Справа № 314/3689/20
Провадження № 3/314/1123/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Свідунович Н.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ведмедовської Г.О., потерпілого ОСОБА_2 , представника потерпілого Пономаренка О.О., секретар судового засідання Печонкіна В.П., розглянувши матеріал, який надійшов з Вільнянського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 280241, складеним 17.07.2020, 17.07.2020 о 18 годині 00 хвилини по АДРЕСА_2 ОСОБА_1 вчинив сварку з тестем ОСОБА_2 , ображав нецензурною лайкою, чим вчинив насильство у сім`ї.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив суду, що сварки не було, в стані алкогольного сп`яніння не перебував, нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 не висловлювався, не штовхав тестя, а тим більше не бив, зробив лише зауваження.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Ведмедовська Г.О. повідомила суду, що протокол про адміністративне правопорушення складено без дотримання вимог закону щодо складання та оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі всупереч ст. 256 КУпАП не розкрито суть вчиненого правопорушення відповідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а також відсутні дані щодо місця скоєння правопорушення, також не зазначено, чи могла та чи була діями ОСОБА_1 завдана шкода фізичному або психологічному здоров`ю потерпілого. Крім того, захисник зазначає, що інші матеріали справи не можуть слугувати доказами наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 173-2 КУпАП у діяннях ОСОБА_1 , оскільки письмові пояснення ОСОБА_2 не містять відомостей про обставини вчинення адміністративного правопорушення, у них зазначено в загальних рисах, що ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, чим вчинив насильство у сім`ї. З якого приводу виник конфлікт, чи завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, чи могла цими діями бути спричинена така шкода, в поясненнях не зазначено. Також захисник вказала, що ОСОБА_2 виявляє психічний розлад у вигляді резідуальної шизофренії на тлі органічного ураження головного мозку (церебральний атересклероз), за своїм психічним станом не в повній мірі може розуміти значення своїх дій та керувати ними, тому його пояснення ставляться під сумнів. Просила закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 підтвердив обставини, викладені в протоколі, пояснив суду, що 17.07.2020 ОСОБА_1 вживав алкогольні напої, після чого почав його ображати нецензурною лайкою, вдарив два рази. Причину виникнення конфлікту потерпілий пояснити не може, наполягає на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Представник потерпілого просить притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

За клопотанням захисника потерпілого у судове засідання було викликано інспектора СРПР № 3 Вільнянського ВП Пологівського ВП в Запорізькій області Сергієнка І.М. Інспектор повідомив суду, що 17.07.2020 до Вільнянського ВП надійшов виклик за адресою: АДРЕСА_2 , патрульні відібрали заяву у потерпілого ОСОБА_2 , та склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який відповідно до ст. 251 КУпАП є одним з основних джерел доказів, має містити, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п. 34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.98, п. 54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

ОСОБА_1 ставить у вину, що він 17.07.2020 о 18 годині 00 хвилини по АДРЕСА_2 , вчинив сварку з тестем ОСОБА_2 , ображав нецензурною лайкою, чим вчинив насильство у сім`ї.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», під домашнім насильством розуміють діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з Порядком проведення оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, затвердженого наказом Міністерства соціальної політики , Міністерства внутрішніх справ України від 13.03.2019 № 369/180, оцінку ризиків проводить поліцейський уповноважений підрозділ органу Національної поліції України за фактом вчинення домашнього насильства . Результати оцінки ризиків враховує поліцейський уповноваженого підрозділу поліції під час винесення термінового заборонного припису стосовно кривдника, вжиття інших заходів для припинення такого насильства, недопущення його продовження чи повторного вчинення та надання допомоги постраждалим особам у порядку, визначеному законодавством. У зв`язку з тим, що кожна окрема ситуація може мати унікальні чинники/обставини, які впливають на рівень небезпеки та ризик летального випадку, пов`язаного з насильством, не передбачені формою оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, поліцейський уповноваженого підрозділу поліції на власний розсуд може оцінити рівень небезпеки як високий, якщо він/вона вважає, що постраждала особа перебуває в потенційно небезпечній ситуації або яка може спричинити смерть особи або інші тяжкі наслідки. Відповідно, оцінка ризиків є оціночним судженням патрульного.

У протоколі, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, відсутні дані про суть вчиненого правопорушення відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення. Орган, який склав протокол не зазначив чи могла та чи була діями ОСОБА_1 завдана шкода фізичному чи психологічному здоров`ю потерпілого, оскільки за змістом ст. 173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням є не будь-яке домашнє насильство, а те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або могло спричинити таку шкоду.

Аналіз зазначених вище доказів, переконує суд в тому, що в даному випадку відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки прямих, безспірних і безсумнівних доказів його вчинення, в ході судового засідання не здобуто та вини в судовому засіданні не встановлено.

В рішенні у справі «Гефген проти Німеччини» Європейський суд з прав людини для описання доказів, отриманих з порушенням встановленого порядку, сформував доктрину «плодів отруєного дерева», відповідно до якої якщо джерело доказів є неналежним, то всі докази, отримані з його допомогою, будуть такими ж.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Оцінивши у сукупності докази, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя Н.М. Свідунович

21.10.2020