Центральний районний суд м. Миколаєва
П О С Т А Н О В А

14.02.2020р. суддя Центрального районного суду м. Миколаєва Дірко І.І., розглянувши протокол про вчинення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає у АДРЕСА_1 ,

адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

17.11.2019р. близько 00:38 год. ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки "Mercedes Benz E 250", реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався в м. Миколаєві по пр. Центральному в районі буд. №76, маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи, вираженого тремтіння пальців рук. В порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху України ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки шляхом продуття алкотестеру "Драгер" у присутності двох свідків, так і у встановленому законом медичному закладі, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у жодне із призначених судових засідань не з`явився.

Так, перше судове засідання по справі було призначене на 20.12.2019р. Однак у вказане засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіслав на адресу суду заяву від 19.12.2019р. про перенесення слухання справи у зв`язку із відрядженням до м. Херсон.

Друге судове засідання по справі було призначено на 09.01.2020р. Однак у вказане засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіслав на адресу суду заяву від 03.01.20120р., в якій посилаючись на проходження стаціонарного лікування у м. Одеса в Одеському обласному клінічному медичному центрі, клопотав про направлення матеріалів справи для розгляду до Приморського районного суду м. Одеса.

Третє судове засідання по справі було призначено на 29.01.2020р. Однак у вказане засідання ОСОБА_1 не з`явився, надіслав на адресу суду заяву від 27.01.20129р., в якій повторно посилаючись на проходження стаціонарного лікування у м. Одеса, клопотав про направлення матеріалів справи для розгляду до Приморського районного суду м. Одеса. Окрім того по суті протоколу зазначив, що провини у вчиненому правопорушенні не визнає, оскільки на момент зупинки не перебував за кермом. В судове засідання 14.02.2020р. не зьявився, про причини не явки не повідомив.

Положеннями ст. 268 КУпАП передбачено, що під час відсутності особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з поданих ОСОБА_1 заяв на адресу суду, останній достеменно знав про усі дати судових засідань по справі, про які він був заздалегідь та належним чином повідомлений.

Щодо забезпечення права ОСОБА_1 на безпосередню участь у судовому засіданні, розгляд справи неодноразово переносився за його клопотаннями. При цьому є необхідність у наданні оцінки поважності причин неявки останнього.

Оскільки Кодексом України про адміністративні правопорушення не регламентовано опис поважності причин неприбуття особи у судове засідання, таким чином з метою дотримання принципу законності, є необхідність у застосуванні принципу аналогії права найбільш близької галузі - кримінального процесуального права та при вирішенні вищезазначеного питання слід керуватися положеннями ст. 138 Кримінального процесуального кодексу України.

Так, згідно ст. 138 КПК України визначено, що поважними причинами неприбуття особи на виклик є: 1) затримання, тримання під вартою або відбування покарання; 2) обмеження свободи пересування внаслідок дії закону або судового рішення; 3) обставини непереборної сили (епідемії, військові події, стихійні лиха або інші подібні обставини); 4) відсутність особи у місці проживання протягом тривалого часу внаслідок відрядження, подорожі тощо; 5) тяжка хвороба або перебування в закладі охорони здоров`я у зв`язку з лікуванням або вагітністю за умови неможливості тимчасово залишити цей заклад; 6) смерть близьких родичів, членів сім`ї чи інших близьких осіб або серйозна загроза їхньому життю; 7) несвоєчасне одержання повістки про виклик; 8) інші обставини, які об`єктивно унеможливлюють з`явлення особи на виклик.

Як вбачається із поданих заяв ОСОБА_1 у якості причин неявки у судові засідання стали: відрядження та проходження стаціонарного лікування. При цьому в їх обґрунтування було додано наказ від 19.02.2019р. №143 ДН/12, згідно якого вбачається, що ОСОБА_1 було відряджено до м. Херсон для участі у нараді тривалістю два дні та копію направлення Медико-санітарної частини ДП "МТП "Южний" від 02.01.2020р. ОСОБА_1 до Одеського обласного клінічного медичного центру.

Однак, з урахуванням того що ОСОБА_1 завчасно знав про дату судового засідання, призначеного 20.12.2019р., не вжив ніяких заходів задля запобігання зриву судового засідання, не повідомив безпосереднє керівництво про виклик до суду; у своїй заяві не обґрунтував необхідності відправлення у відрядження саме його, а не іншого працівника; відрядження тривалістю два дні не є тривалим, таким чином у сенсі ст. 138 КПК наведена причина неявки не може вважатися поважною.

Щодо обставин проходження ОСОБА_1 стаціонарного лікування в Одеському обласному клінічному медичному центрі, то останнім не обґрунтовано тяжкості хвороби, не зазначено тривалості проходження лікування та не підтверджено умов неможливості тимчасово залишати цей заклад задля участі у судових засіданнях, призначених на 09.01.2020р., 29.01.2020р., 14.02.2020р. Крім того вбачається, що він проходив не стаціонарне лікування, а лікувально-оздровлювальні реабілітаційні процедури. Таким чином у сенсі ст. 138 КПК наведена причина неявки до суду також не може вважатися поважною.

На підставі викладеного, оскільки судом докладено усіх зусиль для унеможливлення порушення процесуальних прав ОСОБА_1 та він об`єктивно міг очікувати про постановлення судом в цей день стосовно нього рішення, однак останній своїми правами не скористався, навпаки сукупність його дій розцінюється як зловживання своїми процесуальними правами, з метою затягування слухання справи та ухилення від адміністративної відповідальності, у зв`язку із чим вважаю можливим здійснити розгляд справи без його участі.

Вивчивши матеріали додані до протоколу, приходжу до висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП виходячи з наступного.

Так, Європейським судом з прав людини при доведенні обставин справи активно застосовується стандарт "поза розумним сумнівом" (рішення ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України», рішення від 18.06.2015 у справі «Ушаков проти України», п. 86 рішення від 11.07.2013 у справі «Вєрєнцов проти України»).

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною "поза розумним сумнівом", версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

При вивченні матеріалів адміністративного протоколу серії БД №286212 від 17.11.2019р. про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП вбачається, що вимоги стандарту "поза розумним сумнівом" було дотримано, що знайшло свій прояв у наступній встановленій сукупності доказів.

Так, у підтвердження обставин, викладених у протоколі серії БД №286212, працівниками поліції долучено до матеріалів справи диск з відеозаписами з натільної камери поліцейського. В ході огляду вказаних відеозаписів встановлено наступне.

Так, з відеофайлу F3812 вбачається, що підставою до зупинки транспортного засобу "Mercedes-Benz" реєстраційний номер НОМЕР_1 стало порушення водієм вимог дорожнього знаку 3.21 "В`їзд заборонено". Під час спілкування з працівниками поліції у водія були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, які знайшли своє підтвердження в ході огляду інших відеофайлів, а саме: порушення мови та координації рухів, неадекватної поведінки. В подальшому на вимогу працівників поліції вийти з автомобіля, водій ухиляється від надання відповіді, пересідає з водійського місця та виходить з салону автомобіля з переднього пасажирського місця, стверджуючи що не керував даним транспортним засобом та не знає кому він належить (відеофайл ). Водієм виявляється ОСОБА_1 . Таким чином, з урахуванням того що відеозаписом підтверджено керування ОСОБА_1 транспортним засобом "Mercedes-Benz" реєстраційний номер НОМЕР_1 , вбачається що подані ним пояснення по суті протоколу є неправдивими та такими, що надані з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

В подальшому, ОСОБА_1 неодноразово у присутності свідків було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, однак останній від надання будь-якої відповіді ухилявся шляхом сперечання з працівниками поліції, ображання свідків, телефонування на чергову лінію "102", обвинувачення поліцейських у хабарництві та крадіжці належних йому коштів, вдавання що він інвалід та йому зле з проханнями викликати швидку медичну допомогу тощо. Сукупність наведених дій ОСОБА_1 працівниками поліції цілком обґрунтовано була розцінена як відмова від проходження медичного огляду на з`ясування стану сп`яніння.

Викладені обставини знайшли своє підтвердження також у письмових доказах по справі, а саме:

- акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_1 від проходження огляду та підпису акту відмовився. Вказаний акт засвідчений підписами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та не викликає сумнівів у своїй достовірності;

- письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 до протоколу від 17.11.2019р., згідно яких ОСОБА_1 маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння у вигляді запаху алкоголю з порожнини рота, нестійкої ходи, порушення мовлення та координації рухів, тремтіння пальців рук та у їх присутності відмовився від проходження огляду на з`ясування стану алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і у встановленому законом медичному закладі. Також ОСОБА_1 відмовився від підпису протоколу. Наведені пояснення викладені належним чином, підписані свідками та не викликають сумнівів у своїй достовірності;

- матеріалах справи у сукупності.

На підставі викладеного, вважаю що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України та його дії слід кваліфікувати як вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При обранні виду адміністративного стягнення враховано характер вчиненого правопорушення, беручи до уваги достатність підстав вважати про наявність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння та керування транспортним засобом у такому стані, зважаючи на обґрунтованість підозр поліцейських щодо необхідності проходження медичного огляду та відмову ОСОБА_1 від такого огляду шляхом ухилення від надання відповіді; вбачається що вказані дії несли підвищену загрозу для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху, за такого з метою попередження з боку останнього аналогічних порушень Правил дорожнього руху України, приходжу до висновку, що до нього необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керуючись ст.ст. 34, 36, 130, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в прибуток держави в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Грошові кошти перерахувати на розрахунковий рахунок UA0014001, ОКПО 37992030, МФО 899998, одержувач Миколаївське ГУК/Миколаївської обл., код класифікації доходів бюджету 21081300.

На підставі ст. 40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Грошові кошти у розмірі 420,40 гривень в рахунок сплати судового збору перерахувати на розрахунковий рахунок UA0014006, одержувач УК у м. Миколаїв/Централ.р-н, код одержувача 37992781, МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101.

Строк пред`явлення постанови суду до виконання 3 (три) місяці з дня її винесення.

Постанову може бути оскаржено до Миколаївського апеляційного суду протягом 10 днів.

Суддя Дірко І.І.