Справа № 175/4330/20
Провадження № 3/175/1933/20
Постанова

Іменем України

24 грудня 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Озерянська Ж.М., розглянувши матеріали, що надійшли до суду з Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення складеного 28 листопада 2020 року серії ВАБ №002650, 28 листопада 2020 року близько о 10-00 год. в магазині «Простор-147», який розташований за адресою: вул. В.Сухомлинського, 44-а в смт. Слобожанське Дніпровського району Дніпропетровської області, управляюча магазином ОСОБА_1 допустила роботу магазину в період карантину вихідного дня та здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила пп.4 п.15 Постанови КМУ від 22.07.2020 року №641. Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 своїми діями скоїла правопорушення передбачене ч. 1 ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 свою вину не визнала, просила суд закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення оскільки вона не є суб`єктом відповідальності адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного.

Статтею 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 44-3 КУпАП встановлена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Стаття 44-3 КУпАП не визначає конкретних правил карантину, за порушення яких настає відповідальність, проте такі правила встановлюються відповідними актами законодавства.

Так, відповідно до Постанови №1100 від 11 листопада 2020 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, додатково до обмежень передбачених п. 10 цієї постанови, в період з 00 год. 00 хв. суботи до 00 год. 00 хв. Понеділка на території України з 14 листопада 2020 року до 30 листопада 2020 року забороняється: приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами.

З матеріалів справи слідує, що порушення передбачене ст. 44-3 КУпАП полягало, у тому що магазин «Простор-147» працював 28 листопада 2020 року, заборону на що встановлено Постановою №1100 від 11 листопада 2020 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України (КМУ) від 22 липня 2020 року №641 (Чинною на момент вчинення адміністративного правопорушення).

Особою, яка несе відповідальність за ст. 44-3 КУпАП, є будь-яка фізична особа, яка зокрема, порушує правила карантину.

Отже відповідальність за порушення вимог, що встановлені у даному випадку Постановою №1100 від 11 листопада 2020 року «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 (чинною на момент вчинення адміністративного правопорушення) щодо заборони роботи суб`єктів господарювання, які працюють в період з 00 год. 00 хв. суботи до 00 год. 00 хв. понеділка, не можуть нести працівники таких суб`єктів господарювання, оскільки вони не здійснюють господарську діяльність та не відповідають за дії суб`єкта господарювання, у якому працюють.

Отже, на момент складання протоколу відносно ОСОБА_1 , відсутнє правопорушення сформульоване як порушення нею пп.4 п.15 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, які й були підставою для складання вищезазначеного адміністративного протоколу, оскільки на час вчинення правопорушення діяли пункти Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 року №1100.

На момент складання протоколу серія ВАБ №002650 від 28 листопада 2020 року п.15 п.п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було передбачено, що: «15. Додатково до обмежень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, в період з 00 годин 00 хвилин суботи до 00 годин 00 хвилин понеділка на території України з 14 листопада 2020 р. до 30 листопада 2020 р. забороняється: 4) приймання відвідувачів суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування на торговельних площах, не менше 60 відсотків яких призначено для торгівлі продуктами харчування, пальним, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами».

Як пояснила ОСОБА_1 у судовому засіданні, про що також надала письмові заперечення від 24 грудня 2020 року (а.с.27-33), відразу при складанні протоколу вказала про наявність у магазині «Простор-147» продуктів харчування, товарів медичного призначення та кормів, через що магазин працював у звичайному режимі із врахування вимог Постанови Кабінету Міністрів України від 11 листопада 2020 року №1100. Фактично при складанні протоколу серія ВАБ №002650 від 28 листопада 2020 року ці пояснення поліцією враховані не були і не було здійснено перевірку того, чи дійсно ці товари становлять не менше 60 відсотків торгівельної площі.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою адміністративної відповідальності є наявність у вчиненому особою діянні всіх ознак складу правопорушення, передбаченого законом. Склад адміністративного правопорушення - це сукупність встановлених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак, що характеризують діяння як адміністративне правопорушення (проступок). До складу адміністративного правопорушення входять ознаки, які характеризують об`єкт, об`єктивну і суб`єктивну сторони та суб`єкта правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За умовами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.ст. 245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративне правопорушення має забезпечувати повне, всебічне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Суддя не вправі самостійно відшукувати додаткові докази у справі, оскільки це є недопустимим та буде свідчити про необ`єктивність, упередженість судді при розгляді справи, порушенням права на захист, рівності сторін процесу.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Аналізуючи вищевикладені обставини, суддя прийшов до висновку, що органами поліції не було надано належних та допустимих доказів порушення ОСОБА_1 вимог пп. 4 п. 15 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22 липня 2020 року, поліцією формально було перевірено дотримання магазином вимог п.15 п.п.4 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року №641 в редакції Постанови №1100від 11.11.2020 року.

Таким чином встановлено, що належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, суду не надані, що виключає кваліфікуючі ознаки ч. 1 ст. 44-3 КУпАП. Наявний лише протокол про адміністративні правопорушення, в даній ситуації, не є достатнім для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 , а тому провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Частиною 1 ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення на цю особу адміністративного стягнення.

З огляду на те, що провадження по справі підлягає закриттю, судовий збір не сплачується.

Керуючись ст. 7, 9, 40-1, 44-3, 247, 251, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Судовий збір віднести за рахунок держави.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Озерянська Ж.М.