ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з сектору ДПП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, проживає АДРЕСА_1 , за ч. 3 ст. 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії БД № 020874 від 16.01.2020 р. про вчинення адміністративного правопорушення (справа № 313/105/20, провадження № 3/313/73/2020) вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що він 16.01.2020 р. о 13 год. 50 хв. на вул. Шкільна у с. Широке керував мопедом Дельта без номерного знаку, не був в застебнутому мотошоломі. Стосовно гр. ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортним засобом. Постанова серії ВП № 56057780 від 28.08.2018 р.

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.3 (г) та пункт 2.1 (а) Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10.10.2001 р.

До протоколу додано: супроводжувальний лист начальника Веселівського районного відділу державної виконавчої служби Розка Н.В. № 2287 від 22.01.2020 р.; копія супроводжувального листа від 28.08.2018 р. за № 10226 за підписом державного виконавця ОСОБА_2 про направлення для відома ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та Управління інформаційно-аналітичної підтримки Головного управління Національної поліції Запорізької області постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.08.2018 р. щодо примусового виконання судового наказу № 313/83/18 виданого Веселівським районним судом Запорізької області 26.03.2018 р.; копія постанови про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами від 28.08.2018 р. та довідка про відсутність повторності.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 126 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу вчинення його, мотивів і форми вини.

Диспозиція ч. 3 ст. 126 КУпАП визначає відповідальність особи за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

В матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні дані про те, що ОСОБА_1 був обізнаний про наявність постанови державного виконавця від 28.08.2018 р. про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами, що доводить наявність умислу, як обов`язкового елементу суб`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП

Зі змісту ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Суд позбавлений можливості збору доказів.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки за результатами розгляду справи не встановлено складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю, так як відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 221, 246, 247, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі № 313/105/20 відносно ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов у справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Веселівський районний суд Запорізької області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

03.02.20