ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1236/20 Справа № 203/3235/20 Суддя у 1-й інстанції - Смольняков О. О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Держмитслужби на постанову судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою провадження у справі відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Красноярськ-26, Красноярського краю, директора ТОВ ВКФ «Вітлюс», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України закрито за відсутністю складу правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою справу про адміністративне правопорушення, якою провадження у справі відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 472 МК України закрито за відсутністю складу правопорушення

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 29.07.2020 в зоні діяльності Волинської митницi Держмитслужби на адресу ТОВ ВКФ "Вiтлюс" (Україна, 49107, Дніпропетровська область, Дніпро, Шевченківський р-н, вул. Шинна, буд. 27) вiд підприємства «COVESTRO ELASTOMERS SAS" (Z1-46, Аvenue, Des All Allobroges26100 Romans Sur Isere France) відповідно до контракту вiд 16.06.2020 № 2.2020 укладеного директором ТОВ ВКФ "Вiтлюс" ОСОБА_1 , інвойсу вiд 15.07.2680, на підставі СМR вiд 28.07.2020 № 692256 вантажним автомобілем НОМЕР_1 / НОМЕР_2 з Франції було переміщено товар хімічна продукція в асортименті вагою нетто 905,00 кг., вартістю 134 287,17 грн., який в подальшому 03.08.2020 був доставлений в зону дiяльностi Дніпровської митницi Держмитслужби (м/п «Слобожанський»).

03.08.2020 ОСОБА_1 з метою митного оформлення вищевказаного товару до м/п «Слобожанський» подав ЕМД типу ІМ-40ДЕ UА110130/2020/021364, та задекларував товар №1 як монокомпонентний зв`язуючи засіб (праймер) для лиття, розпилення термопластичних полiуретанiв. Зв`язувальний агент, зв`язує вищезазначені типи поліуретанів з металами, епоксидними смолами, поліефірними смолами, поліамідами та склом, марка "РМ9Т" - партія Q42003213 - 5кг (рідина червоного кольору, не містить прекурсорів та наркотичних речовин), вагою нетто 50,00 кг. (10 металевих відер), вартістю 54086, 33 грн., код згiдно з УКТЗЕД .

03.08.2020 співробітниками Дніпровської митниці Держмитслужби у присутності ОСОБА_2 , яка діяла на підставі довіреності вiд 03.08.2020 №49, виданої ОСОБА_1 було проведено митний огляд задекларованого товару та відібрано його зразки відповідно до акту про взяття проб та зразків товарів вiд 03.08.2020 за ЕМД NК UA110130/2020/021364.

Згідно Висновку Дніпропетровського відділу з питань експертиз та досліджень вiд 13.08.2020 К -0404 та рішення про визначення коду товару вiд 14.08.2020 КТ-UА-2020, наданий на експертизу товар являв собою: клей праймер "РМ9Т" - сумiшевий продукт, розчин (дисперсія) смол поліуретанової та епоксидної (складний полефiр) в сумiшевому органічному розчиннику - 2-бутанон, етилбензол та м-ксилол, з додаванням барвнику на основі сполук залiза. Вмiст нелеткої складової - (26,9±0,1) мас. °/о. Вмiст 2-бутанону, що відноситься до прекурсорів становить менше 80 мас.о/о.» який класифікується за кодом згiдно з УКТЗЕД .

Таким чином ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точних та достовірних відомостей (найменування) про товар - клей праймер "РМ9Т" вартістю 54 086, 33 грн., вагою нетто 50,00 кг. (10 металевих вiдер), який підлягав обов`язковому декларуванню та був перемащений через митний кордон України.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, представник митниці подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати та постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати винним в порушенні митних правил.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що в матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 не заявив за встановленою формою точні та достовірні відомості у електронній митній декларації; виходячи зі змісту ст 11 КУпАП, слідує висновок, що недбалість, як один з видів необережності складається з об`єктивних та суб`єктивних критеріїв, які наявні у діяннях правопорушника, отже вина може бути як у формі умислу, так і у формі необережності.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши думку представника митниці який скаргу підтримав з підстав викладених у ній та не заперечував проти закриття провадження по справі у зв`язку з малозначністю, захисника Віхрова О.В., в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який в судовому засіданні зазначив, що ОСОБА_1 визнає свою провину у вчиненому правопорушенні, але просить закрити провадження по справі у зв`язку з малозначністю, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю тамитного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено наоргани доходів і зборівцим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті судового рішення, зокрема частині наявності вини ОСОБА_1 були не дотримані.

Так, відповідно до ст. 472 МК України адміністративним правопорушенням є недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

За положеннями ч. 1 ст. 495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються:

1) протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів;

2) поясненнями свідків;

3) поясненнями особи, яка притягується до відповідальності;

4) висновком експерта;

5) іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Факт порушення ОСОБА_1 митних правил та відповідно вчинення адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина доводиться:

- протоколом про порушення митних правил №0 0254/11000/20 від 19 серпня 2020 року (а.с. 4-7);

- доповідною запискою (а.с. 8-9);

- копією митної декларації та іншими матеріалами, що містяться в справі про порушення митних правил та були досліджені в судовому засіданні суду апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно із ч. 1 ст. 318 МК України митному контролю підлягають усі товари і транспортні засоби, що переміщуються через митний кордон України.

Протоколом про порушення митних правил та іншими доказами стверджується, що у поданій декларації ОСОБА_1 не вказав про переміщуваний ним товар у повному обсязі.

З огляду на вищенаведене апеляційний суд прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки дійсно матеріали справи містять належні до допустимі докази його винуватості у порушенні митних правил в розумінні ст. 495 МК України.

Разом з тим, відповідно до ст.ст. 22, 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

При цьому суд, за наявності підстав, повинен обговорювати питання про можливість звільнення таких осіб від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю правопорушення на підставі ст. 22 КпАП України, згідно якої таке звільнення можливе за правопорушення, яке не становить великої суспільної небезпеки і не завдає значних збитків державним чи суспільним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Малозначне правопорушення - це такі дії, які не спричинили або не могли спричинити істотної шкоди суспільним та державним інтересам, правам і свободам громадян або іншим цінностям, що охороняються законом.

Водночас, пленум Верховного Суду України в п.17 своєї постанови №8 від 03.06.2005 року «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» роз`яснив, що у справах про порушення митних правил, суддя вправі вирішувати питання про можливість звільнення особи від адміністративної відповідальності при малозначності правопорушення на підставі ст.22 КУпАП. При цьому необхідно врахувати не лише вартість, а й кількість предметів правопорушення, а також мету, мотив і спосіб його вчинення.

Так, враховуючи те, що ОСОБА_1 вперше притягується до відповідальності за порушення митних правил, відсутність в його діях умислу на пред`явлення працівникам митниці документів, які б містили неправдиву інформацію, зокрема пояснив обставини за яких виникла помилка, при цьому зазначив, що не намагався ввести в оману працівників митниці, а лише не переконався у відповідності вантажу, що зазначений у документах, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність та те, що його дії не могли спричинити істотної шкоди громадським або державним інтересам враховуючи кількість товару, яку він намагався перемістити через державний кордон України та його вартість.

Вважаю, що дані обставини пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 .

Таким чином, виходячи з принципу справедливості, який є одним із основних принципів правосуддя, вирішальним у визначенні як регулятора суспільних відносин, одним із загальнолюдських вимірів права є пропорційність відповідальності вчиненому правопорушенню, вважаю, що в даному випадку, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за вчинене ним правопорушення, передбачене ст. 472 МК України, у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення на підставі ст. 22 КпАП України і обмежитись усним зауваженням. Відповідно провадження у справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КпАП України.

На думку суду, застосування в даному випадку такого заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КпАП України мети виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

Враховуючи наведене, вважаю, що постанову суду першої інстанції слід скасувати, а провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 22, 294 КпАП України,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Дніпровської митниці Держмитслужби задовольнити частково.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2020 року скасувати.

Постановити нову постанову, якою звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 472 МК України на підставі ст. 22 КУпАП України, у зв`язку з малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП України.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун