Номер провадження 3/754/4612/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

06 листопада 2020 року м. Київ

Суддя Деснянського районного суду м. Києва КЛОЧКО І.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого:

АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 07.08.2020р. приблизно о 15-00год. в м. Києві по вул. Бальзака, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Reno clio, н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: неприродна блідість, сповільненість ходи, мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що копія протоколу про адміністративне правопорушення не вручалась ОСОБА_1 .

На неодноразові виклики в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Враховуючи належне повідомлення останнього про розгляд справи, суд вважав за можливе проводити розгляд справи за його відсутності.

Згідно ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП передбачено обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак, перевіркою матеріалів справи про адміністративне правопорушення встановлено, що даних вимог закону дотримано не було, що підтверджується наступним.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений Інструкцією, затвердженою спільним Наказом МОЗ та МВС України від 09.11.2015 №1452/735 (надалі Інструкція).

Згідно п.2 Розділу І Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 6, 7. Розділу І Інструкції вказує, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст.266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

Згідно положень п.8, 9 Розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський складає направлення встановленої форми та забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Пунктом 12 Розділу І Інструкції передбачено, що у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Аналогічні правила, що визначають порядок проведення огляду водіїв стан сп`яніння, також закріплені в ст.266 КУпАП.

Натомість, такого порядку працівниками поліції, які здійснили ОСОБА_1 та встановили ознаки перебування, на їх думку, останнього у стані наркотичного сп`яніння, дотримано не було.

Так, згідно долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №075399 від 07.04.2020 відеозапису з нагрудної камери поліцейського АА-00818 слідує, що поліцейський пропонує ОСОБА_1 за відсутності свідків пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря, не зазначаючи при цьому, які саме ознаки дають підстави стверджувати про підозру в перебуванні водія у стані наркотичного сп`яніння. ОСОБА_1 відмовився. На цьому відеозапис завершується.

З пояснень письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що дані особи були свідками при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , який в їх присутності відмовився, у встановленому законом порядку, пройти огляд для визначення стану сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я.

Отже, наявні письмові пояснення свідків спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського АА-00818, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд для визначення стану сп`яніння, за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» на місці зупинки та за наявності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

При цьому, до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 07.08.2020 про відмову ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою приладу "Драгер" на місці або у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, суд відноситься критично, оскільки вони надруковані на заздалегідь підготовлених бланках, а відтак не відтворюють суб`єктивно сприйнятих вказаними свідками обставин.

Крім того, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського не підтверджується наявність саме двох свідків при отриманні відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я та всупереч вимогам закону поліцейськими не було запропоновано та роз`яснено водію право пройти огляд на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я.

В матеріалах справи відсутні докази, що свідчать надання ОСОБА_1 направлення до медичного закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння або його відмову в отриманні, оскільки останнє наявне в матеріалах справи.

Інших доказів, які б підтверджували порушення водієм ОСОБА_1 п.2.5. ПДР України, за що передбачено відповідальність ст.130 КУпАП, матеріали справи не містять.

При цьому, суд звертає увагу, що належних доказів, що свідчать про керування транспортним засобом Reno clio, н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 в матеріалах справи немає, також відсутній відеозапис, який би підтверджував факт керування останні транспортного засобу.

Крім того, суд звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення відсутній сталий орієнтир (наприклад не зазначено номеру будинку, біля якого був зупинений транспортний засіб) вчинення адміністративного правопорушення, а лише зазначено м. Київ, вул. Бальзака.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу, що в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про підстави зупинки транспортного засобу, яким керував водій.

У відповідності до п.43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на зазначений конституційний припис, а також зважаючи, що вина ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена достатніми та безсумнівними доказами, а тому провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адімінстративного правопорушення..

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя