Справа № 598/2106/19
провадження № 3/598/21/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"13" лютого 2020 р. Суддя Збаразького районного суду Тернопільської області Гудима І.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Збаразького відділення поліції Підволочиського відділу поліції головного управління Національної поліції в Тернопільській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та мешканки АДРЕСА_1 , громадянки України, не працюючої, з вищою освітою, неодруженої, що має на утриманні одну неповнолітню дитину, РНОКПП НОМЕР_1 , раніше не притягувалася до адміністративної відповідальності,

за ч.3 ст.173-4 КпАП України,

в с т а н о в и в :

До провадження Збаразького районного суду надійшли адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-4 КпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №483122 від 08 листопада 2019 року малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який навчається в 2-В класі Збаразької загальноосвітньої школи №2 І-ІІІ ступеня ім.Івана Франка, що знаходиться за адресою вул.Чорновола,1 м.Збараж Тернопільської області, на протязі вересня - жовтня 2019 року систематично вчиняв булінг (цькування) стосовно вчителя ОСОБА_3 , тобто психологічне насильство, а саме висловлював словесні образи, показував непристойні жести під час навчального процесу, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю останньої. В зв`язку з чим, адміністративну відповідальність за скоєне малолітнім ОСОБА_2 несе його мати ОСОБА_1 .

В судовому засіданні свою вину у вчиненні правопорушення ОСОБА_1 не визнала і пояснила, що дійсно її малолітній син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в період по листопад 2019 року навчався в другому класі Збаразької загальноосвітньої школи №2. Однак вона не визнає того, що він вчиняв булінг, а саме дії по психологічному цькуванню своєї вчительки ОСОБА_3 , оскільки є малолітньою особою і не може вчиняти дії, які в свідчили саме про усвідомлене систематичне психологічне цькування педагога. Його ж дії, а саме епізодичне непідкорення вимогам вчителя під час навчального процесу, свідчать про його реакцію на упереджене ставлення останньої до нього, та неспроможність ОСОБА_3 , як педагога, контролювати освітній процес у класі.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши докази по справі суд вважає, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення виходячи із наступного.

У відповідності до вимог ст.ст.245, 251, 252, 280 КпАП України завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозицією ч.3 ст.173-4 КпАП України встановлена відповідність батьків дитини за булінг (цькування). Вказаною статтею, передбачено, що особа притягується до адміністративної відповідальності за діяння, передбачене ч.1 цієї статті, вчинене малолітніми або неповнолітніми особами віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років за цькування, тобто булінг, а саме, діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Існують різні підходи до визначення поняття «булінг», зокрема, визначають булінг як довготривалий процес усвідомленого жорстокого поводження, фізичного або психічного, з боку індивіда або групи по відношенню до іншого індивіда, який не здатен себе захистити в даній ситуації, або умисну, систематично повторювану та агресивну поведінку, що включає нерівність соціальної влади або фізичної сили, або як соціальну систему, яка включає переслідувача, жертву, а також сторонніх спостерігачів. Основною характеристикою булінгу є емоційне приниження, образа почуттів людини, висловлювання принизливих оцінок щодо іншої людини, що призводить до виключення її з групи. Ознаки булінгу, зокрема, це) емоційне приниження, що включає вербальні і невербальні способи вираження; продовження емоційно образливої і принизливої поведінки впродовж тривалого періоду; непривітна і недовірлива поведінка; втручання у приватне життя людини; погіршення психологічного і фізичного стану людини, на яку спрямована агресія; намір завдати шкоду іншій людині, що дозволяє чи сприяє, щоб ця людина пережила травмуючі події, та інше. Всі дії, які утворюють булінг, попри їх різноманіття, мають спільні риси: 1) дисбаланс влади, тобто кривдник та жертва обов`язково різні за соціальним статусом, фізичною чи психологічною адаптованістю до середовища, тощо; 2) намір нашкодити, тобто кривдник навмисно викликає емоційний або фізичний біль у потерпілого, насолоджується спостерігаючи; 3) погроза подальшої агресії, тобто кривдник і жертва розуміють, що це не перший і не останній випадок знущання. Тобто, істотними ознаками булінгу є системність такого цькування та чітке розмежування ролей.

Відповідно до п. 3-1 ст.1 Закону України «Про освіту», типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

З матеріалів справи та письмових доказів, а саме письмових пояснень ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , вбачається, що дійсно в період з вересня по жовтень 2019 року під час освітнього процесу малолітній ОСОБА_2 неодноразово порушував правила поведінки, займався сторонніми справами, не реагував на зауваження як вчителя ОСОБА_3 , так і інших вчителів. З письмового пояснення практикуючого психолога ОСОБА_9 , вбачається, що така поведінка малолітнього ОСОБА_10 , учня 2-го класу, говорить про те, що його адаптація до навчального процесу, його соціалізація, проходить досить важко.

Разом з тим, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б свідчили про системність цькування або знущання малолітнього ОСОБА_10 над вчителем ОСОБА_3 , яке визначається поняттям «булінг».

Отже, за відсутності факту вчинення саме малолітнім ОСОБА_2 булінгу (цькування), притягнення його матері до адміністративної відповідальності за таке правопорушення виключається.

Таким чином, дослідивши матеріали вважаю, що в притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-4 КпАП України, слід відмовити, а справу провадженням закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ч.3 ст.173-4, п.1 ст. 247, 284, 289 КпАП України, суддя,-

постановив:

В притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.173-4 КпАП України відмовити, а дану справу провадженням закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На дану постанову може бути подана апеляційна скарга до Тернопільського апеляційного суду через Збаразький районний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ І. В. ГУДИМА