П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.10.2020 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Ванівський Ю.М, розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, водія ЛКП «Львівелектротранс», який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №199398 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, останній 19.08.2020 о 09:50 год., керуючи транспортним засобом Тролейбус електрон «д.н.з. НОМЕР_1 реєстраційний номер НОМЕР_2 , у м. Львові по вул. Стрийська, 232, здійснював регулярні перевезення пасажирів по маршруту № 25 сполученням Автовокзал-Шота Руставелі будучи при цьому без засобу індивідуального захисту (респіратора чи захисної маски), чим порушив правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а саме порушив підпунк 2 пункту 11 Постанови КМ України від 22.07.2020 року № 641 з змінами Постанови КМ України від 12.08.2020 року №712, чим вчинив правопорушення передбачене ст.44-3 КУпАП.

30 жовтня 2020 року на адресу суду поступили пояснення від ОСОБА_1 , які мотивовані тим, що 19.08.2020 близько 09 год. 50 хв. коли він перебував в тролейбусі на зупинці по вул. Стрийській, 232 до нього під`їхали працівники поліції та звернули увагу за відсутність захисної маски. На дане звернення працівників поліції ОСОБА_1 висловив свої заперечення оскільки, під час здійснення керування ТЗ перебуваючи у захисній масці для своєї безпеки та безпеки пасажирів, регулярно проводить особисту дезінфекцію дотримуючись санітарних рекомендацій та норм, за необхідності проводить заміну засобів особистого захисту, дезінфекцію предметів якими користується, п`є питну воду оскільки, в кабіні водія протягом дня значно підвищується температура. Окрім того, кабіна водія є відокремленою від салону де перебувають пасажири, а безпосередній контакт водія з пасажирами відсутній.

На підставі вищевикладеного, просить закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 ОСОБА_3 надав пояснення аналогічні за змістом до пояснень ОСОБА_2 та просив закрити провадження на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

За змістом ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Положення ст. 44-3 КУпАП передбачають порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Однак, з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 не можливо встановити, яким чином останній, як водій трамвая порушував підпункт 2 пункту 11 Постанови КМ України від 22.07.2020 року № 641, а також Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб", що в результаті призвело до порушення мною ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п.п. 2 п. 11 Постанови КМ України від 22.07.2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з врахуванням змін внесених Постановою КМ України від 12.08.2020 року № 712

на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Виходячи з аналізу наведених норм вбачається, що п.п.2 п. 11 Постанови КМУ від від 22.07.2020 року № 641 не передбачає обов`язок водія перебувати в захисній масці, а також відповідальності водія за перебування без засобів індивідуального захисту зокрема, респіратора чи захисної маски.

Окрім того, законодавством передбачені ряд порушень, відповідальність за які згідно з ст.44-3 КУпАП можуть нести лише окремо визначені суб`єкти правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про міський електричний транспорт» перевізник - юридична особа, яка в установленому законодавством порядку надає транспортні послуги, здійснюючи експлуатацію та утримання об`єктів міського електричного транспорту. Транспортні послуги - перевезення пасажирів та їх багажу міським електричним транспортом, а також надання інших послуг, пов`язаних з таким перевезенням.

Отже, у даному випадку водій трамвая не є перевізником, який надає транспортні послуги, а є найманим працівником водієм ТЗ, фізичною особою, яка не є суб`єктом правопорушення згідно складеного протоколу.

Тобто в протоколі про адміністративне правопорушення вказане невірне посилання на конкретну норму закону, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що прямо суперечить принципу правової визначеності, закріпленому у численних рішеннях ЄСПЛ (п. 31 рішення від 28 жовтня 2003 року у справі "Ракевич проти Росії" (Rakevich v. Russia), заява N 589973/00); п. 109 рішення від 13 грудня 2001 року у справі "Церква Бесарабської Митрополії проти Молдови" (Metropolitan Church of Bessarabia v. Moldova), заява N 45701/99); n. 54 рішення від 23 вересня 1998 року у справі "Стіл та інші проти Сполученого Королівства" (Steel and Others v. the United Kingdom), згідно яких "закон має бути доступним та передбачуваним, що стосується його наслідків, тобто вираженим із достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку".

Зокрема, ЄСПЛ нагадує, що "національне законодавство має з достатньою чіткістю визначати межі та спосіб здійснення відповідного дискреційного права, наданого органам влади, щоб забезпечувати громадянам той мінімальний рівень захисту, на який вони мають право згідно з принципом верховенства права в демократичному суспільстві" (п. 33 рішення від 15 листопада 1996 року у справі "Доменічіні проти Італії" (Domenichini v. Italy), Reports 1996-V).

Враховуючи наведене, у моїх діях відсутні, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, порушення п.п. 2 п. 11 Постанови КМ України від 22.07.2020 року № 641 та у матеріалах адміністративної справи не містяться будь-які інші докази, які можуть підтвердити факт вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини, що при оцінці доказів суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Враховуючи норму ст.62 Конституції України щодо того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. ст. 254, 257 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом вчинення адміністративного правопорушення. Однак, саме складання такого із порушеннями вимог ст. 256 КУпАП, а також вищевказаних інструкцій є недопустимим доказом в обґрунтування вини. Інших доказів вини ОСОБА_1 до суду не долучено.

Враховуючи норму ст.62 Конституції України щодо того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, вважаю необхідним провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності ст. 44-3 КУпАП закрити, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в діях останнього.

З наведених міркувань керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП, -

постановив:

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд міста Львова.

Суддя Ванівський Ю.М.