Справа № 359/8148/20
Провадження № 3/359/3502/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши за участі особи, яка притягається до відповідальності, його представника адвоката Мозолевської В.В., представника потерпілої адвоката Дузь Ю.М., з технічною фіксацією, адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сміла Черкаської області, громадянина України, працюючого в ТОВ "Львівський арсенал" на посаді заступника директора, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_2 , -

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 208466 від 12 жовтня 2020 року вбачається, що 30 вересня 2020 року близько 23 год. 30 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем проживання в АДРЕСА_1 , вчинив по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме: виражався в її адресу нецензурною лайкою, висловлював образи, вчиняючи психологічний та моральний тиск. Такими своїми діями ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що він 30.09.2020 року близько 19:30 год. він повернувся додому з роботи, та через 30-40 хвилин почав вечеряти. В той же час його дружина ОСОБА_2 почала вести себе агресивно по відношенню до нього, кричала та принижувала його негарними словами, звинувативши в тому, що він був не з товаришем у кав`ярні, а з дівчиною. Також ОСОБА_2 говорила йому, що він нікому не потрібен, і щоб він забирався з їхнього з донькою будинку, бо він їй вже набрид. Він їй повідомив, що він не збирається висилятись та покидати будинок, оскільки хоче зберегти сім`ю, і дуже любить їхню доньку. Він запитав у дружини, чого вона так агресивно і вороже до нього відноситься. На що вона відповіла, що він ще пошкодує, що не прийняв пропозицію її адвоката з приводу його виселення з будинку та надання їй щомісячної грошової допомоги на утримання доньки в розмірі 3000 доларів США, і вона зробить все, щоб в нього відібрати цей будинок. Він весь час просив ОСОБА_2 заспокоїтись, пересита його ображати, оскільки йому неприємно було чути таке. Після чого він залишив дружину на кухні, а сам пішов до іншої кімнати дивитись телевізор, де потім заснув. Цього дня будь-якого протоколу відносно нього не складала, а склали його лише 12.10.2020 року, без з`ясування всіх обставин події, що трапилась 30.09.2020 року. Таким чином, він не вчиняв насильства в сім`ї, не виражався нецензурною лайкою, не висловлював образи, не вчиняв психологічний та моральний тиск по відношенню до дружини, а навпаки хотів, щоб ОСОБА_2 перестала на нього кричати та його ображати негарними словами та нецензурною лексикою. Саме дружина поводила себе агресивно, влаштовуючи сварку. Також зазначив, що на численні прохання дружини він 16.09.2020 року подарував будинок, де вони проживають, їхній доньці ОСОБА_3 . Після укладення договору дарування дружина почала йому постійно говорити, що це вже не його будинок, і там повинні жити лише вона з донькою, ображає його та принижує його гідність неприємними словами, безпідставними підозрами та звинуваченнями, безкінечно ревнує до жінок-колег по роботі. При цьому зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази, на підтвердження фактів застосування ним насильства, психологічного та морального тиску до його дружини ОСОБА_2 . Враховуючи вищевикладене особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просив суд дану справу відносно нього закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки він не вчиняв насильства в сім`ї.

Представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Мозолевська В.В. підтримала доводи ОСОБА_1 та просила закрити провадження по даній справі, у зв`язку з відсутністю доказів скоєння останнім правопорушення за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП. Також зазначила, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП не відповідаює вимогам ст. 256 КУпАП, та складений з порушенням вимог, закріплених у ч. 2 ст. 254 КУпАП, оскільки протокол складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення. В той же час, вищезазначений протокол був складений лише 12.10.2020 року, а саме подія, згідно матеріалів справи, відбулася 30.09.2020 року. Також в складеному протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 208466, не розкрито суті вчиненого адміністративного правопорушення, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не зазначено в чому саме полягало насильство, та які конкретні дії свідчать про його вчинення, не зазначено якого саме характеру вчинено насильство: фізичного, психологічного чи економічного характеру, що утворює склад даного адміністративного правопорушення. При цьому протокол не містить відомостей, яка саме шкода була, чи могла бути завдана потерпілій, оскільки вчинення домашнього насильства, внаслідок якого не була і не могла бути заподіяна шкода, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Навпаки, в протоколі зазначено, що даним адміністративним правопорушенням не заподіяно матеріальної шкоди. Також в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на негативну репутацію ОСОБА_1 , відсутні зафіксовані у встановленому законом порядку факти застосування ним насильства, психологічного та морального тиску до його дружини ОСОБА_2 . Таким чином до протоколу про адміністративне правопорушення не додано належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. За таких обставин, не є належним та недопустимим доказом, який би підтверджував факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-3 КУпАП, оскільки останній складений з грубим порушенням норм чинного законодавства. Враховуючи наведені обставини, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Також адвокат ОСОБА_4 , з приводу долучених адвокатом Дузь Ю.М., в судовому засіданні, документів, аудіо- та відеофайлів зазначила, що вони не можуть братися до уваги та розцінюватися як докази по справі, оскільки вони не мають жодного відношення до складу адміністративного правопорушення та до протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 208466, в якому вказано, що подія мала місце 30.09.2020 року. Враховуючи вищевикладене, представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвокат Мозолевська В.В. просила суд дану справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

За клопотанням представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - адвоката Мозолевської В.В. в судовому засіданні 11.12.2020 року було допитано в якості свідка ОСОБА_5 , який показав, що 30.09.2020 року з 09:00 год. по 17:00 год. ОСОБА_1 знаходився на роботі в ТОВ "Львівський арсенал", виконуючи свої трудові обов`язки. З 17:00 год. до 18:00 год. він зустрівся із ОСОБА_1 в кав`ярні "Дім кави", що знаходиться в м. Києві, поспілкуватися. Близько 18:20 год. ОСОБА_1 виїхав із кав`ярні і поїхав додому в с. Вишеньки. Підтвердив, що 30.09.2020 року ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння не перебував, вони спілкувалися з ним по робочим моментам, і він поїхав додому на своєму авто, будучи особисто за кермом.

Представник потерпілої ОСОБА_2 адвокат Дузь Ю.М. зазначила, що ОСОБА_1 30.09.2020 року, перебуваючи в стані сп`яніння вчинив по відношенню до її клієнтки ОСОБА_2 домашнє насильство, психологічного та фізичного характеру, на очах їхньої малолітньої дочки ОСОБА_3 , яке виразилося у нецензурній лайці, залякуванні та погрозах спричинення тілесних ушкоджень кухонним металевим молотком та погрозах вбивством зі зброї, яка була в будинку, а також у штурханні руками. У зв`язку з чим ОСОБА_2 звернулася до правоохоронних органів та 12.10.2020 року відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 208466, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та винесено терміновий заборонний припис, яким заборонялось у будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_2 . Про те ОСОБА_1 після 30.09.2020 року неодноразово телефонував до ОСОБА_2 , зокрема і у нетверезому стані, знову їй погрожував спричиненням тілесних ушкоджень, а також направляв смс-повідомлення, що підтверджується аудіофайлами та скріншотами смс-повідомлення, які були приєднані за клопотанням адвоката Дузь Ю.М. до матеріалів справи. Також адвокат Дузь Ю.М. зазначила, що ОСОБА_2 за декілька хвилин до подій, що сталися 30.09.2020 року, зафіксувала як ОСОБА_1 , перебував в стані алкогольного сп`яніння, та поводив себе агресивно. Вказане відео також було приєднано до матеріалів справи. Адвокат Дузь Ю.М. зазначила, що обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення повністю відповідають дійсності, що також підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи. З огляду на вищевикладене адвокат Дузь Ю.М. просила суд притягнуту ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накласти стягнення в межах санкції даної статті.

Суддя, встановивши обставини передбачені ст. 280 КУпАП, заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його представника, представника потерпілої, дослідивши матеріалами справи про адміністративне правопорушення та приєднані сторонами докази, прийшов до наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, зокрема, що завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами - є будь-які фактичні данні, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення та винність даної особи в його вчиненні та інші обставини що мають значення для вирішення справи. І ці данні встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та іншими доказами, свідченнями та документами, які також повинні бути відносними і допустимими.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення основним доказом про вчинення особою адміністративного правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення, який повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП, та містити всі перелічені в даній статті відомості, які необхідні для вирішення справи, а без їх наведення він належної сили не має.

Відповідно до коментованої ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити перелік всіх обов`язкових реквізитів протоколу, і у разі їх відсутності він не має доказового значення. Протокол про адміністративне правопорушення займає провідне місце в числі засобів, за допомогою яких встановлюються фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку посадові особи встановлюють наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, вину особи в його вчиненні та інші обставини, що вказуються у ст. 280 КУпАП i мають значення для правильного розв`язання справи. Така позиція законодавця вимагає вiд посадових осiб, якi складають протокол, суворо дотримуватися порядку його оформлення.

Протокол складається у кожному випадку виявлення адміністративного правопорушення, він є єдиною формою документу, в якому фіксується факт вчинення допущеного порушення, ніякого іншого документу про прийняття до провадження уповноваженими органами не оформляється. Від того, наскільки грамотно, змістовно і умотивовано складений протокол, залежить якість розгляду справи про адміністративне порушення, правильність розгляду справи по суті й обґрунтованість застосування адміністративного стягнення.

Протокол про адміністративне правопорушення - це комплексне джерело доказової інформації. Однак він набуває значення доказу в таких випадках, коли: по-перше, протокол складений уповноваженою на те посадовою особою; по-друге, складений не пізніше термінів, передбачених для накладення адміністративного стягнення; по-третє, зміст протоколу відповідає усім вимогам, передбаченим коментованою статтею.

У відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України № 1376 від 06.11.2015 року, при складанні протоколу зазначається, зокрема місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення (суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 208466 від 12 жовтня 2020 року, складений відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП з підстав вчинення останнім насильства в сім`ї.

Так, структура кожного окремого складу адміністративного правопорушення містить: об`єкт правопорушення, об`єктивну сторону, суб`єкт правопорушення і суб`єктивну сторону складу правопорушення. Зазначені ознаки визначають у сукупності склад адміністративного правопорушення.

Згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, адміністративним правопорушенням, є вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Таким чином, головною умовою виникнення відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП є вчинення домашнього насильства.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 1 ЗУ "Про запобігання та протидії домашньому насильству", домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Виходячи з наведеного формулювання ознак домашнього насильства, обов`язковими ознаками цього правопорушення є, по-перше, вчинення дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, а по-друге, наявність наслідку таких дій: можливість завдання чи завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

В той же час, як вбачається зі змісту протоколу серії АПР18 № 208466 від 12 жовтня 2020 року, ОСОБА_1 інкримінують вчинення насильства в сім`ї, а не вчинення домашнього насильства, як зазначено у диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Також, із фабули протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 208466 від 12 жовтня 2020 року, вбачається, що особою, яка скала протокол, суть адміністративного правопорушення викладена неповно, оскільки не зазначено, дії якого саме характеру (фізичного, психологічного чи економічного) були вчинені ОСОБА_1 , що є невід`ємною частиною об`єктивної сторони даного адміністративного правопорушення.

Крім того, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні посилання на те, що вчинені ОСОБА_1 дії відносно ОСОБА_2 призвели до настання передбачених законом наслідків для потерпілої особи.

Враховуючи, що обов`язковими ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є наявність дій фізичного, психологічного чи економічного характеру відносно потерпілої особи та настання хоча б одного з наслідків, перелічених в цій частині статті, а такі наслідки відсутні, суддя дійшов до висновку, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 208466 від 12 жовтня 2020 року не викладено суті правопорушення, тобто обставини скоєного 30 вересня 2020 року ОСОБА_1 домашнього насильства, не розкрито об`єктивної сторони правопорушення за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Також у порушення вказаних вимог, у протоколі про адміністративне правопорушення не вказано потерпілу від даного правопорушення (її прізвища, ім`я та по-батькові, адресу тощо), не дивлячись на те, що у протоколі про адміністративне правопорушення є спеціальна графа "потерпілий". Хоча згідно диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, наявність потерпілого є обов`язково складовою вказаних правопорушень. При цьому, згідно обставин події правопорушення, які викладено у протоколі, насильство було вчинено відносно ОСОБА_2 , однак будь-які відомості про потерпілу у протоколі відсутні, що є неприпустимим.

Отже, ці обставини в сукупності свідчать про те, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 208466 від 12 жовтня 2020 року, не викладена суть правопорушення, відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки не вказано дії якого саме характеру були вчинені ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 , в чому саме полягало домашнє насильство, а також не зазначено про наслідки, які за собою потягло вчинення ОСОБА_1 насильства відносно ОСОБА_2 , не зазначено відомості про потерпілу особу, що є грубим порушення вищезазначених вимог законодавства.

Також, згідно положень ч. 2 ст. 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В той же час, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 208466 щодо ОСОБА_1 був складений 12.10.2020 року, при тому, що сама подія мала місце 30.09.2020 року, що підтвердили як ОСОБА_1 , так і адвокат Дузь Ю.М. у судовому засіданні, тим самим було порушено вимоги ч. 2 ст. 254 КУпАП.

При цьому, як вбачається в матеріалах справи міститься копія витягу з інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України за № 61579568 від 01.10.2020 року о 00:44 год. щодо надходження на спеціальну лінію 102 повідомлення від ОСОБА_2 з приводу вчинення сварки її чоловіком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрованого в інформаційно-телекомунікаційній системі "Інфоримаційний портал НП України" (журналі єдиного обліку) Бориспільського ВП за № 26129.

Також, в матеріалах справи міститься копія протоколу про прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення (або таке, що готується) від 01.10.2020 року по вищезазначеному повідомленню ОСОБА_2 з якої слідує, що подія відбулася 30.09.2020 року. Це в свою чергу свідчить про те, що в органах поліції перебувала заява ОСОБА_2 з 01.10.2020 року, однак протокол по вказаній складений, у відповідності до вимог, закріплених у ч. 2 ст. 254 КУпАП, не був.

При цьому, як встановлено під час розгляду справи, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було встановлено 01.10.2020 року та цього ж дня у нього було відібрано письмові пояснення, що підтверджується копією його письмових поясненнь, що містяться в матеріалах справи (а.с.9). При цьому, суд вважає, що відібрані дані пояснення у ОСОБА_1 були саме 01.10.2020 року, оскільки повідомлення про виклик працівників поліції надійшло саме 01.10.2020 року. Крім того, у пояснення зазначена дата відібрання 31.09.2020 року, що є неможливим, оскільки у місяці вересні загалом 30 днів. Це лише може свідчити про некомпетентність працівника поліції, який відбривав у ОСОБА_6 пояснення, а тому суд вважає це технічною помилкою.

Таким чином, особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було встановлено 01.10.2020 року, однак зазначений протокол складено працівниками поліції лише 12.10.2020 року, тобто пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що є порушенням вимог ст. 254 КУпАП. Це в свою чергу свідчить про те, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 208466 від 12 жовтня 2020 року, складено з грубим порушенням чинних норм законодавства.

В той же час, це лише додатково вказує на те, що працівники поліції не вбачали в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, оскільки за наявності винуватості, адміністративний протокол по відношенню до ОСОБА_1 повинен був би складений не пізніше двадцяти чотирьох годин, а не через майже 13 днів після події правопорушення.

Встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 208466 від 12 жовтня 2020 року, складений ДОП Бориспільського ВП ГУ НП в Київській області старшим лейтенантом поліції Затоковим В.В. без з`ясовані та встановлення всіх обставин справи щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, та з порушенням вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення, що складений з порушенням вищезазначених вимог законодавства не може бути поставлений в основу розгляду справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим він не може бути належним, допустимим та достатнім доказом вини.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення, який складено з порушенням встановленого законом порядку, не є доказом вчинення ОСОБА_1 , інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, як зазначалося вище, в протоколі не вказано чи була завдана шкода психічному чи фізичному здоров`ю ОСОБА_2 , не зважаючи на те, що це є невід`ємною частиною об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. При цьому до суду взагалі не надано будь-яких доказів, які б свідчили про завдання ОСОБА_2 шкоди психічному чи фізичному здоров`ю, внаслідок дій ОСОБА_1 .

При цьому, наданий в ході судового розгляду, адвокатом Дузь Ю.М. протокол психолонсультативного дослідження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від 07.10.2020 року, суд не приймає до уваги та відкидає його, оскільки в протоколі зазначено, що ОСОБА_1 вчинив насильство в сім`ї по відношенню до своєї дружини ОСОБА_2 . Таким чином, ОСОБА_3 не являється особою щодо якої вчинене домашнє насильство, а тому вказаний висновок не стосується об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі серії АПР18 № 208466 від 12 жовтня 2020 року.

Також, наявні в справі письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.6) суд не може взяти до уваги як доказ вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, оскільки як вбачається зі змісту даних порушень, вони були відібрані працівниками поліції 30.09.2020 року. Як беззаперечно встановлено в ході судового розгляду, що підтверджується витягом з інтегрованої інформаційно-пошукової системи МВС України за № 61579568 від 01.10.2020 року, ОСОБА_2 викликала працівників поліції лише 01.10.2020 року о 00:44 год. Таким чином, пояснення у ОСОБА_2 не могли бути відібрані працівниками поліції 30.09.2020 року, оскільки вона їх викликала лише 01.10.2020 року.

Крім того, як вбачається з даних письмових пояснень ОСОБА_2 остання в них зазначила, що ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинив з нею конфлікт. Разом з тим, як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, у фабулі не зазначено, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння. Крім того, в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження даного факту. Тобто це свідчить про те, що працівниками поліції не було встановлено, що ОСОБА_1 перебував в стані сп`яніння.

Також, відповідно до пояснень ОСОБА_1 , наданих в ході судового розгляду, останній категорично заперечував, що перебував 30.09.2020 року в стані сп`яніння. Такі показання ОСОБА_1 повністю узгоджуються із показаннями, допитаного в ході судового розгляду свідка ОСОБА_5 , в яких останній підтвердив, що напередодні події спілкувався особисто із ОСОБА_1 і останній перебував у тверезому стані, а також із відомостями, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому суд вважає їх такими, що відповідають дійсності та приймає до уваги.

Ці обставини в сукупності викликають обґрунтований сумнів у достовірності відомостей, викладених у письмових поясненнях ОСОБА_2 , оскільки не підтверджують в сукупності з іншими доказами у матеріалах справи, тому це має трактуватися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а тому суд оцінює їх критично та не приймає до уваги.

Також, в матеріалах справи містяться пояснення ОСОБА_7 , яка являється матір`ю ОСОБА_2 (а.с.7-8). Як вбачається з їх змісту остання 01.10.2020 року перебувала в гостях у своєї доньки за адресою: в АДРЕСА_1 , тобто безпосередньо де відбувалася подія. Разом з тим, пояснення у ОСОБА_7 були відібрані не в день коли відбувалася подія та були викликані працівники поліції на місце події, а лише 09.10.2020 року. Тобто через 9 днів після події, не зважаючи на те, що ОСОБА_7 була безпосередньо на місці події, що є досить дивним. При цьому, працівниками поліції навіть не було встановлено процесуального статусу даної особи, оскільки в протоколі не зазначено про те, що були свідки. Крім того, ОСОБА_7 є близьким родичем ОСОБА_2 , тобто є зацікавленою у вирішенні даної справи на користь її доньки та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. З огляду на вищевикладене, суд не приймає до уваги вказані письмові пояснення та оцінює їх критично.

Інших обставин в протоколі та матеріалах справи не відображено, у зв`язку з чим відсутні підстави для висновку про наявність в діях особи порушення ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, про які вказано в протоколі.

При цьому, ст. 62 Конституції України закріплено, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, порушивши вимоги ст. 255 КУпАП, відносно обов`язку збирання доказів особами, уповноваженими на складання протоколів про адміністративні правопорушення, викладені в протоколі обставини фактично ґрунтуються виключно на поясненнях ОСОБА_2 та її матері, які є однозначно зацікавлені у притягнені ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, та які не підтверджуються доказами, які б надавали правові підстави для висновку про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-3 КУпАП.

Вищевикладене свідчить про те, що Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Нормами КУпАП у компетенцію суду не входить зміна суті правопорушення, його редагування, збирання доказів тощо. Такі дії порушили би принцип рівності сторін та фактично свідчили б про прийняття судом сторони обвинувачення, що є неприпустимим.

Так, у справах "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" (рішення від 20.09.2016 року, заява № 926/08) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Таким чином, наведені обставини унеможливлюють об`єктивний розгляд справи по суті, оскільки неправильне, неповне формулювання суті адміністративного правопорушення унеможливлює визнання судом здобутих по справі доказів належними та допустимими, в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

Крім того, суд не приймає до уваги та оцінює критично, долучені до матеріалів справи за клопотанням адвоката Дузь Ю.М., скріншоти листування ОСОБА_2 та ОСОБА_1 від 18.10.2020 року, відео від 01.10.2020 року та п`ять аудіфайлів від 04.10.2020 року, оскільки дані докази не мають жодного відношення до складу адміністративного правопорушення, викладеного у протоколі серії АПР18 № 208466 від 12 жовтня 2020 року, в якому зазначено, що вказана подія мала місце 30.09.2020 року. По вказаним доказам не можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність ОСОБА_6 у його вчиненні 30.09.2020 року, оскільки вони зроблені не 30.09.2020 року, а після 30.09.2020 року та не мають жодного відношення до даної події. З огляду на це, суд вважає, що твердження адвоката Мозолевської В.В. з цього приводу є обґрунтованими.

При цьому, суд критично оцінює твердження представника ОСОБА_2 адвоката Дузь Ю.М. про те, що долучене нею в ході судового розгляду, відео було зроблено ОСОБА_2 за декілька хвилин до вчинення особою, яка притягується до адміністративної відповідальності насильницьких дій, і де видно, що останній перебуває в стані сп`яніння, оскільки вони не відповідають дійсності.

Як вбачається із відеозапису, у верхньому лівому куті зазначена дата, місяць та рік зняття даного відео, а саме: video_2020-10-20,22-51-54, що в свою чергу свідчить про те, що вказане відео було знято 20.10.2020 року о 22:51:54, а тому не має жодного відношення до складу даного адміністративного правопорушення та до протоколу про адміністративне правопорушення, в якому зазначено, що вказана подія мала місце 30.09.2020 року.

В той же час дані обставини лише додатково ставлять під сумнів правдивість письмових пояснень ОСОБА_2 , що містяться в матеріалах справи, оскільки остання, надаючи відеозапис, зроблений нею на її телефон, через свого представника, повідомляє суду недостовірні відомості, зазначаючи, що вказане відео фіксує події, які відбувалися 30.09.2020 року, які передували конфлікту, не зважаючи на те, що на вказаному відео міститься дата, з якої чітко вбачається, що даний відеозапис знятий зовсім в інший день 20.10.2020 року, тобто вже після події правопорушення.

Таким чином, в справі про адміністративне правопорушення не міститься достатніх доказів, в розумінні ст. 251 КУпАП, про подію і склад адміністративного правопорушення.

Отже, враховуючи все вищевикладене, суддя приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 208466 від 12.10.2020 року, складений щодо ОСОБА_1 не можливо визнавати таким процесуальним документом, який засвідчує факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не знайшла свого підтвердження в судовому засіданні.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 173-2 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Враховуючи викладене, дослідивши повно та всебічно матеріали справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням того, що всі сумніви у винуватості особи повинні тлумачитися на її користь та винність особи не може ґрунтуватись на припущеннях, приходжу до переконливого висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 30 вересня 2020 року домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_2 не знайшов свого підтвердження в судовому засіданні, як не доведено і наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин та враховуючи зазначені норми Закону, а також те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-3 КУпАП слід закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого даною статтею.

На підставі наведеного, керуючись ст. 9, ч. 1 ст. 173-2, ст. ст. 245, 251, 254, 256, 268, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 280, 283-285 КУпАП України, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк