Номер провадження: 33/813/1540/20
Головуючий у першій інстанції Бондар В. Я.
Доповідач Колесніков Г. Я.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 року м.Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Колеснікова Г.Я.,

за участю секретаря Сороколет Ю.С.,

учасники справи:

особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2020 року, ухвалену під головуванням судді Бондаря В.Я.,

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст судового рішення

Постановою М Приморського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2020 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Також стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 04 жовтня 2020 року о 04год. 31хв. в м.Одесі по вул.Привокзальна площа, керував транспортним засобом Mazda 6, д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей, порушення мови, виражене трясіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 «Правил дорожнього руху», затверджених Постановою КМУ від 10 січня 2001 року №1306 (далі-ПДР) а.с.23-24.

Короткий зміст доводів апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду першої інстанції скасувати, у зв`язку з невідповідністю висновків суду обставинам справи та порушенням норм матеріального і процесуального права.

Зокрема, апелянт посилається на те, що:

- в матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, що суперечить вимогам ст.266 КУпАП та п.10 р.ІІ Інструкції;

- ОСОБА_1 самостійно звернувся до КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради» та відповідно до висновку, зробленого лікарем ОСОБА_2 , ознак сп`яніння у нього не виявлено,

- час впродовж якого має бути проведено огляд спеціалістом не регламентовано,

-пояснення свідків є тотожними та заповнені однією особою, в них не зазначено про події, які відбулися 04 жовтня 2020 року,

- матеріали справи не містять належних, допустимих і достатніх доказів того, що 04 жовтня 2020 року водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, що спростовується медичним висновком,

- поліцейськими було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, оскільки в протоколі не зазначено який саме огляд і у який спосіб мав пройти ОСОБА_1 на їх вимогу,

- відеозаписи з бодікамер не є повними та не відбувалися з початку виконання службових обов`язків(а.с.27-33)

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної справи, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

За змістом ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженню всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього вбачаються порушення вимог п.2.5 ПДР у вигляді відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Вказані обставини підтверджені належними та допустимими доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення ДПР18 №000976 від 04 жовтня 2020 року(а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.2,3);

- відеозаписами на CD-диску (а.с.5).

Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи, наявним доказам та вищевказаним нормам права.

Доводи апеляційної скарги є тотожними з доводами, які надавалися районному суду та яким була надана правова оцінка в постанові суду першої інстанції, апеляційний суд погоджується з нею та зазначає наступне.

Висновки апеляційного суду відносно доводів апеляційної скарги, що ОСОБА_1 самостійно пройшов огляд на стан сп`яніння у медичному закладі

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Отже, ОСОБА_1 , реалізуючи своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Правила дорожнього руху України відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України (п.1.1).

Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3).

За змістом п.2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проте, вимоги вказаного пункту Правил дорожнього руху ОСОБА_1 дотримано не було.

Відеозаписами , наявними в матеріалах справи та оглянутими в судовому засіданні, підтверджено, що водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився у проходженні огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки, так і у медичному закладі. Його посилання на те, що він самостійно пройде огляд на стан сп`яніння, не відповідають вимогам закону.

Так, відповідно до ч.4 ст.266 КУпАП огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Аналогічні положення міститься в п.9, 12 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тому твердження ОСОБА_1 про те, що він був тверезим, що підтверджується висновком лікаря ОСОБА_2 КНП «Одеський обласний медичний центр психічного здоров`я Одеської обласної ради», не приймаються до уваги з вищевикладених мотивів.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційному суді про те, що за кермом автомобіля він не перебував, спростовуються відеозаписами, проглянутими в судовому засіданні, а також фактом складання відносно нього постанови про порушення вимог ч.2 ст.122 КУпАП (невключення сигналу «повороту» при зміні напрямку руху). В судовому засіданні останній підтвердив, що дану постанову інспектора поліції в установленому законом порядку він не оскаржував. Зазначене підтверджує правомірність зупинки цього автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Інших переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої та були підставою для її скасування або зміни, апелянтом не наведено і під час апеляційного розгляду не встановлено.

Суд вважає, що в ході складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, інспектором поліції не було допущено таких порушень, які б вказували на їх незаконність і були підставою для закриття провадження у цій справі. А тому доводи апеляційної скарги в цій частині також є необґрунтованими.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали адміністративної справи щодо ОСОБА_1 містять всі фактичні дані, які свідчать про обґрунтованість висновку суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

А тому висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є законним і обґрунтованим.

З огляду на викладене, підстав для скасування постанови суду першої інстанції апеляційний суд не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Приморського районного суду м.Одеси від 30 листопада 2020 рокузалишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Г.Я.Колесніков