ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.11.2020 Справа №607/18253/20

Провадження №3/607/6603/2020

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Делікатна Л.В. розглянувши матеріали, які надійшли із Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм - ПП ОСОБА_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Громадянин ОСОБА_1 , 26 жовтня 2020 року о 08 год. 20 хв., в м.Тернополі по вул.Бродівська, 44, де встановлений «червоний» рівень епідемічної небезпеки державною комісією з питань екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, здійснював перевезення пасажирів автобусом «Богдан» А 09201, державний номерний знак НОМЕР_1 , на міському маршруті №8 у кількості більше ніж місць для сидіння, що передбачено технічною характеристикою транспортного засобу визначеною реєстраційним документом транспортного засобу, а саме: перевозив 29 пасажирів, а технічною характеристикою передбачено 23 місця для сидіння, чим порушив вимоги підпункту 2 пункту 11 Постанови КМ України від 22 липня 2020 року №641 в редакції від 14 жовтня 2020 року.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому визнав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

У відповідності до ст.ст. 7 та 245 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, завданням якого є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Нормами ст. 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно пп.2 п.11 Постанови КМ України від 22 липня 2020 року №641 в редакції від 14 жовтня 2020 року, на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Крім цього, ч.1 Розділу І протоколу №39 позачергового засідання Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 23 жовтня 2020 рок встановлено з 00:00 год. 26 жовтня 2020 року «червоний» рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 у м.Тернопіль з такими обмеженнями, передбаченими пунктом 15 постанови КМ України № 641 від 22 липня 2020 року, крім обмежень регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом.

Крім власного визнання вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого за ст. 44-3 КУпАП, підтверджується наступними доказами, зокрема: протоколом серії ВАБ №223036 від 26 жовтня 2020 року про адміністративне правопорушення; відеозаписом із нагрудних відеокамер поліцейських на якому зафіксовано факт перевезення водієм ОСОБА_1 пасажирів, у кількості, що перевищує кількість місць для сидіння, передбачену технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб; рапортом поліцейського взводу №1 роти 4 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Козюк М., який також підтверджує описані у протоколі обставини.

Дослідивши зазначені докази, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тобто - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства і тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, враховуючи те, що відносно ОСОБА_1 уже втретє складається протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, про що вказує відповідний запис у протоколі, що розглядається, та що підтвердив і сам ОСОБА_1 в судовому засіданні, а зазначене свідчить, що останній не зробив для себе належних висновків, продовжує вчиняти адміністративні правопорушення, приходжу до висновку що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави. Приймаючи до уваги встановлені у справі обставини, беручи до уваги особу ОСОБА_1 , визнання ним своєї вини, з урахуванням характеру правопорушення, часу його вчинення, вважаю за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у мінімальному розмірі, визначеному санкцією інкримінованої йому статті. Саме таке покарання вважаю достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень.

Також, враховуючи вимоги ст. 40-1 КУпАП, вважаю за необхідне стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44-3, 280, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в дохід держави, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

СуддяЛ. В. Делікатна