1Справа № 335/9288/20 3/335/2553/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 грудня 2020 року м.Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши Суддя Орджонікідзевського районного суду м.Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду 30.03.2020 року надійшов протокол АА№ 099931 про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АА № 09993 від 13.10.2020 року зазначено, що 13.10.2020 о 08: 50 годині у м.Запоріжжя по вул. О. Хортиця Січі, 1 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Богдан А-09201 дн.нз. НОМЕР_1 , який виконував регулярні перевезення пасажирів у кількості понад максимально дозволену 22 особи, а саме 312 особу, чим порушив пп. 11 Постанови КМУ №641 зі змінами від 22.07.2020 року та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засідання ОСОБА_1 надав пояснення по справі, в яких зазначив, що вину не визнає, просив закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, про що надав письмове клопотання. Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності також просить провадження по справі закрити у зв`язку із відстуністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , представника -адвоката Свистун О.В. приходить до такого висновку

Конституційний Суд України в р конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципуішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на верховенства права в Україні (п. 4.1).

Частиною 2 ст.7 КУпАП передбачено, що провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами порушення правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Так, відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

Слід зазначити, що Постанова Кабінету Міністрів України від 22.07.2020 №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-СоV-2» (надалі Постанова) в редакції чинній станом на дату складання протоколу, містить певні заборони, зокрема щодо перевезень пасажирів автомобільним транспортом.

Зокрема, у підпункті 2 пункту 11 Постанови зазначено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено «зелений» рівень епідемічної небезпеки, забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньо обласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Разом з цим, у протоколі серії АА № 099931 уповноваженою особою зазначено, що ОСОБА_1 допустив порушення обмежень, визначених у п.п.11 Постанови КМУ від 22.07.2020 № 641.

Проте, вказаний нормативний акт не містить підпункту 11 у жодному з пунктів в редакції документу, чинного на момент складання протоколу.

Крім цього, підпункт 2 пункту 11 Постанови № 641 від 22.07.2020 (зі змінами), передбачав обмеження та заборони для регіону (адміністративно- територіальної одиниці), на якій установлено "зелений" рівень епідемічної небезпеки.

З огляду на викладене, без наведення в протоколі відповідної норми, яка містить заборони для «жовтого» рівня, також не може вважатись достатнім й правильним, оскільки на території м. Запоріжжя рішенням Державної комісії з питань ТЕБ та НС від 09.10.2020 № 35 встановлено саме «жовтий» рівень епідеміологічної безпеки, що підтверджено витягом з протоколу.

Більш того, у протоколі про адміністративне правопорушення вказано про те, що ОСОБА_1 «здійснював перевезення пасажирів перевозив пасажирів в кількості, що перевищувала встановлену технічними характеристиками ТЗ, визначеними в реєстраційних документах», проте до матеріалів справи не долучено вказану технічну характеристику або копію реєстраційних документів на транспортний засіб, з яких суд міг би встановити дозволену кількість пасажирів.

Відсутня також інформація щодо пасажирів, які знаходилися в середині транспортного засобу під час складання протоколу, а навпаки, зазначено про відсутність будь-яких свідків адміністративного правопорушення. Не містять матеріали справи й інших належних і допустимих доказів вини у інкримінованому правопорушенні, у тому числі щодо порядку здійснення підрахунку пасажирів (хто його проводив та яким чином).

Таким чином, посадовими особами управління патрульної поліції не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження факту порушення водієм правил перевезення пасажирів міським транспортом під час дії карантин.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.50 року, ратифікованою Україною 17.07.97 року, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21 квітня 2011 року та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06 грудня 1998 року Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

Європейський суду з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v.Russia» заява №926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП встановлено, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи викладені в протоколі обставини, докази додані до протоколу, суд вважає необхідним провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 279, 280, 283, 308 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за ст. 44-3 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.В. Апаллонова