Провадження № 3/686/7570/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2020 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Приступа Д.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 23 вересня 2020 року о 23 год. 17 хв. в м. Хмельницькому, по вул. Львівське шосе, 44, керував автомобілем марки «BMW» н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився від проходження в установленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В судовому засіданні при розгляді справи ОСОБА_2 не визнав себе винним та пояснив, що дійсно 23.09.2020 року керував автомобілем марки «BMW» н.з. НОМЕР_1 у м. Хмельницькому по вул. Львівське шосе 44. Вказав, що працівниками поліцї у встановленому законом порядку огляд на місці зупинки автомобіля не проводився, направлення на огляд в медичний заклад не видавалось, з протоколом не згоден, а тому просить закритти провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю за відсутності в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу інкримінованого правопорушення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний зясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст. 251 КУпАП регламентують, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

В силу ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ №1306 від 10.10.2001 року, водій зобов`язаний на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Згідно диспозиції ч. 1 ст.130 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП можливе лише у випадку встановлення факту керування нею транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, поліцейський має керуватися Інструкцією про порядок виявлення водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв. Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 р. № 1452/735), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008 р.), Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затв. Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 р.).

Згідно ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, а огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, здійснювається згідно додатку 1 до цієї Інструкції, зокрема зазначаються виявлені поліцейським ознаки сп`яніння.

Тобто огляду на стан алкогольного сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння із зазначенням ознак такого стану.

Як видно із переглянутих в судовому засіданні відеозаписів, зроблених з нагрудних камер відеоспостереження працівників поліції, встановлений вищенаведеними нормативними актами порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_2 дотримано не було.

Зокрема поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків огляду водія ОСОБА_2 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів не проводися, більше того, поліцейськими навіть не назвав ознаки алкогольного сп`яніння, які виявлені ним у ОСОБА_1 та не направляв його на огляд до найближчого закладу охорони здоров`я, про що свідчить відсутність направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння згідно додатку 1 Інструкції.

Відповідно до пункту 6 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно п.2.6 Порядку огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

При цьому, згідно пункту 7 Інструкції, огляд в закладі охорони здоров`я проводиться лише в разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським в присутності двох свідків.

Положення п.12 Розділу ІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я від 9.11.2015 року №142/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року №1413/27858, суперечать вимогам Закону (ст. 266 КУпАП), який має вищу юридичну силу, а тому застосовані бути не можуть.

Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим та не допускається таке направлення в усній формі. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення матеріалів №1395).

Частинами 1,2,3 ст.266 КУпАП встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В ч.7 цієї ж статті, у разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом.

Тобто, при складанні протоколу за наявності підстав викладених у ньому (керування з ознаками алкогольного, наркотичного сп`яніння), працівник поліції мав відсторонити водія від керування транспортним засобом.

В матеріалах справи відсутні дані які б свідчили, про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.

Окрім вищевказаного, суду також не надано належних і допустимих доказів відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки в присутності двох свідків, оскільки огляд на місці зупинки в присутності двох свідків не проводився, в матеріалах справи відсутній акт огляду на підтвердження того, чи було запропоновано проведення огляду на місці зупинки з зазначенням ознак сп`яніння та часу коли виявлено відповідні ознаки.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в своїх поясненнях зазначили, що « ОСОБА_1 відмовлявся від проходження медичного огляду у встановленому Законом порядку у медичному закладі в лікаря-нарколого та за допомогою приладу «ДРАГЕР» для визначення стану сп`яніння», про те доказів відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, дані пояснення не містять, як і не містять відомостей того, в якому саме закладі охорони здоров`я відмовився пройти огляд водій.

Згідно ч.5 ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України, а огляд особи на стан алкогольного сп`яніння проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Суд дійшов висновку, що огляд ОСОБА_1 23.09.2020 року, за наведених вище обставин, проведено з порушенням ч.5 ст.266 КУпАП та Інструкції, а тому вважається недійсним.

При складанні протоколу про адміністративні правопорушення працівниками поліції порушений порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, протокол позбавлений доказової сили, а тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП немає.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю згідно п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 251, 266, 283, 284, п. 1 ст. 247 КУпАП,-

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Хмельницького апеляційного суду через Хмельницький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Д.І. Приступа