Справа № 182/97/20
Провадження № 3/0182/88/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.02.2020 м. Нікополь

Суддя Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської обл.

Клименко І.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з СРПП №1 Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працює трактористом ТОВ

«ПК «Дніпровський», проживає у

АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участю правопорушника ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ № 038250 ОСОБА_1 04.11.2019 о 13-00 год. по вул. Центральній у с. Новоіванівка, Нікопольського району керував транспортним засобом мотоциклом «Дніпро-11» з коляскою номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Даними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді ОСОБА_1 факт правопорушення категорично заперечував і з обставинами, викладеними у протоколі, не погодився. Пояснив, що дійсно 04.11.2019 у денний час він випив 100 г горілки, після чого приблизно о 13.00 год. викотив з двору свій мотоцикл «Дніпро» з коляскою, щоб відкотити на ремонт до знайомого, який живе на вул. Мизо у с. Новоіванівка. Котивши мотоцикл по вул. Центральній, позаду зупинився автомобіль працівників патрульної поліції. При перевірці документів поліцейський сказав, що від нього чутно запах алкоголю і є підозра, що він п`яний та запропонував проїхати до лікарні. Але він відмовився, оскільки факт вживання алкоголю не заперечував і, оскільки він не керував мотоциклом, а котив його, то й необхідності в проходженні огляду не бачив. Однак поліцейський сказав, що, навіть якщо він котив мотоцикл, то він учасником руху, а отже, керує транспортним засобом, будучи у стані алкогольного сп`яніння. Після цього були запрошені свідки, при яких на нього було складено протокол за відмову від огляду на визначення стану сп`яніння, від підпису якого він відмовився. У присутності свідків він також наголошував, що мотоциклом він не керував, а лише котив його з вимкненим двигуном. Оскільки він не керував мотоциклом, а котив його, ОСОБА_1 просив адміністративну справу відносно нього закрити за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши ОСОБА_1 , допитавши свідка, вивчивши матеріали справи, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП достовірними і належними доказами не доведена.

Відповідно до вимог ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дослідити в судовому засіданні наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, допитаний в якості свідка ОСОБА_2 показав, що він працює поліцейським СРПП №1 Нікопольського ВП. 04.11.2019 приблизно о 13.00 год., під час патрулювання на службовому автомобілі, проїжджаючи по вул. Центральній у с. Новоіванівка, був помічений чоловік, який котив мотоцикл з коляскою. Зупинивши вказаний мотоцикл, побачив, що громадянин ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння відчувався запах алкоголю. Він запитав у ОСОБА_1 , чи вживав він алкогольні напої, на що він відповів, що вживав. Однак проходити огляд відмовлявся, посилаючи на те, що мотоциклом він не керував. При цьому він, посилаючись на п.1 ст. 8 Конвенції про дорожній рух, пояснював ОСОБА_1 , що котити транспортний засіб це те ж саме, що керувати, а тому і відповідальність у нього така ж, як у водіїв. Після цього були запрошені свідки, у присутності яких ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест за допомогою алкотестера «Драгер» або проїхати до лікарні, але той відмовився. Потім було складено протокол за відмову від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими доказами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Виходячи з вимог вказаної норми закону, адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає лише в разі, якщо особа керувала транспортним засобом, оскільки керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу (руху транспортного засобу за допомогою двигуна), незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Під керуванням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.

Але суддею встановлено, що жодних об`єктивних даних на підтвердження обставини керування ОСОБА_1 транспортним засобом матеріали справи не містять. Згідно пояснень останнього в суді, він викотив з двору свій мотоцикл «Дніпро» з коляскою, щоб відкотити на ремонт.

Зазначені пояснення повністю узгоджуються з поясненнями поліцейського ОСОБА_2 , допитаного судом, який засвідчив, що ОСОБА_1 був зупинений в той час, як котив мотоцикл вулицею.

При цьому, матеріали справи не містять доказів і не знайшов свого підтвердження в суді факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, що ним як водієм, були вчинені дії, пов`язані з приведенням транспортного засобу в рух.

Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Враховуючи зазначене, суддя не вважає можливим застосувати до ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху, а саме п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Водночас пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 свідчать тільки про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, що не є доказом саме керування ним транспортним засобом. Інших доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, в поясненнях свідків не вбачається. До суду вказані свідки на неодноразові виклики не з"явились, з"ясувати в них обставини події не виявилось за можливе.

Тому суддя вважає, що додані до матеріалів справи письмові докази не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Оскільки обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складення протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, тому суддя приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а, відтак і відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь..

Інших беззаперечних та переконливих доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння в матеріалах справи немає, тому вважаю за необхідне провадження по справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст. 221, 283, ч.1 ст. 130 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення і набирає чинності після закінчення строку на оскарження.

Суддя: І. В. Клименко