Справа № 625/296/20
Провадження № 3/625/79/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

19 листопада 2020 року суддя Коломацького районного суду Харківської області Лосєв Д.К., розглянувши матеріали, які надійшли від Департаменту стратегічних розслідувань УСР в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Шелестове Коломацького району Харківської області, працючої інспектором Харківський РВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації в Харківській області Міністерства юстиції України зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24 липня 2020 року старшим оперуповноваженим Управління стратегічних розслідувань в Харківській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Байрачним Вадимом Івановичем складено протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією №480 відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого частиною1 статті 172-6 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 480, складеного 24 липня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , будучи інспекторм Харківського РВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області Міністерства юстиції України, суб`єктом декларування, згідно пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, несвоєчасно подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави без поважних причин за 2017 рік, а саме 11.10.2018. Вказані дії містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

У судовому засіданні особа, щодо якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, свою вину у вчиненні правопорушень пов`язаних з корупцією, передбачених ч. 1 ст. 172-6 КУпАП визнала повністю та щиро розкаялась.

Прокурор Валківського відділу Дергачівської місцевої прокуратури Харківської області Адамов Ф.П. у судовому засіданні вказав, що протокол щодо вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, складений відповідно до діючого законодавства України, в діях особи, щодо якої ставиться питання про притягнення до адміністративної відповідальності, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора, дослідивши матеріали справи та наявні у ній письмові докази, а також безпосередньо перевіривши у нарадчій кімнаті відкрите електронне джерело офіційний вебсайт Національного агентства з питань запобігання корупції Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (https://рublіс.nazk.gov.ua), суддя дійшов такого.

Відповідно до ст. 127 Конституції України правосуддя здійснюють судді, а у визначених законом випадках правосуддя здійснюється за участю присяжних.

Згідно зі ст. 63 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» присяжним є особа, яка у випадках, визначених процесуальним законом, та за її згодою вирішує справи у складі суду разом із суддею або залучається до здійснення правосуддя. Присяжні виконують обов`язки, визначені пунктами 1, 2, 4 - 6 частини сьомої статті 56 цього Закону, а саме: справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів; виявляти повагу до учасників процесу; не розголошувати відомості, які становлять таємницю, що охороняється законом, у тому числі таємницю нарадчої кімнати і закритого судового засідання; виконувати вимоги та дотримуватися обмежень, установлених законодавством у сфері запобігання корупції.

Як визначено ч. 1 ст. 64 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» для затвердження списку присяжних територіальне управління Державної судової адміністрації України звертається з поданням до відповідних місцевих рад, які формують і затверджують у кількості, зазначеній у поданні, список громадян, які постійно проживають на територіях, на які поширюється юрисдикція відповідного окружного суду, відповідають вимогамстатті 65цього Закону і дали згоду бути присяжними.

Як вбачається з матеріалів справи №173/ос-17 від 16 червня 2017 року ОСОБА_1 призначено на посаду лейтенанта внутрішньої служби інспектора Харківського РВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області Міністерства юстиції України ( а.с. 15).

Відповідно до підпункту «д» пункту1частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби, податкової міліції, особи начальницького складу органів та підрозділів цивільного захисту, Державного бюро розслідувань, Національного антикорупційного бюро України є суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно з абзацом 14 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування особи, зазначені у пункті 1, підпункті «а» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Частиною 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік заформою, що визначається Національним агентством.

За пунктом 5 частини 1 статті 12 Закону України «Про запобігання корупції» Національне агентство з метою виконання покладених на нього повноважень має право, зокрема приймати з питань, що належать до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Приписами абзацу 2 пункту 2 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» закріплено, що про початок роботи системи подання та оприлюднення відповідно до цього Закону декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, приймається рішення Національного агентства з питань запобігання корупції.

Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 13 лютого 2020 року «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування:

1) щорічна декларація декларація, яка подається відповідно до частини першої статті 45 Закону у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, натупного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація;

2) декларація суб`єкта декларування, який припиняє відповідно діяльність (декларація перед звільненням» - декларація, яка подається відповідно до абацу першого частини другої статті 45 Закону не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої частини 3 Закону. Декларація «перед звільненням» охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктами декларування;

3) декларація після звільнення декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним оком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація;

4) декларація кандидата на посаду декларація, яка подається відповідно до абзацу першого частини третьої статті 45 Закону до призначення або обрання особи на посаду. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому особа подала заяву на зайняття посади, якщо інше не передбачено законодавством.

Правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень визначає Закон України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VІІ «Про запобігання корупції».

Згідно з абз. 10 ч. 1 ст. 1 Закон України «Про запобігання корупції»правопорушенням, пов`язаним з корупцією є діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині 1 статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Статтею 172-6 КУпАП, яка знаходиться у главі 13-А адміністративні правопорушення пов`язані з корупцією, встановлена адміністративна відповідальність за порушення вимог фінансового контролю, зокрема, частина 1 передбачає відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до примітки ст. 172-6 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, які відповідно до частини першої та другої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Отже, на виконання вимог частини 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , будучи інспектором Харківського РВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області Міністерства юстиції України, зобов`язана була подати щорічні декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік до 01 квітня 2018 року шляхом заповнення відповідної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції.

Після особистої перевірки інформації, яка міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (https://рublіс.nazk.gov.ua), суддею встановлено, що в системі Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування міститься декларація ОСОБА_1 (щорічна за 2017 рік), дата публікації якої відповідає 11 жовтня 2018 року о 15:08 (https://public.nazk.gov.ua/declaration/7d4e9e2e-6615-40c9-ae82-88d393bbdecb).

Відповідно додатку Національного агентства з питань запобігання корупції мала місце наступна послідовність дій користувача «Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», які вчинила ОСОБА_1 за період з 09.10.2018 по 11.10.2018:

- 11.10.2018 року з 14 години 17 хвилин 45 секунд по 15 годину 08 хвилин 16 секунду натиснуто кнопку «нова декларація на основі цієї», заповнення її розділів з 1 по 16, натиснуто кнопку «зберегти чернетку», збереження декларації, подання декларації, перегляд документів.

Доказів поважності причин пропуску строку встановленого законом для подання декларації за 2017 рік до 01 квітня 2018 року матеріали справи не містять й ОСОБА_1 не надавались.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАПвизначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об?єктивне з?ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням.

За приписами ст. 280 КУпАП, на орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення покладено обов`язок з`ясувати не лише те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також питання винуватості особи у його вчиненні.

Ураховуючи, що у судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , будучи інспектором Харківського РВ з питань пробації філії ДУ «Центр пробації» в Харківській області Міністерства юстиції України, суб`єктом декларування, суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, несвоєчасно подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, саме 11.10.2018, суддя доходить висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суддя приймає до уваги наступне.

Стаття 38 КУпАП визначає строки накладання адміністративного стягнення.

За приписами ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 21215, 21221цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Датою виявлення вчиненого адміністративного правопорушення є, як зазначено протоколі про адміністративне правопорушення № 480, дата складання протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, тобто 24 липня 2020 року.

Датою вчинення є, як зазначено протоколі про адміністративне правопорушення № 480, 11.10.2018 року, тобто дата подання щорічної декларації за 2017 рік.

Суддя не погоджується з датами вчинення та виявлення адміністративного правопорушення, вказаними у протоколах, бо зазначене спростовується матеріалами справи.

Несвоєчасне подання декларації, тобто подання з порушенням строків, визначених ч. 1ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», настає після закінчення встановленого законом строку для подання декларації.

При поданні щорічної декларації за 2017 рік останнім днем її подання є 31 березня 2018 року, а 01 квітня 2018 року це перший день несвоєчасного подання декларації.

Відтак, датою вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП є 01 квітня 2018 року.

Щодо дати виявлення вчиненого адміністративного правопорушення важливим є наступне.

В порядку частини 2 статті 49 Закону України «Про запобігання корупції» Начальником сектору з питань запобігання та виявлення корупції Державної установи «Центр пробації» Міністерства юстиції України за вихідним №03-17 від 16 жовтня 2018 року було надано повідомлення до Національного агентства з питань запобігання корупції про факт несвоєчасного подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 (а.с. 11).

Тобто, виявлення вчинення адміністративного правопорушення сталося у жовтні 2018 року.

Отже, з часу вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасне подання декларацій за 2017 рік, минуло два роки, оскільки датою вчинення порушення є 01 квітня 2018 року. Тобто, на момент розгляду даної справи минули строки накладення адміністративного стягнення.

Згідно з п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених статтею 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відтак, провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності підлягає закриттю.

Відповідно до частини 1статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

При розгляді даного адміністративного матеріалу суд враховує практику Європейського Суду з прав людини, а саме, рішення від 09 січня 2013 року у справі «Олександр Волков проти України» (заява № 21722/11, пункт 137) про те, що строки давності слугують кільком важливим цілям, а саме: забезпеченню юридичної визначеності та остаточності, захисту потенційних відповідачів від не заявлених вчасно вимог, яким може бути важко протистояти, та запобігти будь-якій несправедливості, яка могла б виникнути, якби від судів вимагалося виносити рішення щодо подій, що мали місце у віддаленому минулому, на підставі доказів, які через сплив часу стали ненадійними та неповними (див. рішення від 22 жовтня 1996 року у справі «Стаббінгз та інші проти Сполученого Королівства» (Stubbings and Others v. the United Kingdom), п. 51, Reports 1996-IV). Строки давності є загальною рисою національних правових систем договірних держав щодо кримінальних, дисциплінарних та інших порушень.

Вимоги, які пред`являються до правового регулювання відповідальності за адміністративне правопорушення, в повній мірі розповсюджуються і на строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, що являють собою встановлені законодавством про адміністративні правопорушення періоди, за закінченням яких особи, які здійснили адміністративне правопорушення, не можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності через закінчення строків давності, що є однією із підстав, яка виключає провадження у справі або тягне за собою його закриття.

Європейський Суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що строк давності передбаченезаконом правопорушника уникнутивід переслідуванняабо притягненнядо судуза закінченнямпевного строкупісля скоєнняправопорушення.Строки давності,які характернідля національнихправових системдержав-учасниць,відповідають кількомцілям,в числіяких забезпеченняправової визначеностіта остаточності,попередження порушеньправ обвинувачених,які моглиб бутизменшені,якби судамдоводилося розглядатиїхні справина основідоказів,що моглибути неповнимиза спливомчасу (пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»; пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»).

Таким чином, встановивши межі для адміністративного переслідування, держава захищає особу, яка підозрюється в здійсненні адміністративного правопорушення від необмеженого в часі публічного переслідування, що не погоджується з повагою до гідності особистості та права на особисту недоторканність.

Треба зазначити, що якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення, спочатку в повному обсязі досліджує всі обставини справи, встановлює, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закриває провадження у справі.

Тобто, закриття провадження по справі на підставі п. 7 ч. 1ст. 247 КУпАПможливе лише за умови встановлення судом факту вчинення особою винної протиправної дії чи допущення винної протиправної бездіяльності, що підлягає під ознаки адміністративного правопорушення, оскільки для обчислення встановленого законом строку для накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі у зв`язку зі спливом цього строку необхідним є встановлення факту вчинення адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 2, 7,9, 23,27,36 ,38,172 6, 245 252, 256, 280, 283 285, 287, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172 - 6 КУпАП закрити, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Коломацький районний Харківської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Якщо апеляційна скарга не була подана у встановлений строк, постанова набирає законної сили після закінчення цього строку, у разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя: Д.К. Лосєв