провадження №3/389/1764/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Берднікова Г.В., розглянувши матеріали, які надійшли зі Знам`янського відділу поліції Головного Управління національної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки міста Новоукраїнка Кіровоградської області, громадянки України, РНОКПП НОМЕР_1 , проживає та зареєстрована по АДРЕСА_1 , не працює, протягом року до адміністративного стягнення не піддавалася,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

18 грудня 2020 року близько 15.00 год., ОСОБА_1 , за місцем свого проживання: АДРЕСА_1 , вчинила домашнє насильство економічного характеру стосовно свого чоловіка ОСОБА_2 , в саме забрала грошові кошти в сумі 1500 грн. та розпорядилася ними на власний розсуд, виражалася на чоловіка нецензурною лайкою, тим самим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

За даним фактом складений протокол серії АПР18 №655995 від 29 грудня 2020 року, з яким ОСОБА_1 ознайомлена, її права їй роз`яснені.

У суді ОСОБА_1 визнала себе винною та пояснила, що взяла грошові кошти з метою сплати комунальних послуг, а потім потратила не за призначенням, розкаялася у вчиненому, запевнила, що такого більше не повториться, з чоловіком примирилася.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до пункту 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашнього насильства», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сімї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сімєю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 4 ч.1 ст.1 цього закону визначено, що економічне насильство, - це форма домашнього насильства, що включає умисне позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна, коштів чи документів або можливості користуватися ними, залишення без догляду чи піклування, перешкоджання в отриманні необхідних послуг з лікування чи реабілітації, заборону працювати, примушування до праці, заборону навчатися та інші правопорушення економічного характеру.

Суддя, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення; протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення або таке що готується; пояснення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_3 , пояснення ОСОБА_1 вважає, що її вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, доведена в повному обсязі.

При прийнятті рішення суд враховує рішення Європейського суду з прав людини по справі «Опуз проти Туреччини» (Opuz v. Тurkey 33401/02, 09 червня 2009 року), в якому суд дав характеристику зобов`язань держави у зв`язку з насильством в сім`ї, визнавши серйозність домашнього насильства в Європі, та підкресливши серйозність, з якою держави повинні вживати відповідних заходів з метою протидії цьому порушенню прав людини.

Разом з цим, беручи до уваги вищезазначене та з урахуванням того, що від вчиненого не настало тяжких наслідків, визнання ОСОБА_1 своєї вини, її особу, те, що вона не працює, щиро розкаялася у вчиненому, з чоловіком примирилася, суд вважає можливим, визнаючи ОСОБА_1 винною, провадження у справі про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити та звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, відповідно до ст.22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст.22, 221, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП і звільнити її від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Г.В. Берднікова