Номер провадження: 33/813/1347/20
Номер справи місцевого суду: 501/3026/20
Головуючий у першій інстанції Семенов О. А.
Доповідач Сєвєрова Є. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.12.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

судді - Сєвєрової Є.С.,

секретаря Дубрянської Н.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського міського суду Одеської області від 16 жовтня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кодима Одеської області, громадянина України, який працює в ТОВ «Плутон 300», проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Іллічівського міського суду Одеської області від 16 жовтня 2020 року провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-2 ч.2 КУпАП закрито на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Повідомлено керівництво Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області щодо обставин викладених в мотивувальній частині постанови для вжиття заходів та реагування. В решті вимог відмовлено.

Згідно з адміністративним протоколом від 31 серпня 2020 року, складеним працівниками Чорноморського ВП Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області, 31 серпня 2020 року, приблизно о 22:05 годин, ОСОБА_2 за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, штовхав її та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

Не погодившись з постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову та ухвалити нову, якою притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

В апеляційній скарзі зазначила, що працівники поліції діяли правомірно, у відповідності до вимог законодавства, підстави для закриття провадження у справі у суду були відсутні, а позиція ОСОБА_2 полягає в уникненні відповідальності, що побудована на недостовірних фактах.

07.12.2020 від ОСОБА_2 надійшли письмові пояснення щодо апеляційної скарги в яких він просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, постанову суду першої інстанції без змін.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення потерпілої, особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та його представника, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає залишенню без змін, виходячи з наступного.

Згідно з вимогами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Частиною 2 ст. 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР-18 № 646958 складеного 31.08.2020, приблизно о 22:05 годин, ОСОБА_2 за місцем свого проживання, за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_1 насильство, а саме: умисні дії фізичного та психологічного характеру, штовхав її та ображав нецензурною лайкою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 , 31 серпня 2020 року приблизно о 22 годині 00 хвилин, перебував за своїм місцем мешкання, знаходився у своїй кімнаті. На кухні знаходились його мати ОСОБА_1 та сестра ОСОБА_4 . В цей час прийшов ОСОБА_2 та він почув з кухні розмову на підвищених тонах між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Він вийшов до кухні де ОСОБА_2 почав йому погрожувати, штовхатися пальцями та провокувати його на бійку. ОСОБА_1 вибігла до під`їзду та почала звати на допомогу. Він подзвонив до поліції. Після цього прийшла сестра ОСОБА_2 ОСОБА_5 та почала ображати та проклинати ОСОБА_1 . Він викликав охорону.

Свідок ОСОБА_5 , сестра ОСОБА_2 , в поясненнях зазначила, що ввечері 31 вересня 2020 року на виклик брата прибула до його місця проживання, де ОСОБА_1 з ОСОБА_3 почали заперечували проти її перебування в квартирі та ОСОБА_3 на вимогу ОСОБА_1 викликав охорону.

Матеріали справи свідчать, що під час розгляду справи судом першої інстанції була також допитана неповнолітня ОСОБА_4 , яка стала свідком конфлікту між батьками та пояснила, що 31 вересня 2020 року батько прийшов додому коли вона з матір`ю перебували на кухні. Батько цікавився станом підготовки її до навчального року, потім батьки обговорювали комунальні питання та згодом почали взаємно розмовляти на підвищених тонах. Вони утрьох вийшли з кухні в коридор де батьки продовжили взаємно розмовляти на підвищених тонах з приводу минулих конфліктів. Штовханини та нецензурною лайки з боку ОСОБА_2 вона не підтвердила. Раптово мати вибігла з квартири на сходовий майданчик де почала кликати на допомогу. Вважає, що можливо мати побоювалась, що конфлікт може перерости у більш активний стан.

Психолог ОСОБА_6 зазначила, що неповнолітній свідок ОСОБА_4 надавала в суді пояснення спокійно, відверто, не демонструвала наявність будь-якого тиску, а навпаки. Аналогічну позицію висловила представник органу опіки та піклування ОСОБА_7 .

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , неповнолітня ОСОБА_4 допитана не була, з письмових пояснень ОСОБА_2 вбачається, що працівники поліції відмовили останньому у допиті доньки.

Разом з цим, при розгляді справи судом першої та судом апеляційної інстанції встановлено, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 наявний триваючий конфлікт та між колишнім подружжям існує спір щодо поділу майна подружжя, а саме квартири, в якій вони разом зі спільною від шлюбу дочкою та сином ОСОБА_1 проживають.

Вказані обставини дають підстави критично оцінювати пояснення ОСОБА_3 так як між ним та вітчимом ОСОБА_2 наявні неприязні стосунки, що підтвердила й сама ОСОБА_1 .

Крім того, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що між нею та сестрою ОСОБА_2 . ОСОБА_5 наявні неприязні стосунки.

Отже, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої, що у даному випадку саме показання неповнолітньої ОСОБА_4 є послідовними та такими, що не знаходяться у протиріччі з іншими доказами.

Таким чином, суд першої інстанції обґрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що об`єктивна сторона адміністративного правопорушення за ст. 173-2 КУпАП передбачає наявність такого обов`язкового елементу як можливість заподіяння чи заподіяння шкоди фізичному або психологічному здоров`ю потерпілої.

Однак, у матеріалах справи відсутні дані, які б вказували на наявність свідомих, умисних дій ОСОБА_2 , вчинених з перевагою сили, які б свідчили про його намір заподіяти насильство щодо колишньої дружини, обмежити чи порушити її особисті права та свободи.

Так, сам факт сварки не є підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП.

У відповідності до положень ч. 1 ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Твердження апелянта про те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст. ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу.

З урахуванням наведеного, постанова судді першої інстанції є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського міський суд Одеської областівід 16 жовтня 2020 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду Є.С. Сєвєрова