г Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
Справа № 213/89/20
Номер провадження 3/213/101/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 лютого 2020 року м.Кривий Ріг

Суддя Інгулецького районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Алексєєв О.В., розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління держпраці у Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ "ПРОМКОНТИНЕНТ-КР", РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді директора ТОВ "ПРОМКОНТИНЕНТ-КР", юридична адреса: пр. Південний 7/12, м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область, , допустив порушення ст.41 КУпАП, що встановлено при інспекційному відвідуванні товариства з 11 грудня 2019 року по 17 грудня 2019 року, згідно наказу Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 10 грудня 2019 року

№ 967-1, направлення від 10.12.2019 № 683-Н, на підставі звернення працівників.

Інспекційним відвідуванням встановлено, що ОСОБА_2 був прийнятий начальником дільниці ТОВ ПРОМКОНТИНЕНТ-КР» 11.07.2019 (наказ про прийняття на роботу №18 від 10.07.2019), а звільнений 30.09.2019 за власним бажанням згідно ст.38 КЗпП України (наказ про припинення трудового договору № 39 від 30.09.2019). При звільнені у трудовій книжці ОСОБА_2 зроблений запис про звільнення, який не завірений підписом директора та печаткою Товариства, чим порушено пункт 2.4 глави 2 Інструкції №58 «Про порядок ведення трудових книжок працівників».

Перевіркою бухгалтерських документів за липень 2019 - листопад 2019 встановлено факт несвоєчасної виплати заробітної плати, без урахування термінів, обумовлених Положенням про оплату праці працівників ТОВ «ПРОМКОНТИНЕНТ-КР». Відповідно до пункту 5.1 розділу 5 «Строки і періодичність виплат заробітної плати» «Заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні ..., двічі на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів».

В ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що у Товаристві виплата заробітної плати проводиться через проміжок часу, що перевищує 16 календарних днів. Так, в серпні місяці 2019, виплата заробітної плати проводилась 07.08.2019 та 29.08.2019 (проміжок часу між виплатами заробітної плати перевищує 16 календарних днів), в вересні місяці 2019, виплата заробітної плати проводилась 06.09.2019 та 30.09.2019 (проміжок часу між виплатами заробітної плати перевищує 16 календарних днів), чим порушено вимоги частини 1 та 2 статті 115 КЗпП України та частина 1 статті 24 Закону України «Про оплату прані» № 108 «Виплата заробітної плати проводиться ... не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує 16 календарних днів, не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата».

Відповідно до частини 1 статті 116 КЗпП України: «При звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення».

В ході проведення інспекційного відвідування встановлено, що ОСОБА_3 звільнено з посади контролера зварювальних робіт 22.10.2019 (наказ про припинення трудового договору № 46 від 22.10.2019). Остаточний розрахунок звільненому працівнику виплачений 29.10.2019 згідно реєстру №12 від 29.10.2019 перерахування на рахунки отримувачів згідно угоди №277853559, тобто остаточний розрахунок в день звільнення не проведено.

Таким чином, остаточні розрахунки звільненим працівникам проводяться не в день звільнення, що порушує вимоги частини 1 статті 116 КЗпП України.

Виплата остаточного розрахунку, наприклад, ОСОБА_3 проведена без урахування вимог частини 1 статті 117 КЗпП України «в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в статті 116 ... підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку».

Відповідно до вимог частини першої статті 83 КЗпП України «При звільненні працівника йому виплачується грошова компенсація за всі невикористані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину - інваліда з дитинства підгрупи А І групи».

В ході інспекційного відвідування встановлено, що у 2019 році у Товаристві звільненим працівникам не завжди виплачується компенсація за невикористані дні щорічної відпустки, так, наказом (розпорядженням) про припинення трудового договору (контракту) від 30.09.2019 №39 на підставі поданої заяви було звільнено начальника дільниці ОСОБА_2 .

При звільненні працівнику не нараховано та не виплачено компенсацію за 5 календарних днів невикористаної щорічної відпустки.

Щорічна основна відпустка ОСОБА_2 становить 24 календарних дні, робочий рік, за який надається відпустка, починається з 11.07.2019 (дата прийняття на роботу) і закінчується датою звільнення з роботи 30.09.2019 (останній день роботи 30.09.2019), тобто (при відніманні відпустки без збереження заробітної плати з 23.09.2019 по 30.09.2019, дні, протягом яких працівник не працював і за ним не зберігався заробіток) він відпрацював 74 календарних днів. Кількість днів щорічної відпустки, які припадають на один календарний день без врахування святкових і неробочих днів в цілому за рік (24 к. д. відпустки : (365-11) = 0,0677966 к. д.). Одержаний результат помножити на кількість календарних днів без врахування святкових і неробочих днів, відпрацьованих працівником у робочому періоді з 11.07.2019 по 30.09.2019 включно - 74.

Кількість днів щорічної відпустки в цьому випадку становитиме (з урахуванням правил округлення) 5 календарних днів (0,0677966 к. д. х 74 днів = 5,02 к. д.) (розрахунок проведено відповідно до листа Міністерства праці та соціальної політики України від 24.06.2011 № 208/13/116 - 11).

Отже, ТОВ «ПРОМКОНТИНЕНТ-КР» порушено вимоги частини першої статті 83 КЗпП України, внаслідок чого не дотримано вимоги ст. 12 ЗУ «Про оплату праці».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, повідомленим про день, час та місце розгляду справи, згідно положень ст.ст. 268, 277-2 КУпАП, про причини неявки не повідомив, заяв, заперечень не надав. Ураховуючи зазначені правові норми, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини (рішення «Пономарьов протии України»), відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а також ураховуючи принцип судочинства, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд даної справ за відсутності ОСОБА_1 , оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується наданими суду доказами, які узгоджуються між собою, є достатніми та допустимими, в тому числі: актом інспекційного відвідування №ДН4358/1809/АВ від 17 грудня 2019 року, протоколом про адміністративне правопорушення №ДН4358/1809/АВ/П/ПТ від 17 грудня 2019 року.

Оцінив письмові докази при всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст.41 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення, керуючись ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини. Обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність - не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що буде достатнім для виховання особи та запобіганню новим правопорушенням.

Також підлягає стягненню з останнього судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП, ст.4 Закону України Про судовий збір.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 24, 27, 33, 40-1, 41 ч.1, 251, 252, 268, 280, 283-285 КУпАП, ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, яке передбачене ч.1 ст. 41 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі тридцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 510 (п?ятсот десять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. в доход держави в особі Державної судової адміністрації України, місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601), за наступними реквізитами: ГУК у м.Києві /м. Київ/ 22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Інгулецький районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Алексєєв