пр. № 3/759/9160/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 грудня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Новик В.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення

В С Т А Н О В И В:

20.10.2020 о 12 годині 43 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «GMC», державний номерний знак НОМЕР_1 (зареєстрований в США, Вашингтон) по просп. Палладіна, 27/10 в м. Києві. Зважаючи на те, що у працівників патрульної поліції були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння згідно із ознаками такого стану, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Однак ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків.

На виконання положення пункту 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників суддею досліджено всі надані та долучені до матеріалів справи докази.

ОСОБА_1 при розгляді справи пояснив, що 20.10.2020 о 12 годині 43 хвилин він керував автомобілем «GMC», державний номерний знак НОМЕР_1 по просп. Палладіна в м. Києві. В районі будинку № 27/10 його незаконно зупинили працівники поліції, які після спілкування з ним сказали, що він перебуває під впливом наркотичних засобів та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння. Зважаючи на те, що він ані алкоголю, ані наркотичних засобів не вживав, а для проходження огляду потрібно було потратити багато часу, він відмовився від огляду. Дії працівників поліції не оскаржував.

Згідно положення пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 429604 від 20.10.2020 у ОСОБА_1 , після його зупинки, були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, сухість в порожнині рота, тремтіння рук, поведінка не відповідає обстановці, що склалася, занадто активний. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, саме тому на нього був складений даний протокол про адміністративне правопорушення в присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Крім того в протоколі зазначено дату, час та місце вчинення правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, як того вимагає ст. 256 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 при розгляді справи підтвердив, що 20.10.2020 о 13 годині 09 хвилин він був присутнім на просп. Палладіна, 27/10 в м. Києві, при відмові ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння також підтверджує свідок ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях від 20.10.2020.

Крім того, свідок захисту ОСОБА_4 підтвердив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки наркотичних засобів не вживав, а працівники поліції зупинили останнього безпідставно.

Згідно даних відеозапису із нагрудної камери працівника патрульної поліції, працівники патрульної поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 пояснили причину його зупинки, а також запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у зв`язку із виявленням в останнього ознак наркотичного сп`яніння. ОСОБА_5 від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, при цьому зазначив, що працівник поліції безпідставно запропонував йому пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки він будь-яких наркотичних засобів не вживав та жодних ознак сп`яніння не мав.

Вищезазначені докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, тому суддя кладе їх в основу даної постанови.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Положення ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачають відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, відповідальність за вказаною статтею настає не лише за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідного огляду. Тобто, факт відмови водія від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння вже сам по собі утворює склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суддя відхиляє доводи ОСОБА_1 про безпідставність його зупинення, оскільки останні спростовуються наявними у справі доказами, зокрема даними відеозапису та вважає дані доводи лише способом захисту ОСОБА_1 , а також спробою уникнути відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, що узгоджуються між собою, є допустимими, належними та достатніми, та всі встановлені обставини, що мають значення для вирішення справи, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно.

Отже, враховуючи доведеність матеріалами справи вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке є умисним, грубим і суспільно небезпечним, особу правопорушника, суддя вважає за необхідне ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення в межах ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

На підставі викладеного й ч. 1 ст. 130 КУпАП, керуючись ст. 27, 33, 40-1, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Визнати виним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави за винесення постанови про накладення адміністративного стягнення у 0,2 прожиткового мінімуму на одну працездатну особу, який становить 420 гривні 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником та прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя: В.П. Новик