Єдиний унікальний номер 219/7750/20
Номер провадження 33/804/568/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Савкова С.В., за участю секретаря судового засідання Ільяшенка С.О., захисника Топчийова Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою захисника Топчийова Є.В. на постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосовано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки,-

В С Т А Н О В И Л А:

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , водій транспортного засобу Renault Magnum, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом ASCAS322DA, номерний знак НОМЕР_2 , за місцем проживання вжив алкоголь (пиво) після дорожньо-транспортної пригоди за його участю, яка мала місце 06 серпня 2020 року о 19-59 год. у м. Бахмут, вул. П. Осипенко, 78. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п. 2.10 «є» та вчинив правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП.

З таким рішенням не погодився захисник Топчийов Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу захисник мотивує тим, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено неточний час як вчинення адміністративного правопорушення, так і складання самого протоколу. Так, у протоколі, що складено за ч. 4 ст. 130 КУпАП вказано, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення о 19-59 год., а сам протокол складено о 22-20 год. В той же час, в протоколі, що складено за ст. 122-4 КУпАП вказано, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення о 20-10 год., а протокол складено о 21-30 год. Захисник звертає увагу, що огляд на стан сп`яніння повинен бути проведений не пізніш ніж протягом 2-х годин з моменту виявлення підстав для його проведення, і в даному випадку підставою є факт ДТП, однак, час події у кожному протоколі відрізняється один від одного.

Захисник також звертає увагу, що свідки події, в тому числі свідок ОСОБА_3 , яка викликала поліцію приблизно о 18-00 год., в судовому засіданні повідомляли, що ДТП трапилось раніше того часу, що вказано у протоколі. Вказані обставини мають суттєве юридичне значення, однак суд першої інстанції їх не перевіряв і належної оцінки не надав. На переконання захисника, саме з 18-00 год. слід відраховувати дві години протягом яких, слід здійснити огляд на стан сп`яніння.

Також захисник зазначає, що після ДТП ОСОБА_1 і потерпіла дійшли згоди щодо відсутності у потерпілої будь-яких претензій, після чого всі учасники ДТП пішли по своїх домівках. Саме цей момент, на думку захисника, можна вважати як закінчення події, а тому ОСОБА_1 мав право робити все, що вважає за необхідне.

Крім того, захисник посилається на постанову Артемівського міськрайонного суду від 19 серпня 2020 року у справі №219/7711/20 та зазначає, що під час ДТП ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, і цей факт є доведеним, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Також захисник звертає увагу на покази свідка ОСОБА_4 , яка пояснювала, що не бачила ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння за кермом автомобіля та розповідала, що в дійсності протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складено працівниками поліції о 23-30 год., і саме у цей час ОСОБА_1 в її присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

На думку захисника суд розглянув справу щодо ОСОБА_1 однобічно, про що свідчить факт того, що в судовому засіданні не допитано свідка ОСОБА_5 та працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення.

Захисник звертає увагу, що судом належним чином не взято до уваги постанову Артемівського міськрайонного суду від 19 серпня 2020 року у справі №219/7711/20, згідно якої ОСОБА_1 під час ДТП був тверезий, у потерпілої відсутні будь-які претензії майнового характеру до правопорушника, на час ДТП 17-30 год. від останнього не було чутно запаху алкоголю, тому потерпіла поліцію не викликала.

Роблячи висновок, захисник в апеляційній скарзі зазначив, що з матеріалів справи вбачається, і це не підлягає доказуванню, що ОСОБА_1 на час скоєння ДТП, яке мало місце 06.08.2020 року о 17.30 годин не був за кермом, більш того, шкоди не має (потерпіла претензій не має), і не перебував в стані алкогольного сп`яніння на час ДТП (пояснення потерпілої), а також те, що з часу самовільного руху транспортного засобу (17.30 годин згідно показів потерпілої, ОСОБА_1 , свідка, яка викликала поліцію ОСОБА_3 ) і до складання адміністративного протоколу за ч.4 ст.130 КУпАП (23.30 годин, згідно відеозапису та показів свідка ОСОБА_4 ) минуло більш ніж 2 години, а згідно п. 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, вказаний огляд повинен бути проведений не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення (час ДТП).

Особа, притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 належним чином повідомлений про день,час та місце розгляду справи, до судового засідання не зявився, заяв про відкладення справи не надав, тому суд вважає можливим розглянути справу за його відсутності, враховуючи також, що право ОСОБА_1 на захист є забезпеченим участю захисника

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення захисника Топчийова Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , апеляційна інстанція доходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати в першу чергу чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Наведені норми чинного законодавства судом першої інстанції в повному обсязі не виконано.

Так, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов висновку, що вина останнього підтверджується такими доказами:

1) поясненнями ОСОБА_1 ,що надані ним в суді, і в яких він не заперечує причетність до ДТП, вжиття алкоголю після ДТП, а також факт відмови пройти медичний огляд на стан сп`яніння;

2) постановою судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 19.08.2020 справа №219/7711/20, якою ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 06 серпня 2020 року, о 19 год. 59 хв., в м. Бахмут Донецької області по пров. Декабристів, 38, водій ОСОБА_1 залишив транспортний засіб Renault Magnum, номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом ASCAS322DA, номерний знак НОМЕР_2 , не вжив всіх заходів та допустив самовільний його рух, внаслідок чого вищевказаний транспортний засіб самостійно здійснив рух заднім ходом та скоїв наїзд на перешкоду, а саме будинок № 78 по вул. П. Осипенко в м. Бахмут Донецької області, чим порушив п. 15.12 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП;

3) письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 06.08.2020, написаними власноруч, з яких вбачається, що після ДТП був схвильований, нервував, вдома випив стакан пива. З власником будинку не домовився, був викликаний наряд поліції (а.с.9);

4) поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які підтвердили, що ОСОБА_1 після ДТП відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння;

5) відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається наявність пошкодження на будинку; видно як свідки у присутності потерпілої наполягають на проведенні огляду ОСОБА_1 на стан його сп`яніння. Крім того, в присутності свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_6 , ОСОБА_1 пояснює, що автомобіль покотився, він вскочив у нього, гальмував, проте зіткнення з будинком уникнути не вдалося. На пропозицію поліцейського пройти медичний огляд, ОСОБА_1 відмовляється, пояснюючи відмову тим, що він після ДТП вжив стакан пива.

З таким твердженням суду першої інстанції погодитись не можна, з огляду на таке.

Згідно до ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків.

Диспозицією частини 4 ст. 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність в разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі умислу (оскільки особа бажає вчинити протиправні дії та вчиняє їх) та відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП може наставати лише за умови доведеності вини особи, тобто психічного ставлення особи до вчинюваної дії та її наслідків, тобто доказуванню підлягають наявність свідомих дій водія по вживанню алкоголю, при цьому водій повинен бути свідомий того, що він підлягає медичному огляду уповноваженою особою з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння або звільненню від такого огляду після ДТП і вживає алкоголь саме до такого огляду чи звільнення.

Як вбачається, таких доказів матеріали справи не містять .

Так, в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 від 19 серпня 2020 року в яких останній зазначає, що дійсно 06 серпня 2020 року займався ремонтом свого автомобіля. Близько 18-00 години авто покотилося, що призвело до пошкодження сусідського будинку. Також ОСОБА_1 зазначив, що після наведених подій перебував в емоційній напрузі, у зв`язку з чим випив невелику кількість спиртного напою пива. При цьому ОСОБА_1 звернув увагу, що не заперечував, що саме з його вини його автомобіль пошкодив будинок сусідки ОСОБА_7 , тому ОСОБА_1 домовився з власницею пошкодженого майна про добровільне відшкодування майнової шкоди. Будь-яких претензій потерпіла не мала, сторони події вирішили не залучати працівників поліції, тому ОСОБА_1 вважав за можливе вжити спиртні напої, оскільки працівників поліції, за домовленістю сторін, не викликали.

Далі, ОСОБА_1 пояснив, що до потерпілої приїхали її діти, і саме вони викликали поліцію (а.с. 20).

Аналогічні пояснення ОСОБА_1 надав у судовому засіданні суду першої інстанції та ще раз підтвердив той факт, що вжив алкогольний напій лише після того, як він та потерпіла дійшли згоди щодо компенсування ОСОБА_1 збитків, завданих потерпілій внаслідок ДТП, та прийняли спільне рішення про відсутність необхідності у виклику поліції.

Також ОСОБА_1 суду пояснив, що лише через годину - півтори після ДТП приїхали робітники поліції. Звернув увагу, що поліцію викликали доньки потерпілої. На момент вживання алкоголю ОСОБА_1 не знав про факт виклику поліцію.

Крім того, апеляційний суд враховує інші докази у справі, що підтверджують версію події, викладену ОСОБА_1 та його захисником, та свідчать про відсутність умислу у ОСОБА_1 на вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Так, свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції пояснила, що є донькою потерпілої ОСОБА_7 і саме вона (свідок) викликала поліцію за адресою своєї матері у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою. ОСОБА_3 пояснила, що 06 серпня 2020 року близько 18-00 год. їй зателефонувала мати та повідомила, що автомобіль сусіда ОСОБА_1 в`їхав в стіну її будинку та пошкодив будівлю. Свідок також пояснила, що під час телефонної розмови матір їй повідомила, що ОСОБА_1 зобов`язався відшкодувати завданих збитків та відремонтувати стіну, тому поліцію вони не викликали, але, оскільки мати свідка ОСОБА_7 є жінка похилого віку, перебувала у дуже схвильованому стані, ОСОБА_3 на власний розсуд вирішила викликати поліцію. Також свідок зазначила, що не знає, чи міг знати ОСОБА_1 про її намір щодо виклику працівників поліції.

Свідок також пояснила, що на теперішній час ОСОБА_1 виконав всі домовленості та відремонтував пошкоджене майно, тому у її матері не має претензій до ОСОБА_1 .

Крім того, апеляційний суд вважає за можливе врахувати письмові пояснення ОСОБА_7 , які є послідовними, у повному обсязі узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_3 та іншими доказами у справі (а.с. 17). Так, ОСОБА_7 пояснила, що 06 серпня 2020 року близько 18-00 год. автомобіль її сусіда в`їхав в стіну її будинку, однак вона з ОСОБА_1 домовилась, що той компенсує збитки, і тому поліцію викликати не стали. Разом з тим, через деякий час поліцію викликала її донька ОСОБА_3 . Свідок також підтвердила, що не має претензій до ОСОБА_1 .

Апеляційний суд ще раз вважає за необхідне звернути увагу на той факт, що, незважаючи на те, що свідка ОСОБА_7 суд безпосередньо не допитував в судовому засіданні, її пояснення у повному обсязі підтверджуються іншими доказами у справі, тому їх слід враховувати в сукупності з іншими матеріалами справи.

Суд апеляційної інстанції бере до уваги пояснення свідка ОСОБА_8 , який в судовому засіданні від 25 вересня 2020 року пояснив, що є товаришем ОСОБА_1 , якому на початку серпня 2020 року допомагав ремонтувати автомобіль. Так, для перевірки гальм транспортного засобу саме свідок завів двигун автомобіля, а потім пішов до гаражу. Момент, коли покотилася машина, він не бачив, вийшов з гаражу у той час, коли почув шум у дворі, тобто тоді, коли машина ОСОБА_1 уже зіткнулась зі стіною сусідського будинку.

Згідно інформації, наданої начальником СРПП №3 Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області майором В. Черником, повідомлення до чергової частини Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про ДТП за участю громадянина ОСОБА_1 надійшло 06.08.2020 року о 20-00 год.

На підтвердження вказаного апеляційний суд приймає до уваги відеозапис з нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що працівники поліції приїхали на місце події не раніше 20-00 год., а запис починається о 20 год. 11 хв.

Аналізуючи вищевказані норми права, пояснення свідків, пояснення ОСОБА_1 , письмові докази, аудіо-відеозаписи, що містяться в матеріалах справи, апеляційний суд доходить висновку, що у ОСОБА_1 не було умислу вживати спиртні напої після дорожньо-транспортної пригоди, але до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння, так як з матеріалів справи чітко вбачається, що після ДТП сторони дійшли домовленостей щодо відшкодування шкоди і вирішили не викликати працівників поліції, і до 20-00 години ОСОБА_1 не знав та не міг знати, що приїде поліція і йому запропонують пройти відповідний медичний огляд. За таких обставин можна дійти висновку, що ОСОБА_1 не був обізнаний, що уповноваженою особою буде вирішуватися питання щодо проведення медичного огляду на встановлення можливого стану сп`яніння, та й взагалі, що працівники поліції приїдуть на місце ДТП.

Апеляційний суд вважає за потрібне повторно звернути увагу, що ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за виживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

При цьому, слід звернути увагу, що законодавцем не передбачена відповідальність за частиною 4 ст. 130 КУпАП за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння, як це зазначено у протоколі. Апеляційний суд також, розглядаючи апеляційну скаргу в межах апеляції відповідно до положень ст. 294 КУпАП не має повноважень розглядати можливість кваліфікації дій ОСОБА_1 за іншими матеріальними нормами КУпАП.

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає за неможливе проігнорувати покази свідка ОСОБА_8 в частині того, що саме він завів двигун автомобіля, внаслідок чого трапилась дорожньо-транспортна пригода.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником авто, і що він заскочив у кабіну авто у той момент, коли транспортний засіб покотився і лише для того, щоб запобігти дорожньо-транспортній пригоді та уникнути негативних наслідків.

У пункті 2.10 «є» Правил дорожнього руху України зазначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Аналізуючи вказане, суд апеляційної інстанції вважає, що в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 знав та повинен був знати про виклик поліції на місце події і, як наслідок, про можливе проходження огляду на стан сп`яніння. Навпаки, всі докази у справі свідчать про те, що ОСОБА_1 був впевнений в тому, що всі спірні питання пов`язання з ДТП вирішив з потерпілою без залучення правоохоронних органів, тому прибуття працівників поліції на місце події для нього було несподіваним, і саме тому суд не може визнати вживання ним алкогольного напою після ДТП умисним вчинення правопорушення, що виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, постанову суду першої інстанції слід скасувати, а справу закрити, відповідно до вимог ст.247 п.1 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Топчийова Є.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Постанову Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 12 жовтня 2020 року скасувати.

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 4 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 на підставі пункту 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя