Справа № 683/2663/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 жовтня 2020 року м. Старокостянтинів

Суддя Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області Сагайдак І.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, водія автобуса ФОП ОСОБА_2 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №588778 від 18 жовтня 2020 року ОСОБА_1 ставиться в вину те, що він 18 жовтня 2020 року близько 15 години 50 хвилин в м. Старокостянтинів по вул. Рудяка,10 здійснював перевезення пасажирів маршрутним транспортним засобом - автобусом марки «ПАЗ-4234», номерний знак НОМЕР_1 , за маршрутом «Старокостянтинів-Самчинці», при цьому знаходився в автобусі без засобів індивідуального захисту, а саме маски чи респіратора, чим порушив п.п.2 п.11 постанови КМУ №641 та Постанову КМУ №714 від 17.08.2020 року, тобто ставиться в вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи своєчасно сповіщеним про місце та час розгляду справи, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2020 року, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило.

У відповідності до ч.1 ст.268 КУпАП суд розглядає справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративна відповідальність за статтею 44-3 КУпАП настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст.44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

Серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №588778 від 18 жовтня 2020 року, який складено відносно ОСОБА_1 , міститься посилання на порушення останнім п.п.2 п.11 постанови КМУ №641 та постанову КМУ №714 від 17.08.2020 року.

Відповідно до п.п.2 п.11 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», в редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, передбачено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється, зокрема: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб .

Цим же підпунктом передбачено, що перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Таким чином, вищезазначена норма не передбачає покладення на водія відповідальності за перебування в автобусі без засобу індивідуального захисту.

Як вбачається із матеріалів справи, 18 жовтня 2020 року близько 15 години 50 хвилин по вул. Рудяка,10 в м. Старокостянтинів ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів маршрутним транспортним засобом-автобусом марки «ПАЗ-4234», номерний знак НОМЕР_1 , за маршрутом «Старокостянтинів-Самчинці» та знаходився в автомобілі без засобів індивідуального захисту, а саме маски-респіратора.

При цьому ОСОБА_1 є водієм та працює у фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 , який є перевізником.

Однак, незважаючи на те, що підпунктом 2 пункту 11 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року саме перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно, працівники поліції не притягнули до відповідальності перевізника, натомість притягнули до відповідальності водія ОСОБА_1 .

Крім того, згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 18 жовтня 2020 року ОСОБА_1 ставиться в вину порушення постанови Кабінету Міністрів України №714 від 17.08.2020 року, проте такої постанови не існує, натомість є постанова Кабінету Міністрів України №712 від 12 серпня 2020 року «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 24 квітня 2020 р. № 331 і від 22 липня 2020 р. № 641», якою було внесено відповідні зміни до постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року.

Отже, враховуючи, що 18 жовтня 2020 року близько 15 години 50 хвилин по вул. Рудяка,10 в м. Старокостянтинів Хмельницької області водій ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів маршрутним транспортним засобом автобусом марки «ПАЗ-4234», номерний знак НОМЕР_1 , за маршрутом «Старокостянтинів-Самчинці», та знаходився без засобів індивідуального захисту, а підпункт 2 пункту 11 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року, порушення якого йому ставиться в вину, не передбачає відповідальності водія громадського транспорту за перебування у громадському транспорті без засобів індивідуального захисту, тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, в зв`язку із чим відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у даній справі підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в її діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена через Старокостянтинівський районний суд Хмельницької області до Хмельницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: