ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/232/20 Справа № 196/955/19 Суддя у 1-й інстанції - Гудим О. М. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ходюша А.М., представника потерпілого ОСОБА_2 - Федорової А.Б.,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Ходюша А.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаного винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення закрито, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, згідно із ст.38 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 23.06.2019 року, близько 20.15 годин, в с.Могилів по вул.Дніпровська Царичанського району Дніпропетровської області, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки "Mersedes Benz" 310 н.з. НОМЕР_1 , не стежив за технічним станом транспортного засобу, внаслідок чого під час виявлення перешкоди для руху не зміг зупинити керований транспортний засіб, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення з автобусом марки "Mersedes Sprinter" н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався на зустріч останньому. В подальшому, автомобіль марки "Mersedes Benz" 310 н.з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 виїхав на ліве узбіччя, де допустив наїзд на нерухомий автомобіль марки "Honda Civic" н.з. НОМЕР_3 , який стояв на лівому узбіччі, чим порушив вимоги п.2.3 б) Правил дорожнього руху. При ДТП автомобілям завдані механічні пошкодження. Водій ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження. Відомості до ЄРДР не вносилися. Дії водія ОСОБА_1 були кваліфіковані за ст.124 КУпАП.

Постановою Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП провадженням закрито, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, згідно із ст.38 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Ходюш А.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити справу на підставі ст. 294 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 23.06.2019 року рухаючись в с.Могилів Царичанського районуне стежив за технічним станом траспортного засобу та допустив зіткнення з іншими транспортними засобами, чим порушив вимоги п.2.3 б) ПДР України, однак уповноважена посадова особа при складанні вказаного протоколу, в порушення ст.256 КУпАП, не встановила та не зазначила в ньому, яка саме технічна несправність транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стала причиною ДТП.

Також протокол про адміністративне правопорушення за своїм змістом не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено свідків цієї ДТП.

Зазначає, що при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП, має бути з`ясовано наявність причинно-наслідкового зв`язку між виникненням цієї ДТП, порушенням ПДР цією особою та наслідками, які настали, а саме встановлення дійсного технічного стану транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 .

Разом з цим, якщо для вирішення питань, які виникли у справі про злочин проти безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту, потрібні спеціальні знання, суд має призначити експертизу, але уповноваженою посадовою особою Управління патрульної поліції у м. Дніпро цього не було зроблено.

Окрім того, вказує на те, що протокол огляду місця ДТП не містить певних відомостей, а саме: - на арк. 1 відсутні дані про особу, яка його складає та час початку огляду; - на арк. 2 відсутні відомості про напрямок проведення огляду, підписи учасників огляду; - на арк. 3 п. 4 відомості про стан покриття; - на арк. 3 п. 6 відомості про загальну ширину дорожнього покриття; - на арк. 4, 7, 8, 9, 10 відсутні підписи слідчого та учасників огляду; - на арк. 5 відсутні підписи учасників огляду; - на арк. 12 відсутні підписи понятих, час закінчення огляду, відомості про фотоапарат, який використовувався.

Також фототаблиця не містить будь-яких відомостей щодо цього ДТП, при цьому у самому протоколі огляду не міститься інформація про фототаблицю в якості додатку до нього.

Зазначає, що пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не містять відомостей про особу, яка відбирала у них пояснення.

Вказує на те, що в судовому засіданні зазначалося, що 19.07.2019 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення, при цьому сама подія ДТП мала місце 23.06.2019 року.

Звертає увагу на те, що поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, оскільки вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисник Ходюш А.М., підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.

Представник потерпілого ОСОБА_2 - ОСОБА_4 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила постанову суду залишити без змін.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгодженим із наявними в матеріалах справи доказами, в їх сукупності.

Так, обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 449854 від 19.07.2019 року, підтверджуються протоколом огляду дорожньо-транспортної пригоди від 23.06.2019 року, який підписаний ОСОБА_1 без зауважень щодо його змісту та складення за межами встановленого строку, схемою та фототаблицею ДТП, письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , потерпілих ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , а також поясненнями свідка ОСОБА_3 ..

Підстави ставити під сумнів зазначені докази відсутні, оскільки в суді апеляційної інстанції особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисником не було спростовано висновки суду першої інстанції.

Відповідно до ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Доводи апеляційної скарги щодо не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення, яка саме технічна несправність транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 стала причиною ДТП є безпідставними, оскільки у протоколі викладені обставини відповідно до ст.256 КУпАП.

Про те, що через технічний стан автомобіля ОСОБА_1 не зміг його зупинити, у зв`язку з чим відбувся виїзд на зустрічну смугу руху, останній надавав пояснення як під час складання протоколу, так і в суді першої інстанції.

Посилання на те, що працівником поліції не було призначено експертизу для встановлення технічного стану транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , є необгрунтованими, оскільки, відповідно до ч. 18 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Міністерством внутрішніх справ 06.11.2015 року № 1376 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.12.2015 року № 1496/27941, протокол про адміністративне правопорушення та матеріали про вчинене адміністративне правопорушення відповідно до статті 257 КУпАП надсилаються (надаються) органу (посадовій особі), уповноваженому(ій) розглядати справи про адміністративні правопорушення.

Згідно із ст.273 КУпАП, експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях, у тому числі для визначення розміру майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, а також суми грошей, одержаних внаслідок вчинення адміністративного правопорушення, які підлягатимуть конфіскації.

Таким чином, враховуючи наведене, експертиза може бути призначена органом, який розглядає справи про адміністративні правопорушення, яким є суд.

Відповідно до ст.268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Разом з тим, ОСОБА_1 та його захисник клопотань щодо призначення автотехнічної експертизи не заявляли.

Посилання захисника на те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначено свідків ДТП, є безпідставним, оскільки зазначене не спростовує висновків суду щодо визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, окрім того, в матеріалах справи містяться письмові пояснення як потерпілих, так і свідка, які при розгляді справи взяті судом до уваги.

При цьому доводи апеляційної скарги щодо відсутності в поясненнях ОСОБА_5 та ОСОБА_2 відомостей про особу, яка відбирала пояснення, суд апеляційної інстанції вважає такими, що не можуть бути взяті до уваги, оскільки у поясненнях ОСОБА_5 відсутній запис, що вони відбирались працівником поліції, а пояснення ОСОБА_2 підписані ним власноручно, а тому підстави ставити їх під сумнів відсутні.

Твердження захисника щодо відсутності певних відомостей в протоколі огляду місця ДТП також є безпідставним, оскільки складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Відсутність зазначених захисником відомостей у вказаному протоколі є не суттєвими та такими, що не можуть бути підставою для скасування рішення суду, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується також іншими доказами, яким судом першої інстанції надано належну оцінку.

Доводи апеляційної скарги про те, що фототаблиця не містить будь-яких відомостей щодо ДТП, та в самому протоколі огляду не міститься інформація про фототаблицю в якості додатку до нього, суд апеляційної інстанції вважає необгрунтованими, оскільки з матеріалів справи вбачається, що фототаблиця відповідає схемі ДТП та протоколу огляду місця ДТП, в якому також зазначено, що огляд проводиться із застосуванням фотографування.

Посилання захисника на те, що вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається є необгрунтованим, оскільки згідно із п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З наведеного вбачається, що для закриття провадження по справі суд має встановити наявність чи відсутність ряду обставин, зокрема, факту вчинення правопорушення особою, що його вчинила та її вини в цьому, часу вчинення, тощо.

Таким чином, встановлення такої обставини, чи винна особа у вчиненні правопорушення, за яким відкрите провадження, є необхідною передумовою для прийняття рішення про закриття провадження за п. 7 ст. 247 КУпАП. При цьому, у відповідності до положень ст. 283 КУпАП усі обставини, встановлені при розгляді справи, мають бути зазначені в постанові суду.

Крім цього, зі змісту норм ст.ст. 38, 247 КУпАП слідує, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; закінчення встановленого законом строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні з дня його виявлення). При цьому, в аспекті аналізу положень п.7 ч.1 ст.247 КУпАП суд повинен встановити обставини вчинення адміністративного правопорушення, а також наявність вини особи у його вчиненні не дивлячись на сплив строку, встановленого ст.38 КУпАП, яка виключає можливість накладення стягнення. З огляду на це поєднання закриття справи на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення не є взаємовиключним рішенням.

Висновки суду першої інстанції про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП є законним та відповідає фактичним обставинам справи.

Таким чином, суд першої інстанції, відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, повно, всебічно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, дослідив в судовому засіданні наявні у справі докази, дав їм належну правову оцінку та прийняв мотивоване законне рішення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним судом не встановлено.

У контексті вищенаведеного, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його зміни або скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі, у зв`язку з чим постанову залишає без змін, а апеляційну скаргу захисника Ходюша А.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Ходюша А.М. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року залишити без задоволення.

Постанову Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 27 січня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та справу про адміністративне правопорушення закрито, у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, згідно із ст.38 КУпАП- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко