Провадження № 33/824/399 /2020 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 лютого 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Ковбаси О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Федорова Д.С. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що він, 24 жовтня 2019 року о 03 годині 45 хвилин в м. Києві, по пр-ту Перемоги, 52, керував транспортним засобом «Міцубіши», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», який за результатами тесту показав результат 1.10%, чим порушив п. 2.5.а ПДР України.

У апеляційній скарзі захисника указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 поставлено у вину порушення вимог п. 2.9 а ПДР України, тобто керування транспортним засобом у стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, як вбачається зі змісту постанови судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за порушення п. 2.5 а ПДР України, тобто за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Вважав, що дана обставина свідчить про відсутність повного, всебічного та об`єктивного дослідження судом першої інстанції обставин справи при прийнятті оскаржуваної постанови. Просив постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника, які подану апеляційну скаргу підтримали, підтвердили її доводи та просили апеляційну скаргу задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння стверджуються наступними доказами: актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, відповідно до якого при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу у нього виявлено алкоголь в розмірі 1,10 проміле;

роздруківкою з приладу Драгер, відповідно до якої результат тесту становить 1,10 проміле;

відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, на якому зафіксовано обставини огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння;

іншими доказами.

Дослідивши вказані докази та надавши їм належну юридичну оцінку суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації його дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на нього стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на нього стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання ОСОБА_1 на неповноту та необ`єктивність розгляду справи судом першої інстанції спростовуються зібраними у справі доказами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 від 24.10.2019р. серії ДПР18 №258964, 24 жовтня 2019 року о 03 годині 45 хвилин в м. Києві, по пр-ту Перемоги, 52, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Міцубіши», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», який за результатами тесту показав результат 1.10%. Вказаними діями ОСОБА_1 допустив порушення вимог п.2.9 А Правил дорожнього руху.

Як встановлено судом першої інстанції 24 жовтня 2019 року о 03 годині 45 хвилин в м. Києві, по пр-ту Перемоги, 52, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Міцубіши», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер», який за результатами тесту показав результат 1.10%.

Із переглянутого відеозапису з нагрудної камери працівника поліції вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння було проведено працівниками поліції в присутності двох свідків, огляд проводився за допомогою приладу Драгер, результат огляду - 1.10 %. Будь - яких зауважень щодо результатів огляду ОСОБА_1 не висловлював.

Таким чином суд приходить до висновку про доведення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9А Правил дорожнього руху.

Допущена судом першої інстанції в мотивувальній частині постанови помилка щодо пункту правил дорожнього руху, який було порушено ОСОБА_1 , підлягає виправленню судом апеляційної інстанції та жодним чином не впливає на правильність кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП та необхідності притягнення його до адміністративної відповідальності за вказаною статтею та не може свідчити про порушення Конвенції про захист прав людини та осповоположних свобод, оскільки встановлені судом фактичні обставини вчиненого правопорушення та правова кваліфікація вчиненого ОСОБА_1 правопорушення відповідають зібраним у справі доказам.

З урахуванням наведеного підстав для зміни чи скасування постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року щодоОСОБА_1 суд не вбачає, а тому залишає вказану постанову без змін, а апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С. без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Федорова Д.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року щодоОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька