Справа № 708/140/20
Номер провадження № 3/708/67/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2020 року

Суддя Чигиринського районного суду Черкаської області Івахненко О.Г. розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли із Чигиринського відділення поліції Смілянського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , приватного підприємця, за ч. 1 ст. 195-6КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

До Чигиринського районного суду Черкаської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 195-6 КУпАП, з якого слідує, що 07 січня 2020 року близько 10 год. 00 хв. в м.Чигирин по вул.П.Дорошенка, в магазині «2000», в порушення порядку встановленого п.п.7.1. п.7 Наказу МВС №1649 від 23.12.2003 «Про затвердження Тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів», ОСОБА_1 здійснюввав продаж піротехнічних засобів, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 195-6 КУпАП.

ОСОБА_1 , провину свою не визнав, пояснивши, що він має всі відповідні документи, які підтверджують його право на продаж піротехнічних засобів. Окрім того він пройшов спеціальну підготовку з питань продажу піротехнічних виробів та допущений до продажу піротехнічних виробів побутового призначення, а тому з протоколом про адміністративне правопорушення не згідний.

Адвокат Семенов О.М., в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_1 , не порушував п.п.7.1. п.7 Наказу МВС №1649 від 23.12.2003 «Про затвердження Тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів», оскільки даний наказ втратив чинність 2018 року, а тому прохав провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закрити за відсутністю в його діях адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , та його захисника, вивчивши матеріали адміністративної справи, вважаю, що провина останнього не знайшла свого підтвердження з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно с вимогами ст. 245 КУпАЛ, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.195-6 КУпАП, відсутній з наступних підстав.

Диспозиція ст. 195-6 КУпАП є бланкетною (різновидом відсильної диспозиції, яка для розкриття змісту відсилає до інструкцій, правил і технічних норм).

Ч.1 ст. 195-6 КУпАП передбачає відповідальність за: «порушення порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів».

Об`єктом правопорушень, передбачених ст. 195-6 КУпАП, є суспільні відносини в сфері обігу, а саме порядку виробництва, зберігання, перевезення, торгівлі та використання піротехнічних засобів.

В протоколі про адміністративне правопорушення, зазначений спеціальний нормативний акт, який регулює такий порядок є Наказ МВСУкраїни від 23грудня 2003 року №1649 «Про затвердження Тимчасових правил обігу в Україні побутових піротехнічних виробів» (далі - Наказ).Однак, зазначений Наказ втратив чинність від 19 січня 2018 року на підставі Наказу МВС України від 28 листопада 2017 року №968 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу МВС від 23.12.2003 № 1649».

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення недодано доказів вилучення у ОСОБА_1 будь яких піротехнічних засобів, та не вказане місце їх зберігання, що має принципове значення в контексті санкції ч. 1ст. 195-6 КУпАП.

Тобто в даному випадку, через невідповідність складеного протоколу про адміністративне правопорушення та доданих до нього письмових доказів вимогам ст. 256 КУпАП, суд позбавлений можливості достовірно встановити наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 195-6 КУпАП.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

При цьому необхідно зауважити, що суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 19 ЗУ "Про міжнародні договори України",ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Оскільки санкція ч. 1ст. 195-6 КУпАП передбачає не тільки застосування штрафу, але й обов`язкову конфіскацією піротехнічних виробів, суд приходить до висновку, що загальний характер цієї норми і тяжкість передбаченого нею покарання, яке може полягати в конфіскації, вимагає суворого дотримання стандартів ЄСПЛ, притаманних кримінальному провадженню, при застосуванні указаної норми.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1ст. 195-6КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Відповідно до ст. 247 КУпАПвизначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.284КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Відповідно до п. 1ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.195-6КУпАП недоведена, суд приходить до висновку про необхідності закриття справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.1, 3, 8, 9, 57 Конституції України, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. 247 п. 1, ст.284 ч. 1 п. 3, ст.294 КУпАП, суддя, -

УХВАЛИЛА:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 195-6 КУпАП закрити в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.Г. Івахненко