Провадження № 3/760/3477/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Букіна О.М., при секретарі Цигановій Ю.М., за участю представника Київської митниці Держмитслужби Панькіна Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 від 22.10.2013 виданий Ізяславським РСУДМС України в Хмельницькій області, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 , за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 за порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

З протоколу № 0564/12500/19 про порушення митних правил від 28.10.2019 року вбачається, що 21.02.2019 до відділу митного оформлення № 3 митного поста «Південний» Київської митниці ДФС, громадянином ОСОБА_1 , з метою випуску у вільний обіг товарів, було подано у електронному вигляді митну декларацію, якій присвоєно номер від 21.02.2019 № UA125270/2019/861211 (далі - ЕМД) з прикріпленими до неї сканованими зображеннями товаросупровідних документів.

Згідно з ЕМД власником/отримувачем товару - транспортний засіб - VOLVO V40 VIN № НОМЕР_3 , 1999 року виготовлення, являється громадянка України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 від 22.10.2013 виданий Ізяславським РСУДМС України в Хмельницькій області.

Відповідно до бази даних АСМО «Інспектор» розділу «Перетин кордону транспортним засобом», автомобіль марки - VOLVO V40 VIN № НОМЕР_4 , було ввезено на митну територію України 19.06.2017року громадянином ОСОБА_1 (паспорт НОМЕР_1 ), в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС, у митному режимі «транзит» та в подальшому оформлено за ЕМД № UA125270/2019/861211.

Для митного оформлення зазначеного транспортного засобу, разом з товаросупровідними документами, крім іншого, було подано інвойс від 11.02.2019 № б/н, відповідно до якого, продавцем товару виступає естонська компанія "P&Imperia&P OU" (KOOLI 14-1, Tootsi alev, Tootsi vald, Parnu maacond, 87501) y особі ОСОБА_2 ( ОСОБА_2 ), а покупцем - фізична особа ОСОБА_1 .

22.02.2019 на підставі поданих для митного оформлення товаросупровідних документів, транспортний засіб - VOLVO V40 VIN № НОМЕР_3 , 1999 року виготовлення, було оформлено у вільний обіг. Відповідно до даних наявних у ЕМД від 21.02.2019 № UA125270/2019/861211 та інвойсі від 11.02.2019 № б/н вартість транспортного засобу становить 500 Євро (згідно курсу НБУ станом на 21.02.2019 - 15361 грн. 36 коп.).

У протоколі про порушення митних правил зазначено, Київською митницею ДФС отримано та опрацьовано лист Державної фіскальної Служби України від 31.07.2019 № 24663/7/99-99-19-06-02-17 щодо відповіді митної адміністрації Республіки Естонія від 16.07.2019 № 14-1/13124-1, на запит стосовно проведення перевірки дотримання законодавства України при ввезені громадянами транспортних засобів та їх подальшому митному оформленні.

За результатами опрацювання відповіді митної адміністрації Республіки Естонія було встановлено, що підприємство "P&Imperia&P OU" зареєстроване у Комерційному Реєстрі Естонії але не активне, відповідно до електронної митної бази даних ця компанія не здійснює жодних експортних/імпортних транзакцій, не має співробітників, не є платником ПДВ, не надає жодних звітів до Податкового відомства Естонії.

Крім того, митними органами Естонії повідомлено, що членами правління компанії 3 NImperia&P OU" являються громадяни України та зазначено про те, що ОСОБА_2 - електронним резидентом Естонії з 08.02.2017 року.

Виходячи з викладеного, проаналізувавши документи, а саме інвойсу від 11.02.2019 № б/н, який надано митним органам для здійснення митного оформлення товару за митною декларацією від 21.02.2019 № UA125270/2019/861221митницею встановлено, що документ є підробним.

Таким чином, інформація отримана від митних органів Естонії, свідчить про те, що митне оформлення товару «автомобіль легковий, марки - «VOLVO V40 VIN № НОМЕР_3 » здійснено з поданням органу доходів і зборів підроблених документів, а саме інвойсу від 11.02.2019 № б/н.

Таким чином на думку митного органу, громадянином України ОСОБА_1 , надано для цілей митного оформлення підробний документ, а саме інвойс від 11.02.2019 № б/н, необхідний для здійснення митного оформлення товару «автомобіль легковий, марки - VOLVO V40 VIN № НОМЕР_3 ».

Згідно інформації, отриманої з «ЄАІС Держмитслужби», ОСОБА_1 не притягувалась до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого статтею 482, 483 МК України.

Зазначені дії на думку митного органу мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник Київської митниці Держмитслужби у судовому засіданні пояснив, що гр. України ОСОБА_1 порушив митні правила, у зв`язку з чим щодо нього складено протокол про порушення митних правил № 0564/10000/19 за ч. 1 ст. 483 МК України.

В судове засідання особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил - гр. України ОСОБА_1 не з`явився, будучи повідомленим про дату та час судового засідання. Крім того, оголошення про день, час та місце розгляду справи було розміщено на офіційному веб-сайті Солом`янського районного суду м. Києва.

З урахуванням вимог ст. 526 МК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши пояснення представника митних органів, дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного висновку.

Однією із засад судочинства, визначених ст. 129 Конституції України є забезпечення доведеності вини. Презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини є також однією із засад кримінального провадження, передбаченою ст. 17 КПК України.

Європейським судом з прав людини вироблена стала правова позиція щодо порядку розгляду справ про адміністративні правопорушення.

Так, у рішенні Суду «Енгель та інші проти Нідерландів» були визначені критерії, за наявності одного із них будь-яке правопорушення повинне розцінюватись як кримінальне і розглядатись за процедурою, визначеною національним законодавством для кримінальних правопорушень.

Такими критеріями є: «критерій національного права», який визначає те, що будь-яке протиправне діяння є злочином, якщо воно передбачене як злочин відповідним національним законодавством; «критерій кола адресатів», відповідно до якого правопорушення повинне розглядатись як кримінальне, якщо відповідальність за нього поширюється на невизначене коло осіб; «критерій мети та тяжкості наслідків» за змістом якого, вчинене правопорушення розглядається за природою кримінального злочину якщо санкція за його вчинення є достатньо суворою і передбачає елемент покарання. Зазначені положення знайшли в подальшому своє відображення у чисельних рішеннях ЄСПЛ зокрема: «Лутц проти Німеччини», «Карелін проти Російської Федерації», «Гурепка проти України», «Лучанінова проти України» та інших.

Аналіз диспозиції та санкції ч.1 ст. 483 МК України дає підстави стверджувати, що це правопорушення відповідає критерію кола адресатів та критерію мети та тяжкості наслідків.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Наведене вказує на те, що зазначене вище правопорушення повинне розглядатись за процедурою кримінального судочинства із застосуванням його основних положень, таких як: конкретність пред`явленого обвинувачення, забезпечення доведеності вини, право на захист, належність та допустимість доказів, обґрунтованість судового рішення.

За змістом ч. ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна чи необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Аналіз положень ст. 458 МК України і ст.9 КУпАП у поєднанні із положеннями ст. 280 КУпАП дає підстави стверджувати, що під час провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає доведенню наявність у діях особи як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення поставленого особі у вину.

Зазначених вимог закону у ході складання протоколу у справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ет. 483 МК України дотримано не було.

Об`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ч.1 ст. 483 МК України, в обсязі обвинувачення, поставленого у вину ОСОБА_1 проявляється у переміщенні або діях, спрямованих па переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме інвойсу від 11.02.2019 № б/н.

Між тим, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 вчинив будь-які дії, що утворюють об`єктивну сторону цього порушення митних правил. Відповідно до матеріалів справи, інвойс від 11.02.2019 № б/н підписаний представником компаній "P&Imperia&P OU" та засвідчений печаткою даної компанії.

Інформація, яка зазначена у відповіді митної адміністрації Республіки Естонія про те, що компанія "P&Imperia&P OU" зареєстрована у Комерційному Реєстрі Естонії але не активна, відповідно до електронної митної бази даних ця компанія не здійснює жодних експортних/імпортних транзакцій, не має співробітників, не є платником ПДВ, не надає жодних звітів до Податкового відомства Естонії не дає підстави стверджувати, що інвойс від 11.02.2019 № б/н є підробним.

Також матеріали справи не містять будь-яких жодних, які б свідчили про причетність ОСОБА_1 до підробки вказаних документів чи його обізнаності про недійсність цих накладних при їх подачі до митного органу.

Зазначивши у протоколі про порушення митних правил про те, що ОСОБА_1 вчинив дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, митницею не зазначено, які конкретно дії вчинив ОСОБА_1 що утворювали б об`єктивну сторону порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Факт покупки ОСОБА_1 автомобіля у компанії "P&Imperia&P OU" не дає підстав для притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України, оскільки особа підлягає відповідальності за вчинення діяння (дії чи бездіяльності), які утворюють склад відповідного порушення митних правил, а не у зв`язку із перебуванням на тій чи іншій посаді.

Як зазначалось вище будь-яких діянь, що утворюють об`єктивну сторону зазначеного правопорушення у ході розгляду даної справи не встановлено. Наведене у своїй сукупності вказує на недоведеність в діях ОСОБА_1 , об`єктивної сторони зазначеного порушення митних правил. Суб`єктивна сторона порушення митних правил, передбаченого ст. 483 МК України характеризується прямим умислом.

За змістом ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх (прямий умисел) або свідомо допускала настання цих наслідків (непрямий умисел).

Зміст диспозиції ч. 1 ст. 483 МК України у поєднанні із ст. 10 КУпАП дає підстави стверджувати те, що у даній справі підлягає доведенню те, що ОСОБА_1 , переміщував або вчиняв дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, під час переміщення товарів через митний кордон України усвідомлював протиправність своїх дій, передбачав настання наслідків у виді порушення встановленого МК України та іншими Законами України порядку переміщення товарів через митний кордон України і бажав настання цих наслідків.

Отже, митним органом при розгляді справи не доведена наявність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Також, при розгляді справи не доведений факт усвідомлення ОСОБА_1 , протиправності своїх дій при переміщенні товарів через митний кордон України.

Доказів, які б вказували на те що інвойс від 11.02.2019 № б/н є фіктивним, та що ОСОБА_1 знав про фіктивність інвойсу матеріали справи не містять.

Таким чином вказані обставини вказують на відсутність у діях ОСОБА_1 суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Отже, у діях ОСОБА_1 відсутній умисел, як обов`язкова ознака суб`єктивної сторони складу інкримінованого їй правопорушення, на переміщення через митний кордон України товару з приховуванням від митного контролю шляхом подання документів, що містять неправдиві відомості, а відтак в його діях відсутні ознаки об`єктивної сторони порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України

За положеннями п.3 ч.1 ст.8 Митного кодексу України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, вина особи, яка притягається до відповідальності повинна бути доведена органом який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватися на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, виходячи з вищенаведеного суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 , що за ст. 247 КУпАП є підставою до закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 366, 374, 458, 483, 489 МК України, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження відносно громадянина України ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М. Букіна