Справа № 308/8649/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.11.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Сарай А.І., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Співак О.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Управління патрульної поліції в Закарпатській області ДПП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

25.08.2020 року, о 22.20 год., в м. Ужгород, вул. Докучаєва, 7, водій ОСОБА_1 керувала автомобілем «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилася, при цьому подала письмові пояснення-клопотання відносно факту складення протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 370655 від 26.08.2020 року, підписане також її захисником Співак О.М., згідно з якими просила: на підставі ст. ст. 251, 256, 268 КУпАП долучити дане пояснення та додатки до нього до матеріалів справи № 308/8649/20; на підставі всіх зазначений фактів та заперечень, враховуючи ряд суттєвих порушень законодавства з боку працівників поліції, а також у відповідності до вимог ст. ст. 251, 252 КУпАП не визнавати протокол серії ДПР18 № 370655 від 26.08.2020 року та додатки до нього доказами у даній справі; в разі необхідності, у відповідності до ст. 272 КУпАП, викликати та опитати свідків вищезазначеної події; на підставі п. п. 1, 2 ст. 7, п. 1 ст. 247, ст. 280, ст. 283 та п. 3 ст. 284 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в її діях.

В обґрунтування вказаного пояснення-клопотання вказує, що протягом останнього року вона разом зі своєю донькою проживає за адресою: АДРЕСА_1 . На початку літа 2020 року, на фоні загальної ситуації в державі та світі, втратою бізнесу, заробітку та внутрішніми сімейними сварками в неї почали спостерігатися невротичні приступи, панічні атаки, дратівливість та порушення сну. За рекомендаціями лікаря вона почала приймати відповідні медичні препарати, а саме: сонміл, сондокс, гліцисед, гідазепам і настоянки валеріани та пустирника. Наприкінці серпня у зв`язку з покращенням нервового стану лікарі розпочали процеси очищення її організму від вищезазначених медичних препаратів. Шляхом інфузії їй розпочали введення препаратів: реосорбілакт, натрія тіосульфата та глюкози з комплексом вітамінів. Приблизно о 14 год. 25.08.2020 року у неї та її доньки ОСОБА_2 виникла сімейна сварка. В післяобідній час лікар ОСОБА_3 підключив її до чергової системи інфузії медичних препаратів та вона заснула. Приблизно о 22 год. вона пробудилася та побачила, що її донька, після їх конфлікту пішла з їх помешкання. На телефонні дзвінки вона не відповідала. Перебуваючи в стані тривоги та страху вона вирішила піти на її пошуки. На належному їй автомобілі «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1 , вона мала намір перевірити працюючі навколишні заклади та відомих їй подруг доньки. Приблизно о 22 год., рухаючись по вул. Докучаєва в м. Ужгород у напрямку вул. Собранецької, вона відволіклась від керування та допустила наїзд на припарковані ліворуч два транспортні засоби «Рено» та «БМВ». Внаслідок наїзду транспортні засоби отримали значні механічні пошкодження. В зв`язку з тим, що на її автомобілі спрацювали паски безпеки вона не мала технічної можливості одразу зупинити свій транспортний засіб, тому зупинилася поодаль. Приблизно через 20 хв. до них під`їхали працівники поліції та почали оформляти дорожньо-транспортну пригоду. Наряд поліції ( ОСОБА_4 та ОСОБА_5 ), який проводив оформлення ДТП та складав відносно неї адміністративні матеріали та неодноразово з нею спілкувався, жодних ознак сп`яніння в неї не вбачав та жодних перевірок не проводив. Однак, під`їхавши пізніше інший наряд поліції ( ОСОБА_6 та інший) знайшов в її особистих речах вищезазначені препарати та почав вимагати від неї документи щодо їх законності. В зв`язку з відсутністю документів на медичні препарати вони викликали слідчо-оперативну групу Ужгородського відділу поліції. Незважаючи на її неодноразові пояснення та з метою створення штучних показників роботи вони її відвезли до Закарпатського наркологічного диспансеру для проведення освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Зазначає, що проведення огляду на місці події за допомогою приладів типу «Драгер» їй не пропонували. У кабінеті лікаря вона повторно повідомила про прийом медичних препаратів, про що лікар зробив відповідні відмітки. Здавши аналіз її сечі, лікар провів її експрес-тестування. На підставі якого встановив наявність в сечі бензодіазепінів. Незважаючи на її повідомлення про вплив на результати медичних препаратів та під тиском працівників поліції лікар зазначив, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння під впливом бензодіазепінів. Наголошує, що протягом останнього тижня до ДТП вона алкогольні напої не вживала та в стані алкогольного сп`яніння не перебувала, у зв`язку із застереженням лікаря під час прийому медичних препаратів. Її стан був викликаний виключно обставинами події ДТП та попереднім вживанням дозволених медичних препаратів.

Відносно складення протоколу ОСОБА_1 у зазначених поясненнях-клопотанні зауважує, що оформлений інспектором ОСОБА_6 протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 370655 за ч. 1 ст. 130 КУпАП має ряд суттєвих порушень законодавства, а саме: в розділі «особу встановлено» працівником поліції зазначено «згідно ІПНП». Працівниками поліції застосовується незрозуміла абревіатура «ІПНП», однак технічні можливості будь-яких системи пошуку не дозволяють належним чином ідентифікувати будь-яку особу, окрім документів, що посвідчують особу; як зазначено в матеріалах справи свідками події, зазначеної в фабулі правопорушення, були ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , однак в протоколі вони не зазначені; всупереч вимог, передбачених п. п. 6, 7 Порядку огляду водіїв на стан сп`яніння, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, проходження огляду на місці події ОСОБА_1 запропоновано не було, а вимога щодо освідчення протягом двох годин не дотримана; всупереч вимог, передбачених ч. 10 розділу XV Інструкції, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року, протокол складено з явними порушеннями вказаних вимог.

Відносно додатків до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 370655 від 26.08.2020 року ОСОБА_1 у поясненнях-клопотанні зазначає, що до матеріалів справи додано висновок щодо результатів медичного огляду № 276 від 26.08.2020 року, яким встановлено, що огляд ОСОБА_1 розпочався о 01.40. Як встановлено з матеріалів справи, о 23.40 год. відносно ОСОБА_1 було складено протокол серії ДПР18 № 283602 на підставі складеної схеми ДТП та пояснень учасників події. Посилаючись на вимоги ч. 4 ст. 266 КУпАП, враховуючи той факт, що спілкування ОСОБА_1 розпочалось близько 23.00 год., ознаки сп`яніння та відповідно підстави для проведення огляду могли бути виявлені саме в цей час. З огляду на це, зауважує, що або працівники поліції діяли з порушенням вимог норм законодавства (ст. 266 КУпАП, постанови Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року), або направлення на освідчення проведено за надуманими ознаками. Вивченням зазначеного висновку № 276 від 26.08.2020 року встановлено, що лікар ОСОБА_9 визначив «стан алкогольного сп`яніння під впливом бензодіазепінів» на підставі «миттєвого» аналізу сечі ОСОБА_1 . Під час проведення огляду ОСОБА_1 неодноразово повідомляла, що за вказівкою свого лікаря приймає медичні препарати: сонміл та гідазепам. Вказані відомості були внесені лікарем до відповідного акту огляду. Вивченням інструкції для медичного застосування препарату «гідазепам» встановлено, що він належить до групи похідних бензодіазепіну. Призначений препарат «сонміл» схожий за своїми клінічними властивостями. Зазначає, що до матеріалів справи додано СD-диск з восьма фрагментами відеозапису нагрудної камери працівника поліції. Переглядом поданого матеріалу встановлено, що: наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року затверджена Інструкція із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. Згідно з вимогами п. п. 5, 6 розділу II, п. п. 3, 9 розділу VIII наказу МВС України № 1026 від 18.12.2018 року передбачено безперервний відеозапис під час виконання службових обов`язків та передача некоригованих відомостей до матеріалів. В грубе порушення вимог зазначеного наказу вказані вимоги дотримані не були. Повні версії записів відеореєстраторів, які використовувалися нарядом поліції під час оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 надані не були. Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування транспортним засобом або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння (наркотичного чи алкогольного). Тобто доказова база має бути спрямована саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування в стані сп`яніння або дії направлені на відмову від огляду на стан сп`яніння. Однак жоден з наданих відеофрагментів не містить будь-яких доказів або відомостей, а ні керування транспортом, а ні перебуванням в стані сп`яніння. У зв`язку з ймовірним коригуванням наданого відео належний його перегляд в судовому засіданні не можливий.

В якості додатків до пояснень-клопотання додано копії пояснень ОСОБА_3 від 21.09.2020 року, інструкцій для медичного застосування лікарських засобів «гідазепам» та «сонміл».

Захисник у судовому засіданні просив провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на обставини, викладені у письмових поясненнях-клопотанні, поданих ОСОБА_1 .

Заслухавши захисника, розглянувши дану справу, вважаю, що у діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 68 Конституції України встановлено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ст. 7 КУпАП).

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушення визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з приписами ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.9 Правил дорожнього руху, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

За приписами п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 6 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», що затверджена спільним наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, її вина стверджується зібраними у справі доказами:

протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 370655 від 26.08.2020 року;

висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.08.2020 року за № 276, згідно з яким ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння та впливом бензодіазепінів;

копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО18 № 748902 від 26.08.2020 року, з якої вбачається, що водія ОСОБА_1 поліцейським притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та піддано стягненню у виді штрафу за те, що, як зазначено у постанові, 26.08.2020 року, о 22.20 год., в м. Ужгород, вул. Докучаєва, 7, вона керувала автомобілем «Nissan Juke», номерний знак НОМЕР_1 , та будучи учасником ДТП не пред`явила посвідчення водія відповідної категорії, чим порушила вимоги п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху;

переглянутими відеозаписами, що містяться на DVD-R диску, з нагрудних відеореєстраторів поліцейських, що додано до матеріалів справи, якими підтверджуються обставини складення відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення на місце події.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.08.2020 року за № 276 не суперечить вимогам як ст. 266 КУпАП, так і Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 № 1452/735.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, відповідно до вимог ст. ст. 252, 280 КУпАП.

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні під час розгляду справи не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та її винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Суддя зазначає, що при прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами. Суддя, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо.

Заперечення і версію ОСОБА_1 розцінюю як форму захисту та намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищенаведеними доказами, які узгоджуються між собою, і які вважаю достовірними та достатніми у даній справі.

Доводи ОСОБА_1 щодо приймання нею лікарських засобів не є підставою для закриття провадження у справі та не спростовують доведеність вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Досліджені та перевірені доказами обставини поза розумним сумнівом свідчать про беззастережну винуватість у вчиненні інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Під час розгляду справи не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що працівник поліції був упереджений при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, а також даних про його зацікавленість у результатах розгляду справи, у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не надано додано ОСОБА_1 та її захисником.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейським ОСОБА_6 законодавства при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки поліцейським дотримано вимоги ч. 2 ст. 251, ст. ст. 256, 265-2, 266, 268 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 370655 від 26.08.2020 року складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

Суддею не встановлено допущених під час складення вказаного протоколу порушень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, а також Інструкції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, вважаю, що ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка є безальтернативною, у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Постанова про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя Ужгородського міськрайонного суду

Закарпатської області А.І. Сарай