Провадження № 3/234/3871/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року м. Краматорськ

Суддя Краматорського міського суду Донецької області Заборський В.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП, відносно:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Сєвєрне, м. Воркута, Республіка Комі РФ, ФОП, місце проживання зареєстроване: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

ФОП ОСОБА_1 04.09.2020 року за адресою: АДРЕСА_2 , салон краси «КrаSоn», фактично допустила працівників: ОСОБА_2 до роботи з виконанням трудових функцій майстра нігтьового сервісу та ОСОБА_3 до роботи з виконання трудових функцій майстра з нарощування волосся, без укладання трудового договору в письмовій формі (у випадках, встановлених частиною першою статі 24 КЗУпП), без укладання трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, чим порушено вимоги ч. 3 ст. 24 КЗпП України. Тим самим, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, про дату та час судового засідання повідомлена у встановленому законом порядку.

Згідно ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП розглядається протягом п`ятнадцяти днів. Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкову присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходів для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від ОСОБА_1 не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи за її відсутності на підставі наявних матеріалів.

Відповідно до вимог ст. ст.252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Так, за результатами інспекційного відвідування інспекторами Держпраці ОСОБА_4 та ОСОБА_5 09.09.2020 року було складено Акт інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ДЦ 26210/2322/АВ, відповідно до якого в процесі інспекційного відвідування було виявлено порушення ч. 3 ст. 24 Кодексу законів про працю України, а саме, допуск працівників ОСОБА_2 і ОСОБА_3 до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Частиною 3 статті 41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст. 41 КУпАП, є посадова особа підприємства (установи, організації) чи фізична особа-підприємець.

09.09.2020 року інспектором Держпраці Березовським О.В. було складено протокол про адміністративне правопорушення №ДЦ 26210/2322/АВ/П/ПТ відносно ФОП ОСОБА_1 за частиною 3 ст. 41 КУпАП.

Відповідно до доданих до протоколу письмових пояснень ОСОБА_1 від 04.09.2020 року, вона здійснює підприємницьку по АДРЕСА_2 , у неї з 18.08.2020 року стажуються дві дівчини ОСОБА_3 і ОСОБА_2 , чи будуть вони працювати далі ще невідомо.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_3 від 04.09.2020 року, вона з 18.08.2020 року стажується у ОСОБА_1 в студії краси «КrаSоn» по вул. В. Стуса, 69, майстром по нарощування волосся, заробітну плату вона ще не отримувала, роботодавець надає інструммент, графік роботи з 12-00 до 16-00 год.

Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 від 04.09.2020 року, вона прийшла на стажування до салону «КrаSоn», на час перевірки вона виконує обов`язки майстра нігтьового сервісу, проходить стажування у ФОП ОСОБА_1 другий день, заробітну плату ще не отримувала, графік роботи з 12-00 до 17-00 год..

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України, трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір з працівником укладається, як правило, в письмовій формі.

Відповідно до ч. 3 ст. 24 КЗпП, працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, законодавством України заборонено допуск до фактичного виконання трудових функцій працівників без укладення трудового договору. Законом не передбачено право роботодавця допускати працівника до виконання трудових функцій в якості стажування без оформлення трудових відносин відповідно до вимог КЗпП України.

Поняття «стажування» застосовується законодавцем лише у випадках, передбачених ст. 29 Закону України «Про зайнятість населення» щодо студентів, а також щодо осіб, які у встановленому законом порядку перебувають на обліку як безробітні. Однак, і в тому, і в іншому випадках роботодавець зобов`язаний оформити працівника у встановленому законом порядку.

Так, згідно із ч. 1 ст. 29 Закону України «Про зайнятість населення», студенти закладів фахової передвищої та вищої освіти, учні закладів професійної (професійно-технічної) освіти, які здобули професію (кваліфікацію) за освітньо-кваліфікаційним рівнем «кваліфікований робітник», освітньо-професійним ступенем «фаховий молодший бакалавр», освітнім ступенем «молодший бакалавр», «бакалавр», «магістр» та продовжують навчатися на наступному освітньо-кваліфікаційному рівні, мають право проходити стажування за професією (спеціальністю), за якою здобувається освіта, на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, на умовах, визначених договором про стажування у вільний від навчання час. Метою стажування є набуття досвіду з виконання професійних завдань та обов`язків, удосконалення професійних знань, умінь та навичок, вивчення та засвоєння нових технологій, техніки, набуття додаткових компетенцій. Порядок укладення договору про стажування та типову форму договору затверджує Кабінет Міністрів України. Строк стажування за договором не може перевищувати шести місяців. Запис про проходження стажування роботодавець вносить до трудової книжки.

За таких обставин, стажування з безпосереднім виконанням трудових функцій, яке не оформлено роботодавцем з працівником у встановленому законом порядку, суперечить вимогам законодавства України.

Факт того, що працівники ОСОБА_2 та ОСОБА_3 фактично були допущені до виконання трудових функцій, а саме, до надання послуг майстринь з нарощування волосся та манікюру підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення №ДЦ 26210/2322/АВ/п/ПТ від 09.09.2020 року, актом інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю №ДЦ 26210/2322/АВ від 09.09.2020 року; Випискою з Єдиного дерржавного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 ..

Враховуючи вищевикладене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 41 КУпАП.

При обранні міри адміністративного стягнення, суд враховує обставини та характер правопорушень, ступінь провини правопорушника і дані про її особу, тому обирає мінімальний розмір штрафу, передбачений санкцією відповідної статті.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника справляється судовий збір у розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, ч. 3 ст. 41, 280, 283 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 3 ст. 41 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятсот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 8500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп..

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави в розмірі в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп..

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області.

Суддя Краматорського міського суду В. О. Заборський