ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6553/20Головуючий у 1-й інстанції Вийванко О.М.
Провадження № 33/817/343/20 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 р. суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 гри. (десять тисяч двісті гривень 00 копійок), який стягнуто в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок) в дохід держави.

Згідно постанови 12 квітня 2020 року о 23 год. 15 хв. в м. Тернополі по вул. Протасевича, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Фольксваген» номерний знак « НОМЕР_1 » з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; почервоніння обличчя; виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки із застосуванням технічного приладу газоаналізатора «Драгер Алкотеет 7510» та огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння в медичному закладі, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на подачу апеляційної скарги, скасувати постанову Тернопільського міськрайонного суду від 01 червня 2020 року та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. В порядку підготовки справи до розгляду в апеляційному порядку, просить викликати у судове засідання свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №268352. Свої вимоги мотивує тим, що жодних правил дорожнього руху він не порушував; транспортним засобом Volkswagen LY35 д.н.з. НОМЕР_1 12 квітня 2020 року не керував; поліцейським, в порушення ст. 266 КУпАП, не було запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі у присутності двох свідків; судом першої інстанції не викликано та не допитано свідків огляду; до матеріалів справи долучено відеозапис, проте не зазначено даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання апелянта щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 01.06.2020 року, суддя приходить до висновку, що його слід поновити, виходячи з наступного.

Так, як вбачається з постанови судді, справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності розглянута без його участі. Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП копія постанови судді про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП була направлена йому протягом трьох днів. Відповідно до матеріалів справи, дана постанова ним отримана 01 липня 2020 року, а згідно поштового відправлення, апеляційна скарга подана 10 липня 2020 року.

З урахуванням наведеного, строк на апеляційне оскарження апелянту слід поновити, так як він пропущений з поважних причин.

Проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Щодо доводів апеляційної скарги в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

В ході апеляційного розгляду встановлено, що висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Як вбачається із матеріалів справи, а саме відеозаписів із нагрудних камер працівників поліції на момент коли працівники поліції підійшли до зупиненого ними автомобіля «Фольксваген» (номерний знак НОМЕР_1 ) за кермом перебував не ОСОБА_1 , який в ході подальшого спілкування з працівниками поліції категорично стверджував, що він транспортним засобом не керував.

Матеріали справи не містять доказів в підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а без доведення такого факту та обставина, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння в самостійності не утворює в його діях складу адмінправопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Наведені пояснення ОСОБА_1 суд першої інстанції не взяв до уваги, мотивуючи виключно тим, що факт вчинення ним адміністративного правопорушення доведений наступними доказами, а саме: даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 268352 від 12.04.2020 року; оглянутим відеозаписом з місця події, згідно якого на пропозицію працівника патрульної поліції, водій ОСОБА_1 категорично в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного пристрою та в медичному закладі; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 12.04.2020 року згідно яких, 12.04.2020 року були свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився у категоричній формі від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою спеціального технічного пристрою Драгер та в медичному закладі.

Однак, усі наведені в оскарженій постанові докази підтверджують лише відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, ці докази, в тому числі і долучені до протоколу відеоматеріали з нагрудних камер працівників патрульної поліції, не підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Таким чином, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими, оскільки при складанні протоколу і оформленні матеріалів справи до них не долучено належних і достатніх доказів які би безперечно підтверджували, що саме ОСОБА_1 12 квітня 2020 року керував транспортним засобом.

Вважаю, що наведені обставини в сукупності вказують на те, що суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_4 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного, вважаю, що постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, тобто за відсутністю події та складу цього адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 01 червня 2020 року скасувати і провадження у цій справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя