіб, національні органи зобовязані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід.

Таким чином, даний сумнів, так як і будь-який, має тлумачитися на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що передбачає також принцип презумпції невинуватості відповідно до положення ст.. 62 Конституції України.

Згідно ст. 129 п. 2 Конституції Україниоднією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року N 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Враховуючи, що законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість (більш кримінальна), а тому з урахуванням принципів і загальних засад КУпАП, практики Європейського Суду по правах людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягується до адміністративної відповідальності.

Провівши аналіз зібраних по справі доказів, суд прийшов до висновку, що при складанні протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також доданих матеріалів та доказів, в повній мірі не дотримано вимог ст. ст..251, 256 КУпАП. Зокрема, в протоколі при зазначені анкетних даних правопорушника зазначено посаду ОСОБА_1 - майстер лісу Журавського лісництва при тому, що в самій описовій частині протоколу зазначено, що ОСОБА_1 перебуває на посаді майстра лісу Жураківського лісництва ДП "Тульчинське ЛМГ".

Таким чином, посадовою особою, яка склала протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією відносно ОСОБА_1 не встановлено на якій посаді працювала особа , яка притягується до адміністративної відповідальності.

При цьому, суд зазначає, що всі матеріали, які додані до протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією відносно ОСОБА_1 містять розбіжності в інформації, щодо факту перебування останнього на посаді майстра лісу.

При вказаних розбіжностях, суд не має можливості усунути такі помилки, які допущені посадовою особою, яка склала протокол так як це не передбачено нормами КУпАП, однак такі розбіжності не були усунуті і самим органом який склав протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією відносно ОСОБА_1 ..

Європейський суд з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

З огляду на наведене, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією відносно ОСОБА_1 є неналежним та недопустимим доказом у справі.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Разом з тим, відповідно до ст. 89 ч. 2 КПК України, який за своєю правовою природою є найбільш наближеним до провадження у справі про адміністративні правопорушення, чітко визначено, що у разі встановлення очевидної недопустимості доказу під час судового розгляду суд визнає цей доказ недопустимим, що тягне за собою неможливість дослідження такого доказу або припинення його дослідження в судовому засіданні, якщо таке дослідження було розпочате.

З урахуванням пояснень учасників судового розгляду, матеріалів справи та встановлених в судовому засіданні обставин, суд приходить до висновку щодо відсутності підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1, ч. 1, ст. 247 КУпАП, так як, відповідно до приписів зазначеної статті, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.. ст. 1, 9, 23, 172-6, 247, 251, 256, 283 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючий за адресою АДРЕСА_1 про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 172-6 ч.1 КУпАП провадженням закрити, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Вінницького апеляційного суду через Тульчинський районний суд Вінницької області на протязі десяти днів з дня її винесення.

Суддя: