Справа № 214/8950/19
3/214/153/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

14 лютого 2020 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Прасолов В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2019 року близько 23 год. 01 хв., ОСОБА_2 керував автомобілем марки «Шкода», реєстраційний номер НОМЕР_1 (далі за текстом «автомобіль «Шкода»), по вул. Спаській у м. Кривому Розі з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови, який відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку. Таким чином ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні вину не визнав. При цьому пояснив, що автомобілем «Шкода» не керував. В той день ходив до магазину, а коли повертався, його зупинили працівники поліції, на цей час перебував в стані алкогольного сп`яніння, так як вжив пиво. На вимоги пройти огляд відмовився, так як не керував автомобілем. Під час коли його зупинили поліцейські, останні казали, що склали постанову. В грудні 2019 року поштою отримав постанову про накладення адміністративного стягнення, яку не оскаржував, хоча не згоден з нею, так як автомобілем не керував. Раніше в 2018 році притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП. Був притягнутий, так як дійсно керував автомобілем в стані сп`яніння, однак подав на рішення суду апеляцію, так як бажав повернути права.

Також ОСОБА_2 подав клопотання про закриття провадження по справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП. При цьому зазначив, що автомобілем не керував, в стані сп`яніння не перебував.

У судовому засіданні досліджені наступні докази: протокол про адміністративне правопорушення (а.с.1, 2), направлення (а.с.5), постанова (а.с.6), рапорт (а.с.7), довідка (а.с.8), диск (а.с.9), постанови суду (а.с.21-24, 25-29).

При огляді диску встановлено, що на ньому мається 4 файли.

Оглядом файлу з останніми цифрами «0257», записи на якому розпочинаються о 23:08 год. та закінчуються о 23:09 год. встановлено, що на відео мається зображення ОСОБА_2 , який тримає в руці мобільний телефон.

Оглядом файлу з останніми цифрами «0258», записи на якому розпочинаються о 22:47 год. та закінчуються о 23:02 год. встановлено, що на ньому мається зображення вулиці, поліцейського автомобіля. Чутно як голос каже: «де їду, я йду пішки». Далі на пропозицію пройти огляд, голос відмовляється від цього. Поліцейський знов пропонує пройти огляд, особа не погоджується. Далі поліцейський знов пропонує пройти огляд, голос каже, що нікуди не поїде. При цьому особа, якій належить голос, розмовляє голосно, збуджено.

Оглядом файлу з останніми цифрами «0263», записи на якому розпочинаються о 23:43 год. та закінчуються о 23:46 год. встановлено, що на ньому мається зображення поліцейського, ОСОБА_2 та двох інших осіб. Поліцейський запитує, чи відмовляється особа від проходження огляду, на що ОСОБА_2 каже: «не хочу». Далі поліцейський роз`яснює права, роз`яснює, що ОСОБА_2 відсторонений від керування. Також поліцейський повідомляє, що відносно ОСОБА_2 винесена постанова за ст. 126 КУпАП.

Оглядом файлу з останніми цифрами «0266», записи на якому розпочинаються о 23:49 год. та закінчуються о 23:50 год. встановлено, що на ньому мається зображення, де поліцейський роз`яснює про явку до суду та відсторонення від керування.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, оцінивши досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

Досліджені у судовому засіданні докази вважаю допустимими, так як вони отримані без порушення вимог закону.

Досліджені у судовому засіданні постанову (а.с.1, 2), направлення (а.с.5), постанову (а.с.6), рапорт (а.с.7), диск (а.с.9), вважаю належними доказами, так як ці докази стосуються керування ОСОБА_2 автомобілем, перебування його в стані сп`яніння.

Досліджену у судовому засіданні довідку(а.с.8), вважаю належним доказом, так як вона стосується наявності у ОСОБА_2 права керувати транспортним засобом.

Постанови суду (а.с.21-24, 25-29), вважаю належними доказами, так як вони надають можливість оцінити достовірність та щирість пояснень ОСОБА_2 .

Оцінюючи докази з точки зору достовірності, приходжу до наступних висновків.

Вважаю достовірним доказом зміст відеозаписів, які містяться на диску.

Довідку (а.с.8) вважаю достовірним доказом.

Постанову (а.с.6) про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст.126 ч.2 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_2 керував автомобілем «Шкода» та не пред`явив посвідчення водія, вважаю достовірним доказом, так як винесення цієї постанови узгоджується зі змістом визнаних достовірними записів на диску, не заперечується ОСОБА_2 , яка не оскаржена останнім.

Пояснення ОСОБА_2 , надані суду про те, що він 22 листопада 2019 року перебував в стані сп`яніння, вважаю достовірними, так як вони узгоджуються з поведінкою останнього, відображеною на записах.

Пояснення ОСОБА_2 про те, що він не керував автомобілем, вважаю недостовірними. При цьому враховую, що факт того, що останній 22 листопада 2019 року керував автомобілем «Шкода» встановлений постановою про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 126 ч.2 КУпАП, яка останнім не оскаржена. Також беру до уваги, що в своїх поясненнях в суді останній визнав ту обставину, що перебував в стані сп`яніння, але в клопотанні про закриття провадження по справі, заперечував цей факт. Також беру до уваги, що постановою Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 січня 2018 року, останній був притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП за те, що відмовився пройти медичний огляд. В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснив, що в 2018 році був притягнутий до відповідальності, так як дійсно керував автомобілем в стані сп`яніння, однак подав на рішення суду апеляцію, так як бажав повернути права. Зазначені обставини дають підстави прийти до висновку, що пояснення ОСОБА_2 , надані суду про те, що він 22 листопада 2019 року не керував автомобілем, є нещирими, наданими з метою уникнення відповідальності.

Рапорт (а.с.7), в якому зазначено, що ОСОБА_2 керував автомобілем, з якого вискочив та намагався втекти від поліцейських, вважаю достовірним доказом, так як він узгоджується з характером поведінки ОСОБА_2 під час спілкування з поліцейськими.

Направлення (а.с.5), вважаю недостовірним доказом, так як воно не містить підпису ОСОБА_2 .

Оцінюючи з позиції достовірності протокол про адміністративні правопорушення, вважаю, що протокол є достовірним.

Обговорюючи питання про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, виходжу з наступного.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги положення ст.ст.7, 245 КУпАП, згідно яких ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, приходжу до переконання, що у судовому засіданні добуті допустимі, належні та достовірні докази на підтвердження наявності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому правопорушення. При цьому враховую наступне.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як передбачено п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 ч.1 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність як за керування транспортним засобом особою, що перебуває в стані алкогольного сп`яніння та і за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП має місце при наявності об`єктивної сторони, що передбачає необхідність обов`язкової наявності кваліфікуючих ознак цього правопорушення, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння за умови очевидної наявності ознак сп`яніння, суб`єктивної наявність прямого умислу та спеціального суб`єкта водія.

Відповідно до п.7 розділу І, п.1 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року №1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного або іншого сп`яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.3 розділу І Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП.

Таким чином, відповідальність особи за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння настає в тому випадку, коли у поліцейського є достатні дані про наявність у особи, яка керує транспортним засобом визначених Інструкцією ознак стану сп`яніння, а тому є обґрунтовані підстави вважати, що ця особа перебуває у стані сп`яніння, і коли така особа після пред`явлення вимоги поліцейським відмовилася пройти огляд на місці або відмовився пройти огляд в медичному закладі в залежності від ознак та стану сп`яніння, виявлених у водія.

На підставі визнаних належними, допустимими та достовірними доказів, приходжу до висновку, що ОСОБА_2 22 листопада 2019 року керував автомобілем «Шкода», мав ознаки алкогольного сп`яніннята відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння..

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , дослідивши та оцінивши докази, вважаю, що сукупність допустимих, належних та достовірних доказів не надає розумних підстав сумніватися в доведеності його вини, а тому приходжу до переконання, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У відповідності до вимог ст.33 КУпАП, враховуючи характер правопорушення, особу порушника, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, вважаю, що на останнього належить накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 266, 268, 283, 284, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,у виді штрафу в сумі 10200 грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.М. Прасолов