Єдиний унікальний номер 219/7572/20
Номер провадження 33/804/552/20
Єдиний унікальний номер 219/7572/20
Номер провадження 33/804/552/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.10.2020р. суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Залізняк Р.М. розглянувши в м. Бахмут Донецької області апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2020р., якою визнано ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн.,

за участю особи, яку притягнуто

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Зубанова І.О.,

потерпілої ОСОБА_2

в с т а н о в и в :

Постановою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2020р. ОСОБА_1 визнано винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн.

На зазначену постанову особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу:

- вважає постанову суду першої інстанції незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки як вбачається зі схеми ДТП водій автомобіля KIA SPORTAGE державний номер НОМЕР_1 ОСОБА_2 знаходилася в зоні дії дорожнього знаку 4.1 «Рух прямо», тому її було заборонено виконувати розворот у цьому місці; при цьому суд першої інстанції взяв до уваги пояснення ОСОБА_2 та поліцейського, який склал протокол, проте пояснення свідка ОСОБА_3 до уваги не взяв;

- зазначає, що в схемі ДТП вказана ширина проїзної частини 17 м, а місце зіткнення зазначене 9,90 м, тобто водій KIA SPORTAGE ОСОБА_2 , скоїла зіткнення по його полосі руху, не впевнившись в безпеці свого маневру;

- вказує, що як зазначено в оскаржуваній постанові поліцейський пояснив, що масштубання на схемі ДТП не відображене, тому місце самого ДТП зміщено з метою показати заміри, але з цим не можна погодитись, оскільки схема ДТП є доказом у справі в контексті ст. 251 КУпАП;

-зазначає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення поліцейським йому не роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, поліцейський приніс заповнений протокол і вказав, де потрібно поставити підпис;

- вказує, що не можна погодитись з висновками суду, що небезпечну дорожню обстановку створено саме його діями, тому що у справі не проводилась судова автотехнічна експертиза, а суд, на його думку, не наділений повноваженнями експертної установи, де потрібні спеціальні знання;

- прохає постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адмінатративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Заслухавши суддю доповідача, доводи особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Зубанова І.О., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, потерпілої ОСОБА_2 , яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та прохала постанову суду першої інстанції залишити без змін, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за таких підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд безпосередньо має керуватися вимогами ст. 245 КУпАП щодо дотримання завдання провадження у справах про адміністративне правопорушення, а саме своєчасно, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставин кожної справи, вирішити її в точній відповідності з законом, забезпечити виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Крім того суд має дотримуватись вимог ст. 280 КУпАП та зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що при розгляді судом першої інстанції ці вимоги не було дотримано з огляду на таке.

Як вбачається з оскаржуваної постанови особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 24.07.2020р. о 15-40год. керуючи автомобілем FORD TRANSIT 350 VAN, державний номер НОМЕР_2 в районі буд. №63 по вул.Незалежності в м.Бахмут Донецької області, виїжджаючи з місця стоянки, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності руху та допустив зіткнення з автомобілем KIA SPORTAGE, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка здійснювала розворот позаду, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження.

Своїми діями особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи свій висновок щодо винуватості ОСОБА_1 , суд послався на протокол про вчинення адміністративного правопорушення ДПР 18 №235269 від 24.07.2020р., схему ДТП з фототаблицею, яка була підписана водіями ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на місці ДТП без заперечень, пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , поліцейського Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5, наданими ними у судовому засіданні та дійшов висновку про порушення ОСОБА_1 п.10.9 ПДР, а саме у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

При цьому суд не надав жодної оцінки вказаним доказам, не зазначив своїх висновків щодо їх належності, допустимості, достовірності та достатності та не вмотивував чому вказаними доказами доведена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

На думку суду апеляційної інстанції, при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП судом першої інстанції було допущено спрощений підхід, не надано належну оцінку схемі ДТП та іншим доказам, чим порушено принципи повноти, всебічності та об`єктивності з`ясувати обставини справи.

Так, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, фотофіксаціїї місця ДТП, схеми ДТП, дорожня-транспортна пригода сталася у зоні Т-образного перехрестя. При цьому траспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 здійснював поворот праворуч відносно вул. Незалежності. Як вбачається з фотофіксації (а.с. 34) у безпосередній близькості до місця ДТП розташований дорожній знак 4.1 «Рух прямо», 3.34 «Зупинка заборонена» та табличка 7.2.1, проте схема місця ДТП даних знаків не містить. Крім того, як вбачається з фотофіксації з місця ДТП (а.с.4) проїзна частина має дорожню розмітку, проте її вид та розташування на схемі ДТП не відображений. Також з урахуванням вказаних недоліків схеми ДТП суд апеляційної інстанції позбавлений можливості встановити правильність фактичного місцезнаходження транспортних засобів під час ДТП та їх розміщення відносно вказаних вище знаків та дорожньої розмітки.

Особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що 24.07.2020 р. він виконував свої робочі обов`язки, працюючи водієм-інкасатором АТ «Ощадбанк» в м.Бахмут на автомобілі FORD TRANSIT 350 VAN, державний номер НОМЕР_2 виїзжав з місця стоянки біля будинку №63 по вул. Незалежності в м. Бахмут Донецької області, включивши аварійну сигналізацію, впевнився в безпеці свого маневру, почав рухатись заднім ходом по вул.Незалежності в м.Бахмут на своїй полосі руху, після чого відчув удар в задню ліву сторону свого автомобіля і зрозумів, що сталася ДТП.

У письмових поясненнях під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та в суді першої інстанції особа, яку притягнуто до адмінатривної відповідальності ОСОБА_1 надав аналогічні пояснення з фактичних обставин справи.

Потерпіла ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції пояснила, що 24.07.2020 р. приблизно о 15-40 год., вона знаходилась за кермом автомобіля KIA SPORTAGE та рухалась по крайній правій смузі вул. Свободи в м. Бахмут Донецької області у напрямку супермаркету «Сільпо», та при здійснені нею повороту праворуч на вул.Незалежності, їй зателефонували по мобільному телефону та провідомили про хворобу її дитини. Після цього вона, оскільки не встигла перестроїтися на перехресті вулиць Свободи та Незалежності, почала робити поворот вліво по вул.Незалежності, з метою зробити розворот, щоб далі рухатись в протилежному напрямку по вул.Свободи. Під час здійснення маневру вона пропустила декілька автомобілів та після чого почала маневр «розворот», переконавшись в безпеці свого маневру вона бачила, що автомобіль інкасаторської служби їде по своїй полосі руху заднім ходом подала звуковий сигнал протягом 3-4 секунд, проте водій інкасаторського автомобіля не реагував та продовжив рух внаслідок чого сталося ДТП за участю автомобілю FORD TRANSIT 350 VAN, державний номер НОМЕР_2 . Вона також пояснила, що розворот виконувала не в зоні дії знаку «Рух прямо», а перед ним. Коли приїхав поліцейський, вона надала пояснення, але про телефонний двінок, який їй надійшов вона не розповідала. Зі схемою ДТП погодилась та підписала її, щодо неї протокол не складався. Також вона пояснила, що в салоні її автомобіля під час ДТП була її донька, яку не було допитано поліцейським в якості свідка, також вона не допитувалась в суді першої інстанції, на допиті доньки в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 не наполягала.

Аналогічні пояснення потерпіла ОСОБА_2 дала в суді першої інстанції.

Проте письмові пояснення потерпілої ОСОБА_2 після ДТП, які були дослідженні в суді апеляційної інстанції, містять інші відомості, а саме, що 24.07.2020 р. вона рухалась по вул. Свободи в м. Бахмут Донецької області в сторону вул. Незалежності, та після чого повернула на вул.Незалежності, впевнившись у безпеці свого маневру, здійснила розворот ліворуч, в цей момент від банку «Сбербанк» заднім ходом почав рухатись автомобіль FORD TRANSIT 350 VAN, державний номер НОМЕР_2 по вул.Незалежності, після чого відбувся наїзд на її траспортний засіб. Також потерпіла ОСОБА_2 пояснила, що вона подала звуковий сигнал водію автомобілю FORD TRANSIT 350 VAN з метою уникнення зіткнення.

Таким чином судом апеляційної інстанції встановлено, що судом першої інстанції при встановлені фактичних обставин справи не була надана відповідна оцінка поясненням потерпілої ОСОБА_2 щодо причини раптової зміни нею напрямку руху без дотримання вимог наявних дорожніх знаків 4.1 «Рух прямо» на тому відрізку дорожнього шляху. Також судом першої інстанції не була дана оцінка поясненням потерпілої ОСОБА_2 щодо дій за кермом транспортного засобу, а саме користування мобільним телефоном.

Так відповідно до п.2.3 б ПДР водій повинен бути уважним, слідкувати за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, слідкувати за технічним станом транспортного засобу та не відволікатися від керування цим засобом на дорозі. На думку суду апеляційної інстанції дана обставина, а саме телефонний дзвінок, на якій відповіла потерпіла ОСОБА_2 , став відволікаючим фактором від керування потерпілою ОСОБА_2 транспортним засобом, який перешкодив їй належним чином врахувати дорожню обстановку. Пояснення потерпілої ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції, що вона відповіла на телефонний дзвінок з використанням устрою hands free, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд апеляційної інстанції вважає, що увага потерпілої ОСОБА_2 під час дзвінка була зосереджена на телефонній розмові, а не за спостереженням дорожньої обстановки та реагуванням на її зміну.

Також в суді апеляційної інстанції з метою з`ясування протиріч в поясненнях учасників ДТП був допитаний поліцейський СРПП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 в якості свідка, який пояснив, що 24.07.2020 р. він прибув на місце ДТП в районі буд. №63 по вул.Незалежності в м.Бахмут Донецької області за участю автомобілю FORD TRANSIT 350 VAN, державний номер НОМЕР_2 та автомобілю KIA SPORTAGE, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 . При цьому він не з`ясував всіх обставин ДТП, однак склав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП України тільки з пояснень обох учасників ДТП та того, як були розташовані транспортні засоби на проїзній частині, місце удару, при складанні схеми ДТП керувався інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, проте на схемі не відображав всі дорожні знаки, оскільки не відображені дорожні знаки не мали причинного зв`язку з настанням ДТП. Також він пояснив, що при складанні протоколу не опитав свідків на місці ДТП, тому що вважав за можливе скласти протокол про адміністративне правопорушення без їх допиту, повного та об`єктивно не з`ясував всіх обставин справи, а також не надав оцінки всім доказам по справі. Крім того він пояснив, що про телефонний дзвінок водія ОСОБА_2 під час руху він не був обізнаний, а дізнався тільки після її пояснень в суді першої інстанції, а тому вважає що в данному ДТП є обоюдна вина водіїв, протокол не був складений щодо ОСОБА_2 , оскільки при ДТП вона надала неповні пояснення. Підтвердив, що він неповно встановив фактичні обставини ДТП, не допитав свідків, та не дав оцінки всім доказам, у схемі ДТП не відобразив, всіх необхідних даних, наявність яких встановлена судом апеляційної інстанції.

Таким чином вказані вище пояснення свідка ОСОБА_5 підтверджують той факт, що потерпіла ОСОБА_2 одразу ж після ДТП не пояснила причину раптової зміни напрямку руху, а про дзвінок по телефону повідомила тільки в суді першої інстанції.

Також судом апеляційної інстанції встановлено, що суд першої інстанції належним чином не врахував пояснення свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що 24.07.2020 р. він перебував в якості інкасатора в салоні автомобілю FORD TRANSIT 350 VAN, державний номер НОМЕР_2 , праворуч від водія ОСОБА_1 , який почав рух з місця стоянки в районі буд. №63 по вул. Незалежності в м. Бахмут Донецької області та зазначив, що автомобілів від світлофору супермаркету «Сільпо» по вул. Незалежності в м.Бахмут Донецької області до їх автомобілю не було, що не узгоджується з поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , яка наполягала на тому, що вона пропускала автомобілі на полосі руху ОСОБА_1 .

При цьому суд першої інстанції під час визнання винуватості особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в порушенні п. 10.9 ПДР України «Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб» не надав відповідної оцінки поясненням свідка ОСОБА_3 , який за його особистими поясненнями безпосередньо знаходився під час виконання службових обов`язків в якості інкасатора поряд з водієм ОСОБА_1 в транспортному засобі FORD TRANSIT 350 VAN, був безпосереднім свідком події ДТП та до нього для забезпечення безпеки руху водій ОСОБА_1 звернувся за допомогою при початку руху заднім ходом під час події.

Відповідно до ст. 254 КУпАП найважливішим джерелом доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про вчинення адміністративного правопорушення, який повинен містити ознаки правопорушення, передбаченого КУпАП.

Судом апеляційної інстанції також був досліджений протокол про адміністративне правопорушення, який був складений уповноваженою особою - поліцейським СРПП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5 у встановлений законом строк - не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Що стосується змісту протоколу про адміністративне правопорушення, то зазначений протокол не містить суті адміністративного правопорушення, яка б відображала фактичні обставини справи та відповідала би змісту нормативного акту, який передбачає відповільність за дане правопорушення.

Так згідно протоколу про адміністративне правопорушення 24.04.2020р. о 15-40год. ОСОБА_1 керуючи автомобілем FORD TRANSIT 350 VAN, державний номер НОМЕР_2 в м.Бахмут, по вул.Незалежності, буд. №63 Донецької області, виїжджаючи з місця стоянки, рухаючись заднім ходом, не впевнився в безпечності та допустив зіткнення з автомобілем KIA SPORTAGE, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 , яка здійснювала розворот позаду, внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження з матеріальними збитками. Своїми діями особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Пунктом 10.9 ПДР України, передбачено, що під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Диспозиція ст. 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що схема місця ДТП, яка додається до протоколу та є його невід`ємною частиною, складена с порушеннями, не відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015р., що також підтвердив в суді апеляційної інстанції поліцейський СРПП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_5

Вказане вище, на думку суду апеляційної інстанції, унеможливлює визнання протоколу про адміністративне правопорушення та схеми місця ДТП допустимими та достовірними доказами, оскільки їх зміст не відповідає фактичним обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи неповноту даних та неправильність оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення працівниками поліції, суд апеляційної інстанції вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні і беззаперечні докази, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, практика Європейського суду з прав людини свідчить про те, що деталі обвинувачення у кримінальному процесі мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. the United Kingdom), п. 161, Series А заява № 25). який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Доведення «поза розумним сумнівом» відображає максимальний стандарт, що має відношення до питань, що вирішуються, при визначенні кримінальної відповідальності. Ніхто не повинен позбавлятися волі або піддаватися іншому покаранню за рішенням суду, якщо вина такої особи не доведена «поза розумним сумнівом (Sevtap Veznedaroрlu v. Turkey (Севтап Везнедароглу проти Турції).

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Таким чином при дослідженні матеріалів справи суд апеляційної інстанції встановив, що в матеріалах справи відсутні достатні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що в свою чергу унеможливлює встановлення наявного в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Враховуючи викладене вище, суд апеляційної інстанції дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, тому постанова Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2020р. підлягає скасуванню, а провадження у справі, закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Таким чином доводи апеляційної скарги особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , що судом в оскаржуваній постанові безпідставно його визнано винуватим у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи, фактичних обставин, що виникли при вчиненні ДТП в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП, суд апеляційної інстанції-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2020р., якою визнано ОСОБА_1 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн., задовольнити.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 07.10.2020р., якою визнано ОСОБА_1 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) грн., скасувати та на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя