КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 грудня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Васильєва М.А.,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року, якою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючий водієм «Кий-транс», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн., стягнуто судовий збір на користь держави в сумі 420, 40 грн.,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим в тому, що 21 жовтня 2020 року, керуючи автобусом «Атаман» державний номерний знак НОМЕР_1 за маршрутом № 223, по бул. Чоколівський, 14, у м. Києві, здійснював перевезення пасажирів без засобів індивідуального захисту (без захисної маски), чим порушив п.п.1 п.10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 641.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, провадження у справі щодо нього закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що з оскаржуваною постановою неможливо погодитись, оскільки вона є незаконною, необгрунтованою і такою, що винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права при неповному з`ясуванні обставин справи.

Так апелянт вказує на те, що протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених у протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає, та не може бути перекладений на суд.

На переконання апелянта, поліцейським було порушено вимоги ст. 256 КУпАП та не зібрано достатньої кількості доказів, які б підтверджували його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, адже, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано жодного доказу його вчинення, зокрема, пояснень свідків, які були пасажирами автобуса, інших свідків, достатніх фото та відеоматеріалів тощо.

Також в апеляційній скарзі звертається увага на те, що наявний у справі фотознімок не містить жодних даних щодо його походження, дати та часу його здійснення, про нього не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення від 21 жовтня 2020 року серія ГП 530312, та взагалі не можливо зрозуміти, чи перебуває водій автобуса в захисній масці, чи без неї.

На переконання апелянта, під час винесення постанови, суд обмежився лише оцінкою протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про неповноту з`ясування обставин справи.

З посиланням на рішення Європейського суду з прав людини апелянт наголошує на тому, що матеріали адміністративної справи не містять жодних належних і допустимих доказів того, що він здійснював перевезення пасажирів без засобів індивідуального захисту (без захисної маски) та вчинив адміністративне правопорушення.

Також, на думку апелянта, суд першої інстанції, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, не в повній мірі дотримався вимог ст. 33 КУпАП, оскільки судом не враховано, що раніше апелянт до адміністративної відповідальності не притягувався, що на його утриманні знаходиться батько - ОСОБА_2 , інвалід 3-ої групи, за яким апелянт здійснює догляд, відповідна копія пенсійного посвідчення додається до апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить такого висновку.

Відповідно до вимог ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Між тим, при розгляді даної справи суд першої інстанції цих вимог закону дотримався не у повному обсязі.

Визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суд послався на рапорт інспектора відділу безпеки дорожнього руху УПП у м. Києві ДПП Ніколаюка П.О. та копію фотознімка, що, на думку суду спростовує пояснення ОСОБА_1 про те, що він зняв маску, щоб замінити її на нову.

Проте, з вказаним рішенням суду першої інстанції неможливо погодитись, з огляду на таке.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП, яка є бланкетною нормою, передбачена адміністративна відповідальність громадян та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до пп. 1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП № 530312 від 21 жовтня 2020 року, складеного щодо ОСОБА_1 , 21 жовтня 2020 року у м. Києві по Чоколівському бульвару, 14, водій ОСОБА_1 керував автобусом «Атаман А-092Н6 державний номерний знак НОМЕР_2 та здійснював перевезення пасажирів за маршрутом № 223 без засобів індивідуального захисту (без захисної маски), чим порушив пп.1 п. 10 ПКМУ № 641 від 22 липня 2020 року (ас. 1).

В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 зазначено, що «порвалась маска, вдівав нову».

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що до протоколу додаються рапорт та фото.

Згідно з положеннями ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, з долученого чорно-білого фотознімку, на якому з боку вулиці зображене маршрутне таксі № 223 номерний знак НОМЕР_1 , маршрут даного транспортного засобу, будь-які інші дані встановити неможливо, оскільки кабіна водія на фотознімку не проглядається, у зв`язку з чим неможливо взагалі встановити, чи є у кабіні водій. Таким чином вказаний доказ не може бути прийнятий до уваги на підтвердження обставин, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення.

Окрім того, з долученого до протоколу рапорту працівника поліції вбачається, що у ньому викладені ті ж обставини правопорушення, що і у протоколі про адмінправопорушення. При цьому рапорт надрукований та не містить дати його виготовлення, що свідчить про те, що рапорт був виготовлений після складання протоколу про адміністративне правопорушення, а, відтак, не міг бути зазначений як такий, що долучений до протоколу. Вказані обставини свідчать про те, що вказаний рапорт є недопустимим доказом.

Будь-яких інших доказів, а саме, відеозапису подій, пояснень свідків тощо, матеріали справи не містять, а тому винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, не доведена поза розумним сумнівом належними, допустимим, достатніми доказами у справі.

Апеляційний суд також звертає увагу на те, що наявними у справі доказами не спростовані пояснення ОСОБА_1 про те, що він перевдягав маску у зв`язку з тим, що його маска порвалась, і вказані обставини не можуть свідчити про порушення ОСОБА_1 положень пп.1 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», оскільки заміна маски відбувається шляхом зняття одягнутої маски та одягання іншої.

З огляду на викладене, наявні матеріали справи не містять беззаперечних, допустимих, достатніх доказів на підтвердження обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суді.

Враховуючи, що нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення не передбачено закриття провадження у зв`язку з недоведеністю винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення ГП № 530312 від 21 жовтня 2020 року, підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, за обставин, встановлених під час апеляційного розгляду, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до задоволення, постанова суду - скасуванню із закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП, - скасувати, провадження щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях вказаного складу адміністративного правопорушення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду М.А. Васильєва