Дата документу 09.12.2020 Справа № 554/9761/20
Провадження №3/554/2296/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 грудня 2020 року м. Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтава Січиокно Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт.Велика Багачка Полтавської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм ТОВ «БАС ЕКСПРЕС»,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И Л А:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 300947 від 07.10.2020 року, 07 жовтня 2020 року, о 07 годині 43 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом РУТА 20, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Небесної Сотні, 25 у м. Полтаві, здійснював регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті № 61 «Вакуленці - Автовокзал», перевозячи 35 пасажирів при визначеній характеристиці даного транспортного засобу та свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 з кількістю місць для сидіння 18 разом з місцем водія, чим порушив підпункт 2 пункту 11 постанови КМУ № 641 від 21.05.2020 року.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи без його участі, надав до справи письмові пояснення, в який вину у вчиненні адміністративного правопорушення за викладених вище обставин не визнав та пояснив, що при складанні протоколу працівник поліції не зафіксував точної кількості пасажирів, які перебували в салоні автобуса, а отже стверджувати, що така кількість перевищувала кількість сидячих місць, підстав не було.

Статтею 44-3 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до підпункту 2 пункту11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Дослідивши матеріали адміністративної справи встановлено, що єдиним доказом, який свідчить про можливість порушення ОСОБА_1 , правил карантину щодо людей, є відомості, які містяться в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 07.10.2020 року. Однак інших доказів, які б підтверджували факт вчинення такого адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі, на розгляд суду не надано.

Так судом переглянуто відеозапис, на якому зафіксовано факт зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та його спілкування останнього з поліцейським. На відеозаписі записі не зафіксовано точної кількості осіб, які перебували в салоні автобуса та те, що їхня кількість перевищувала кількість сидячих місць. Сам факт наявності стоячих пасажирів не може вказувати на те, що особою допущено порушення підпункт 2 пункту 11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що в справі відсутні достатні, допустимі та переконливі докази вчинення ОСОБА_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, а отже склад вказаного правопорушення в його діях відсутній, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247, 283 та 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И Л А:

закрити справу стосовно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Січиокно