Провадження № 3/761/7170/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 листопада 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Сіромашенко Н.В., розглянувши матеріали, що надійшли з УПП в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 6 серпня 2020 року о 13 год. 55 хв. по вул. О. Теліги, 4, в м. Києві, керував транспортним засобом RenaultKangoo, днз НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння.Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судовому засіданніадвокат Кузьмін Є.О., діючий в інтересах ОСОБА_1 , посилався на те, що на даний момент під час розгляду справ про адміністративні правопорушення виникають сумніви щодо тексту ст. 130 КУпАП, який є чинним з 1 липня 2020 року, оскільки з 1 липня 2020 року набув чинності ЗУ від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень2, який криміналізував поставлені у провину водію дії. Разом з тим, ЗУ від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень внесені нові зміни до ЗУ №2617-VIII, а саме: у пункті 1 Розділу 1 Закону №2617-.VIII виключено підпункт 4, який запровадив нову редакцію ст.130 КУпАП та виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння; у пункті 2 Розділу 1 даного Закону виключено підпункт 171, який доповнив КК України ст.286-1 та криміналізуваввідповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння. Водночас, на офіційному веб порталі Верховної Ради України у КК України міститься ст.286-1, а у КУпАП ст.130 передбачає адміністративну відповідальність саме судноводіїв за керування в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу, річковими, морськими або маломірними суднами

Суд, вислухавши адвоката Кузьміна Є.О., вивчивши матеріали адміністративної справи, дослідивши відеозапис з нагрудної камери інспектора поліції,приходить до наступного.

За змістом ст.ст.245,280 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розглядісправи про адміністративнеправопорушеннязобов`язанийз`ясувати: чибуло вчинено адміністративнеправопорушення, чивинна дана особа в йоговчиненні, чипідлягає вона адміністративнійвідповідальності, а такожз`ясуватиіншіобставини, щомаютьзначення для правильного вирішеннясправи.

Відповіднодо ст.252 КУпАПорган (посадова особа) оцінюєдокази за своїмвнутрішнімпереконанням, щоґрунтується на повному, всебічному та об`єктивномудослідженнівсіхобставинсправи в їхсукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

У відповідності до п. 1.10ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водіємтакож є особа, яка навчаєкеруваннютранспортнимзасобом, перебуваючибезпосередньо в транспортному засобі.

Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (підпункт «а» пункту 2.9Правил дорожнього руху),затвердженихпостановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно з пунктом 27 Постанови ПВССУ від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року № 18, керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Також даним пунктом передбачено, що у разі, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння фіксуються у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Пунктом 2.5Правил дорожньогорухувизначено, що водій повинен на вимогуполіцейського пройти в установленому порядку медичнийогляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичногочиіншогосп`янінняабоперебуванняпідвпливомлікарськихпрепаратів, щознижуютьувагу та швидкістьреакції.

Згідно з п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (затв.Наказом Міністерствавнутрішніх справ України та Міністерстваохорониздоров`яУкраїнивід 09.11.2015 № 1452/735) у разінаявностіпідставвважати, щоводій транспортного засобуперебуває у станінаркотичногосп`яніння,поліцейськийнаправляєцю особу до найближчого закладу охорониздоров`я.

Разом з тим, ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність як за керування транспортним засобом в стані сп`яніння, так і за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, є доведеною та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідківОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому також зафіксований факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння.

Доводи захисту не впливають на сутність вирішення питання щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки є чинною ч.1 ст.130 КУпАП в редакції, яка передбачає настання адмінвідповідальності щодо осіб, які керують транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,а так само при відмовітаких осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на вказаний стан.

Згідно ст. 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення, при накладені стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи особу винного, суддя дійшов висновку, ОСОБА_1 необхідно визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

З урахуванням вимог ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладання адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 33, ст. 34, ст. 40-1, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути зОСОБА_1 судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови або внесення подання прокурором, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі не сплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу буде надіслана для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання правопорушника, роботи або місцем знаходження його майна.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст. 32 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги через Шевченківський районний суду м. Києва.

Суддя