Номер провадження 3/523/5844/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2020 р. Суддя Суворовського районного суду міста Одеси Лупенко А.В. розглянувши матеріали справи, які надійшли з УПП в Одеській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з вищою освітою, перебуваючого у цивільному шлюбі, дітей на утриманні не маючого, працюючого IT-маркетологом, зареєстрованого: АДРЕСА_1 , проживаючого: АДРЕСА_2 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягався

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

Встановив:

Відповідно до матеріалів, що надійшли до суду, ОСОБА_1 в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, 09.08.2020р., приблизно о 23год. 47хв., по вул. Дорожній в м. Одесі, керував автомобілем «Jeep», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, що склалася, почервоніння очей та шкіри обличчя), від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

10.08.2020р. за цим фактом, співробітниками поліції у відношенні водія ОСОБА_1 , складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 137103 за ч.1 ст.130 КпАП України.

В судовому засіданні, ОСОБА_2 свою вину не визнав та пояснив, що 09.08.2020 року працівниками патрульної поліції був зупинений автомобіль під його керуванням, та запропоновано пройти тест огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що він відмовився, так як на його думку поліцейські не мали належних (сертифікатів ) документів на цей прилад. Крім того, ОСОБА_2 запропонував поліцейським пройти медичний огляду у встановленому законом порядку проїхавши до медичного закладу, але тільки в присутності його адвоката, на що йому було відмовлено, та відносно нього складено протокол за ст.130 КУпАП, в якому зазначено, що ним порушено вимоги п.2.5 ПДР.

Далі, 10.08.2020р.. приблизно о 03год. 05хв., Лобов тобто до спливу передбаченого законом двох-часового проміжку часу з моменту виявлення підозри про стан сп`яніння, самостійно звернувся до медичного закладу, де пройшов огляд на стан сп`яніння у лікаря нарколога та відповідно до висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000929 від 10.08.2020р., ОСОБА_2 не перебував в стані будь якого роду сп`яніння.

Ознайомившись з адміністративними матеріалами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №137103 від 10.08.2020 року, поясненнями ОСОБА_2 , наданими під час розгляду справи, копією висновку медичного закладу про стан сп`яніння, DVD-дисків із відеозаписами, наданими УПП та Лобовим та олученими до матеріалів справи, вважаю, що адміністративне провадження стосовно ОСОБА_2 необхідно закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення за наступних підстав.

Так, відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно вимог ст.245 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 Кодексу про адміністративні правопорушення наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Згідно ч.2 ст.9 КУпАП адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з матеріалів справи, пояснень ОСОБА_2 , наданих у судових засіданнях, та наданих суду доказів, при зупинці транспортного засобу Лобову було запропоновано проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що останній відмовився, посилаючись на те, що працівниками поліції не було надано належних документів на зазначений прилад, та запропонував проїхати для проходження ним медичного огляду у встановленому законом порядку до медичного закладу, в присутності його адвоката, на що йому було відмовлено.

Але, до матеріалів справи долучений висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000929 від 10.08.2020р. відповідно до якого ОСОБА_2 не перебував в стані будь якого роду сп`яніння.

Відмова ОСОБА_2 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу в медичному закладі яка зазначена протоколі, спростовується відеозаписами, долученими до матеріалів справи, на яких ОСОБА_2 погоджувався пройти медичний огляд в медичній установі.

Крім того, з доказів наданих суду (відеозапису) не можливо встановити, чи взагалі ОСОБА_2 знаходився в стані алкогольного сп`яніння.

Слід зазначити, що диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачають самостійні об`єктивні сторони правопорушення, а саме:

- керування транспортним засобом водієм в стані сп`яніння, що заборонено п.2.9 «а» Правил дорожнього руху;

- передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння, що заборонено п.2.9 «г» Правил дорожнього руху;

- відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (п.2.5 Правил дорожнього руху).

З урахуванням вказаних кваліфікаційних ознак, слід зробити висновок, що відповідальність особи за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння не наступає у разі, коли не встановлено, що останній керував транспортним засобом в стані сп`яніння.

Адміністративна відповідальність за ст.130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, з урахуванням пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності висновку КПП «ООМЦПЗ» ООР №000929 від 10.08.2020р. вбачається відсутність вини в скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП ОСОБА_1 .

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Слід відзначити, що відповідно до ст.62 Конституції України звинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви про винність особи трактуються на його користь. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема справу Пол та Єдвардс проти Сполученого Королівства / Paul and Audrey Edwards v the United Kingdom (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Зі змісту статей 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з підстав відсутності складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене та відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, вважаю необхідним закрити провадження в справі.

Керуючись ст.ст.9, 10, 24, 33, 130, 221, 247, 254, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження за адміністративним матеріалом про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10 - ти днів з дня винесення постанови.

Строк пред`явлення до виконання 3(три) місяця.

Суддя: А.В.Лупенко