П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 грудня 2020 року місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Шевченко О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від УПП в Луганській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Харкова, громадянина України, одруженого, працюючого водієм КП «ЕлектроАвтоТранс», інвалідом не являється, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 179599 «10.11.2020 о 09 годині 54 хвилини у м. Лисичанську, на перехресті вулиць ім. В. Сосюри та Першотравневій, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом СПВ Горута СПГ, д.н.з. НОМЕР_1 , за маршрутом № 111 та перевозив пасажира, який не використовував засіб індивідуального захисту, що закриває ніс і рот. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. п. 1 п. 10, п. п. 2 п. 11 постанови № 641 Кабінету Міністрів України від 22.07.2020, за що передбачена відповідальність ст. 44-3 КУпАП».

У судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , пояснив що працює водієм маршрутного такси. 10.11.2020 здійснював перевезення пасажирів за маршрутом № 111, при цьому дотримувався усіх необхідних правил щодо карантину людей. Усі пасажири заходили у транспорт з вдягнутими засобами індивідуального захисту. Під час керування автобусом, перевіряти у пасажирів наявність масок, надягнутих на ніс і рот, не можливо, а також небезпечно, тому провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не визнає.

У судовому засіданні були досліджені матеріали справи, з яких вбачається наступне:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ГР № 179599 - що його складено у відношенні ОСОБА_1 , за порушення п. п. 1 п. 10, п. п. 2 п. 11 постанови № 641 Кабінету Міністрів України від 22.07.2020; дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП (а.с. 1);

Із пояснень ОСОБА_1 - що на перехресті вулиць ім. В. Сосюри та Першотравневій м. Лисичанська, одна з пасажирок приспустила маску, щоб витерти носа, бачить цього він не міг, оскільки керував автобусом (а.с.2);

Із відтвореної і дослідженої відеозйомки, яка міститься на СD носії - що 10.11.2020 працівник поліції, під час спілкування з ОСОБА_1 , запитує у нього чому він не контролює масковий режим у пасажирів транспортного засобу; ОСОБА_1 відповідає, що керуючи автобусом небезпечно дивитися на пасажирів; жінка також зауважує, що весь час перебувала в масці (а.с. 4).

Таким чином, судом встановлено, що до матеріалів справи працівниками поліції не додано доказів, які б підтверджували вину ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, зокрема пояснень свідків, які були пасажирами автобуса та можуть підтвердити факт того, що правопорушник здійснив посадку та перевезення пасажирів, які взагалі не використовували засіб індивідуального захисту, що закриває ніс і рот.

Згідно п.п. 2 п. 11 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020, перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Виходячи з наявних матеріалів справи, ОСОБА_1 інкримінується порушення п.п. 2 п. 11 Постанови КМУ № 641, тобто нездійснення контролю за використанням засобів індивідуального захисту пасажирами під час перевезення.

Суб`єктом відповідальності в цьому випадку є перевізник, який несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, в тому числі виготовлених самостійно.

За визначенням ст. 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами; водій - особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Таким чином, поняття «водій» та «перевізник» не є тотожними.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, останній складено саме щодо водія ОСОБА_1 , який не є перевізником, тому не є суб`єктом правопорушення у виді не забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту та нездійснення контролю за використанням засобів індивідуального захисту пасажирами під час перевезення.

Крім того, необхідно зауважити, що в силу приписів пп. «б» п. 2.3. ПДР України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний, зокрема, бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Наведені приписи унеможливлюють безперервне здійснення водієм контролю за використанням пасажирами засобів індивідуального захисту безпосередньо у дорозі.

Таким чином, інкриміноване правопорушення ОСОБА_1 щодо надання послуги з перевезення пасажирів та перевезення пасажира без засобів індивідуального захисту, достатньою сукупністю належних доказів не підтверджено.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Стаття 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведеного, а також того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачиться на її користь, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не доведено, тому провадження у справі про адміністративне правопорушення необхідно закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 7, 44-3, 245, 247, 251 - 252, 268, 280, 284, 287 - 291 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за 44-3 КУпАП закрити, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд Луганської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Шевченко