Провадження № 33/4820/124/20
Справа № 670/836/19 Головуючий в 1-й інстанції Потапов О. О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника Бабчинського В.К., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 - адвоката Бабчинського В.К. на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 14 січня 2020 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 14 січня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, пенсіонера,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 384 грн. 20 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 14 жовтня 2019 року о 22 год. 35 хв. по вул. Жовтневій в смт. Віньківці, керував автомобілем «ЗАЗ Сенс», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у Віньковецькій ЦРЛ. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник Бабчинський В.К. просить постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення, незважаючи на закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності на момент розгляду апеляційної скарги. Вважає, що постанова суду першої інстанції постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду базуються на доказах, які не можуть бути допустимими. Судом відмовлено у витребуванні та дослідженні доказів, які мають істотне значення для об`єктивності розгляду справи. Працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 , а позиція поліцейського про існування повідомлення за телефонною лінією «102» є лише його вигадкою, з метою помсти на ґрунті неприязних відносин. Медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння було проведено з порушенням вимог закону та його результати не можуть бути допустимим доказом вини ОСОБА_1 , лікарем проведено огляд із застосуванням приладу «Алконт 01 СУ», який не є дозволеним для використання.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника Бабчинського В.К. задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за викладених в постанові обставин, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на зібраних в провадженні та досліджених судом першої інстанції доказах, яким суд першої інстанції дав вірну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції дійшов безпідставного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не можуть бути прийнятими до уваги з наступних підстав.

Відповідно до положень п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, який 15 жовтня 2019 року був складений начальником СРПП №2 Віньковецького ВП, молодшим лейтенантом поліції Баланом О.О., 14 жовтня 2019 року о 22 год. 35 хв. в смт. Віньківці по вул.Жовтневій, ОСОБА_1 керував автомобілем «ЗАЗ Сенс», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Стан алкогольного сп`яніння підтверджується висновком медичного огляду №47, виданого лікарем-наркологом Віньковецької ЦРЛ (а.с.2). Вина ОСОБА_1 підтверджується також даними висновку лікаря № 47 від 15 жовтня 2019 року (а.с. 3), даними долученого до справи відеозапису фіксування правопорушення, дослідженого судом першої інстанції (а.с.54).

За змістом п. п. 2, 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають в стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, зокрема, в разі наявності запаху алкоголю з порожнини рота. Відтак, в поліцейського були всі підстави для того, щоб запропонувати пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 в апеляційному суді, що в той день він спиртних напоїв не вживав, що в поліцейських не було підстав направляти його на огляд, суперечать даним відеозапису, де зафіксовано, що поліцейський звертає увагу на такі ознаки, зафіксовані такі ознаки і під час медичного огляду, що також підтверджували в суді свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , підстав сумніватись в яких в апеляційного суду немає.

З відеозапису, долученого поліцейським видно, що ОСОБА_1 керував вищевказаним транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які повідомили причину зупинки. Під час розмови працівники поліції вказували на ознаки алкогольного сп`яніння та відповідно до вимог закону запропонували водію пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, який після спілкування з захисником, який прибув на місце зупинки, виявив бажання пройти огляд в медичному закладі. За результатами огляду в медичному закладі було встановлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння, результат огляду 0,8%0.

Під час апеляційного розгляду не встановлено порушень в діях поліцейських та медичних працівників вимог «Інструкції про порядок виявлення в водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом МВС України та МОЗ України, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Доводи апелянта, що висновки суду базуються на припущеннях суду, не можуть бути врахованими. Зібрані та досліджені судом першої інстанції докази, які є належними та допустимими, давали суду підстави для висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Твердження захисника, що працівники поліції безпідставно зупинили транспортний засіб ОСОБА_1 , на увагу не заслуговують, позаяк як видно з відеозапису фіксування правопорушення працівник поліції повідомив причину зупинки автомобіля, вказавши про надходження до поліції повідомлення, що водій транспортного засобу перебуває в стані алкогольного сп`яніння, в зв`язку з чим на підставі ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» було зупинено транспортний засіб. Під час проходження огляду в медичному закладі такий факт був підтверджений, що підтверджує правомірність дій поліцейських.

Що стосується доводів захисника про неможливість врахування результатів огляду, проведеного з використанням лікарем спеціального технічного засобу «Алконт - 01 СУ», то апеляційний суд зауважує, що вищевказаною Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №1452/735 від 09.11.2015, визначено процедуру проведення огляду, в тому числі, на стан алкогольного сп`яніння.

Як свідчать матеріали справи, на підставі рішення науково-технічної комісії з метрології Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Державного реєстру засобів вимірювальної техніки було занесено прилад спеціалізований визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається, зокрема, «Алконт - 01СУ», номер за Державним реєстром РБ 03-25-0559-11, та видано свідоцтво серії Д № 002339, про визнання затвердження типу засобів вимірювальної техніки №UA-MI/3-649-2012 від 29.08.2012 року (а.с.141).

Вказаний аналізатор парів алкоголю пройшов відповідну повірку, про що свідчить відповідне свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, видане 16 липня 2019 року та чинне до 16 липня 2020 року (а.с. 142), та встановлено, що вказаний засіб відповідає вимогам ЄД підприємства - виробника, що свідчить про його придатність до використання.

Згідно п.13 наказу Міністерства економічного розвитку і торгівлі України «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями» від 13.10.2016 року № 1747 повірка вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, проводиться раз на один рік.

Обґрунтованими є також висновки суду першої інстанції щодо допустимості використання приладу «Алконт 01 СУ», з посиланням на положення ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність», зміст якої дає підстави для висновку, що газоаналізатори, які перебували в експлуатації, до прийняття цього Закону, можуть експлуатуватись і надалі, за умови своєчасного проведення їх періодичного ремонту, тому протилежні доводи захисника щодо відсутності даних про прилад в Держлікслужбі, як підстави для скасування постанови суду не можуть бути враховані.

Свідок ОСОБА_3 (лікар) в суді першої інстанції вказувала, що у Віньковецькій ЦРЛ наявний лише один прилад для визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається «Алконт 01-СУ», який має свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, який пройшов відповідну повірку та дійсний до 2020 року, будь-яких даних, які б вказували на заборону використання даного приладу немає.

Підстав вважати, що працівник поліції ОСОБА_2 та лікар ОСОБА_3 були упередженими, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та захисник не довели. Апеляційним судом не встановлено підстав, які б давали підстави сумніватись в показах ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в суді першої інстанції, позаяк їх показання є послідовними, узгоджуються з дослідженими судом першої інстанції даними відеозапису фіксування поліцейськими правопорушення.

Той факт, що поліцейський ОСОБА_2 двічі за незначний проміжок часу складав щодо ОСОБА_1 протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, не дає підстав вважати, що з його боку є неприязне ставлення щодо ОСОБА_1 , відтак такі твердження ОСОБА_1 під час апеляційного розгляду не можуть бути враховані. Залучення до огляду лікаря ОСОБА_3 , яка, як встановлено, є єдиним лікарем - наркологом в районі, не дає підстав сумніватись в результаті проведеного нею огляду, тому такі доводи захисника під час апеляційного розгляду, що результати огляду, проведеного лікарем ОСОБА_3 , є недопустимими, не приймаються до уваги. В матеріалах справи відсутні докази, що перед проведенням огляду ОСОБА_1 вимагав надати йому документи на прилад, з використанням якого проводився огляд в лікарні. При цьому апеляційний суд зауважує, що такі документи були предметом дослідження в суді першої інстанції за участю ОСОБА_1 та його захисника. Також даними відеозапису не зафіксовано факту заявлення ОСОБА_1 вимог відібрання біологічних зразків, згідно п.7 Розділу ІІІ вищевказаної Інструкції відібрання біологічних зразків є обов`язковим лише в разі проведення експертизи на стан наркотичного сп`яніння, відтак такі твердження не можуть бути підставами для скасування постанови і закриття провадження з підстав відсутності події правопорушення.

З врахуванням викладеного, підстав вважати покладені в основу доведеності ОСОБА_1 вини докази, отримані з використанням приладу «Алконт 01-СУ», складені процесуальні документи ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , недопустимими доказами, про що вказував захисник в апеляційній скарзі та в апеляційному суді, апеляційним судом не встановлено.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника, що Наказом МВС від 01 березня 2010 року №33 затверджений відповідний перелік технічних засобів, які використовуються для фіксування порушень Правил дорожнього руху, в якому відсутній прилад «Алконт 01 СУ», не враховуються апеляційним судом, позаяк цей Наказ (який до того ж втратив чинність) регламентував діяльність підрозділів МВС, а не медичних закладів. В даному провадженні огляд проведено не поліцейським, а лікарем з використанням спеціального технічного приладу, перешкод для використання якого під час апеляційного розгляду не встановлено.

Суд першої інстанції, дослідивши всі матеріали справи, прийшов до обґрунтованого висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При розгляді справи щодо ОСОБА_1 порушень процесуального та матеріального закону, що могли б стати підставою для скасування постанови суду з наведених апелянтом в апеляційній скарзі мотивів, допущено не було.

Суд приходить до висновку, що місцевий суд дійшов правомірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Погоджуючись з обраним видом та розміром стягнення, апеляційний суд враховує всі обставини справи та вважає, що судом обґрунтовано призначене стягнення в виді штрафу в розмірі 10200грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Призначене місцевим судом стягнення є достатнім для виховання ОСОБА_1 та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Підстави для скасування чи зміни постанови місцевого суду відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П о с т а н о в и в :

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 14 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу захисника Бабчинського В.К.- без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя