Справа № 751/8394/19 Головуючий у 1 інстанції Овсієнко Ю. К.
Провадження № 33/4823/53/20
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

14 лютого 2020 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах апеляційного суду Чернігівської області Акуленко С.О., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Бабинця С.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.12.2019, -

В С Т А Н О В И В:

Постаново Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.12.2019, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік, -

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Бабинець С.П. в інтересах ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт просить про поновлення строку на апеляційне оскарження. Вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови суду пропущений з поважних причин, оскільки ОСОБА_1 , постійно працює у м. Києві, не був повідомлений про місце та час розгляду справи, постанову отримав 05.02.2020.

Вивчивши апеляційну скаргу, прихожу до висновку, що в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови суду необхідно відмовити та апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст.129 Конституції України, ст.11 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» розгляд справ про адміністративні правопорушення відбувається в судах відкрито, що гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності своєчасно дізнатись про результати судового розгляду та оскаржити постанову суду у встановлений законом строк.

Правом на апеляційне оскарження постанови судді по справі про адміністративне правопорушення, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, розпоряджається на власний розсуд в межах процесуального закону.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

У своїй практиці Європейський суд неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, не є абсолютним, воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Право особи на апеляційний розгляд справи відповідним чином унормовано у національному процесуальному законодавстві, у тому числі стосовно строків та кола осіб, які мають право подати апеляційну скаргу і вказані питання нерозривно пов`язані з правом на отримання вмотивованого рішення суду першої інстанції та із позитивним обов`язком суду надати можливість брати участь у судових засіданнях.

Рішеннями Європейського суду визначено, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте, навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (справа «Олександр Шевченко проти України», справа «Трух проти України»).

Таким чином, невчасне отримання копії судового рішення не є безумовною причиною для поновлення строку на апеляційне оскарження і може бути визнано поважною причиною несвоєчасного подання апеляційної скарги з врахуванням процесуальної поведінки апелянта яка свідчила про вживання певних заходів про отримання інформації про стан судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, може порушити принцип юридичної визначеності (справа «Пономарьов проти України»).

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції враховує причини, якими обґрунтовується поважність пропуску строку на апеляційне оскарження та приймає до уваги процесуальну поведінку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності під час розгляду справи та після ухвалення судового рішення.

Як вбачається з мотивувальної частини постанови судді, ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомляв, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що зі змісту матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції у встановленому законом порядку неодноразово направляв судові повістки ОСОБА_1 , а також копію постанови за місцем його проживання.

Разом з тим, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності повинна добросовісно використовувати надані їй процесуальні права, не зловживати ними та зобов`язана демонструвати готовність брати участь у судовому розгляді і утримуватися від використання методів, які пов`язані зі зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби, передбачені законом для прискорення процедури слухання.

Строк оскарження постанови судді обчислюється з дня винесення постанови, а не з дня отримання копії постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності.

Вищевказана норма ч.2 ст.294 КУпАП забезпечує, за аналогією з правом на доступ до суду, закріпленим у п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права.

Згідно з матеріалами справи апеляційна скарга на постанову суду була подана зі значним пропуском строку, встановленого законом на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі про поновлення строку вказується на те, що ОСОБА_1 отримав копію постанови суду тільки 05.02.2020 і не вказує коли саме він дізнався про наявність постанови суду, якою останнього притягнуто до адміністративної відповідальності та які причини завадили це зробити раніше, оскільки з матеріалів справи, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що йому було повідомлено про те, що справа про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП буде розглядатися в Новозаводському районному суді м. Чернігова.

З матеріалів справи вбачається, що копія постанови була направлена ОСОБА_1 03.01.2020, а 20.01.2020 вказане рішення суду було виконане Департаментом патрульної поліції. 06.02.2020, адвокат звернувся із заявою про ознайомлення з матеріалами справи та ознайомився з ними 07.02.2020.

Обґрунтовуючи поновлення строку, апелянтом не наведено яким чином та коли ОСОБА_1 дізнався про наявність судового рішення, не конкретизовані причини, які свідчать про те, що він був позбавлений можливості звернутися за копією судового рішення раніше.

Апеляційний суд звертає увагу на те, що встановлення діючим законом скороченого строку щодо можливості накладення адміністративного стягнення провокує осіб, які притягаються до адміністративної відповідальності на зловживання своїм правом на участь у судовому засіданні апеляційної інстанції та навмисне затягування розгляду справ з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Зокрема, ст.303 КУпАП визначено, що не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Постанова суду відносно ОСОБА_1 , вступила в законну силу та була звернута до виконання.

Вищевказані обставини свідчать про те, що ОСОБА_1 , будучи обізнаний про розгляд у суді справи про притягнення його до адміністративної відповідальності, виїхав за межі місця свого проживання та реєстрації, не вживав достатніх заходів з метою дізнатись про стан судового провадження і звернувся до суду тільки на стадії виконання судового рішення, яке набуло законної сили.

Сам факт перебування за межами місяця проживання та реєстрації не свідчить про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, тим більше, що у самій апеляційній скарзі наведена адреса місця проживання ОСОБА_1 , а не фактичне його перебування.

Суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, якщо його було порушено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що в апеляційній скарзі не наведено обґрунтованих підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження, враховуючи що на даний час рішення суду набуло законної сили та звернуто до виконання, приймаючи до уваги характер процесуальної поведінки особи протягом розгляду справи у суді першої інстанції та після постановлення судом остаточного рішення, враховуючи причини, якими обґрунтовується поважність пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду та виходячи з конкретних обставин встановлених судом, вважаю, що відсутні правові підстави для поновлення строку на оскарження постанови суду і апеляційна скарга, подана зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню апелянту.

З урахуванням викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити адвокату Бабинець С.П. в інтересах ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови Новозаводського районного суду м. Чернігова від 28.12.2019.

Повернути апеляційну скаргу з додатками адвокату Бабинець С.П.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко