П О С Т А Н О В А

про повернення адміністративних матеріалів

13.02.2020 м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч.4 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Працівниками Управління Патрульної поліції у Львівської області Департаменту Патрульної поліції скеровано до суду матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 130 КУпАП з підстав, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 267180 від 13.12.2020 року.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у суді вину у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП не визнав, при цьому, вказав на ряд порушень які були допущені працівниками поліції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Просить повернути такий Управлінню патрульній поліції у Львівської області Департаменту Патрульної поліції для дооформлення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст. 130 КУпАП підлягає поверненню для доопрацювання, виходячи з наступного.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 цього ж Кодексу, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються не тільки протоколом про адміністративне правопорушення а й поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Відповідно до Наказу МВС України «Про питання щодо застосування адміністративного законодавства України органами внутрішніх справ України» від 04.10.2013 № 950 при складанні протоколу зазначаються: суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол), частина відповідної статті та стаття КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за таке правопорушення (п. 3.9).

Так, слід звернути до увагу, що об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, визначена законодавцем як вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Зокрема, у протоколі не правильно вказано суть адміністративного правопорушення відповідно до диспозиції ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що транспортний засіб ОСОБА_1 був зупинений на вимогу поліцейського, що свідчить рапорт інспектора(а.с.12) та огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків(а.с.6-8), а в протоколі вказано, що водій ОСОБА_1 вчинив ДТП та після якого вживав алкоголь.

При цьому, зважаючи на приписи ст.256 КУпАП, адмінпротокол щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП не містить відомостей після якої дорожньо-транспортної пригоди за його участю водій вживав алкоголь, що є обов`язковою умовою об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Разом із цим, із пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та пояснень потерпілого ОСОБА_4 (учасник ДТП) щодо вживання водієм ОСОБА_1 алкоголю відразу після ДТП не підтверджується.

Однак, доведення об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого 4 ст.130 КУпАП, на відміну від інших правопорушень, визначених іншими частинами цієї статті, передбачає не тільки встановлення факту перебування водія у стані алкогольного сп`яніння, але і доказування моменту вживання водієм алкоголю у даному випадку після події ДТП.

Про вживання спиртних напоїв ОСОБА_1 після ДТП свідчать лише його власні письмові пояснення від 13.12.2019 року(а.с.10)

З оглянутих відеозаписів на нагрудної відеокамери вбачається, що ОСОБА_1 також вказав, що вживав алкогольні напої після ДТП, але в суді ОСОБА_1 зазначив, що не вживав алкогольних напоїв після ДТП та письмові пояснення надав з метою уникнення відповідальності за керуванням транспортним засобом у такому стані, що не можуть бути визнані достатніми для доведення його вини відповідно до стандарту «поза розумним сумнівом» у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Так, поліцейським не здобути жодних доказів, крім змінених показань самої особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, стосовно того, що він вживав алкогольні напої після ДТП.

Тому залишається незрозумілим, чому дії ОСОБА_1 кваліфіковано саме за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Разом із тим, суд зазначає, що не суд може сам перекваліфікувати дане адміністративне правопорушення з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки нормами Кодексу України про адміністративне правопорушення такого не передбачено.

Водночас, долучені до адмінпротоколу щодо ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП копії протоколів про адміністративні правопорушення за ст.122-4, ст.124 КУпАП, то такі на думку суду не є документами, що офіційно засвідчують факти вчинення водієм неправомірних дій та й в силу положень ст.251 КУпАП не є одним із джерел доказів у даній справі.

Крім цього, у протоколі вказано невірно вказано час вчинення правопорушення, так як з протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи неможливо встановити точний час вчинення адміністративного правопорушення, так як у даному протоколі вказано час вчинення правопорушення - 21:30 год.(а.с.2), час дорожньо-транспортної пригоди за участю водіїв було зазначено - 21:28 год. (а.с.3-4), час згідно тесту - 22:27 год., а з долученого відеозаписувидно, що огляд проводився до 22:27 год. та на такому міститься пояснень водія про час вживання алкоголю о 22:00 год.

Згідно з п. 4 порядку «Про затвердження порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Також позбавляє суд можливості встановити, які саме з осіб дійсно були присутні на час огляду на стан сп`яніння, так як із письмових пояснень водія ОСОБА_1 (а.с.9), що на момент огляду свідків не було та з долученого відеозапису не видно, що такі були присутні та надавали пояснення з приводу оглядуна стан сп`яніння водія.

Відповідно до п. 10. Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

Однак всупереч даної норми один примірник не був вручений водію, так як в матеріалах справи містяться два примірники акт огляду та з долученого відеозапису не видно, що водій відмовився від отримання такого.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім цього, до протоколу про адміністративне правопорушення було додано, як докази: копії протоколів, диск із відеозаписом, акти огляду, пояснення свідків, рапорт, пояснення учасників ДТП, рапорти, довідка та копію постанови, однак про такі докази у протоколі не було зазначено, а вказано як матеріали згідно ст.130 КУпАП.

Крім цього, до протоколу не було подано оригінали документів або належно їх завірені копії, зокрема щодо письмові пояснення потерпілого ОСОБА_4 (а.с.11) та рапорт працівника поліції(а.с.12).

Відповідно до Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 №1376 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Однак всупереч даної норми, у протоколі міститься виправлення відомостей, а саме у графі щодо порушення вимог Правил дорожнього руху.

Зазначені вище недоліки не дають можливості суду встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника, та інші обставин, що мають значення для правильного вирішення справи.

Уповноважений орган (посадова особа), яка при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до статті 280 КУпАП зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Нормами ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Крім того, за змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись лише у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачено, що "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення".

При цьому, суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Наведений висновок узгоджується з прецедентною практикою Європейського Суду з прав людини (справа «Малофєєва проти Росії», рішення від 30.05.2013р.).

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Відповідно до пункту 12 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. № 11 «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративне правопорушення», норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог КУпАП вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Верховний Суд України в пункті 24 постанови пленуму від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам закону унеможливлює прийняття у справі законного й обґрунтованого судового рішення. Тому без усунення зазначених недоліків протоколу про адміністративне правопорушення розгляд справи є неможливим.

Враховуючи наведене, суд немає реальної можливості дати оцінку неналежно та неповно зібраним доказам щодо обставин справи, які є істотними для вирішення адміністративних матеріалів.

За таких обставин, адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП слід повернути Управлінню Патрульної поліції у Львівської області Департаменту Патрульної поліції для дооформлення.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 256, 278, 283 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.130 КУпАП повернути Управлінню Патрульної поліції у Львівської області Департаменту Патрульної поліції для дооформлення.

Суддя Ванівський Ю.М.