Справа №: 343/1722/20
Провадження №: 3/0343/527/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 листопада 2020 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С.М.,з участю секретаря судового засідання Шикор Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 , українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, з середньою освітою, одруженого, який має на утриманні одну неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності не притягувався,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

з участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Кобилинець Т.В.,

В С Т А Н О В И Л А:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи:

25 вересня 2020 року до Долинського районного суду Івано-Франківської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 500256 від 05.09.2020 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 5 вересня 2020 року о 20.20 год в с. Шевченкове на дорозі Р-21 Долинського району керував транспортним засобом JEEP GRAND CHEROKEE, н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнин, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження освідування на факт вживання алкоголю та проїхати в медичний заклад для проходження огляду на факт вживання алкоголю водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення:

в судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 5 вересня 2020 року він повертався з товаришем ОСОБА_2 з урочища "Шандра". По дорозі в нього поламався автомобіль, тому вони не змогли доїхати додому, а зупинились на обочині. Він зателефонував своєму знайомому ОСОБА_3 , який ремонтує транспортні засоби, з проханням допомогти. Останній приїхав, але коли оглянув автомобіль, сказав, що треба викликати евакуатор. Вже після цього зі сторони ОСОБА_4 їхали працівники поліції, які розвернулися і запропонували допомогти. Він розгубився, оскільки їхня поведінка була не типовою: спочатку пропонували допомогти, а потім почали перевіряти документи та пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, не пояснивши причину такого огляду, адже він транспортним засобом не керував та вживав спиртне після його поломки, коли чекав на евакуатор. Коли він телефонував за допомогою та роз`ясненнями з приводу дій працівників поліції, казав, що зупинили, бо це так узагальнено і простіше було пояснити суть свого прохання.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_3 показав суду, що 05.09.2020 в районі 20 год зателефонував йому ОСОБА_1 та попросив допомогти, оскільки його автомобіль поламався. Він під`їхав до нього. З ОСОБА_5 був його товариш ОСОБА_6 . Оглянувши автомобіль, він виявив, що відірваний ричаг і машина їхати не зможе, тому запропонував викликати евакуатор. Коли вони знаходилися біля поламаного автомобіля, домовлялися, як його доставити додому, приїхала поліція. Працівники поліції хотіли перевірити на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Свідків вони не запрошували, були тільки працівники поліції і одна особа, яка приїхала з ними в автомобілі. Вони намагалися щось пояснити останнім, але поліцейські не слухали, а коли він від`їхав, зупинили і його та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення. На диску, що наявний у його справі, який він надав захиснику ОСОБА_5 та не заперечує, щоб його було використано у даній справі, мова йде про ОСОБА_7 , а саме, що у нього поламався автомобіль і він їхав йому допомогти. ОСОБА_1 їхати не міг, залишився на місці чекати евакуатор, а він поїхав у м. Долина сам.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні надав покази про те, що 05.09.2020 близько 19.30 год недалеко від повороту на ОСОБА_8 вийшов з ладу автомобіль ОСОБА_1 , яким вони їхали в сторону м. Долина. У транспортному засобі вирвало лівий ричаг. ОСОБА_5 дзвонив до ОСОБА_9 , бо він розуміється на автомобілях. Однак, приїхавши на місце та оглянувши автомобіль, останній сказав, що треба викликати евакуатор. Після того, як автомобіль зламався і вони впевнилися, що їхати дальше не зможуть, а транспортний засіб доставити додому потрібно тільки за допомогою евакуатора, ОСОБА_7 розізлився, витягнув пляшку коньяку, яку мав у машині, і вони випили по чуть-чуть. Але після того останній не керував автомобілем, вони чекали поки його заберуть. ОСОБА_9 з ними не вживав спиртне. В цей час приїхали працівники поліції і щось з`ясовували з ОСОБА_1 . Коли працівники поліції під`їхали, їх автомобіль стяв на узбіччі з ввімкненими габаритами. Поліцейські розвернулися і під`їхали до них, мабуть хотіли допомогти. Під час розмови поліцейських з ОСОБА_5 він сидів в автомобілі. Інших свідків не було.

Свідки ОСОБА_10 та ОСОБА_11 в судове засідання для дачі показів не з`явилися, хоча судом вживалися заходи для їх виклику шляхом направлення судових повісток за адресами, вказаними ними у письмових поясненнях, причин неявки не повідомили. Поштове повідомлення, направлене ОСОБА_10 , повернулося до суду з відміткою "не проживає" (а.с 25,26).

ІІІ. Досліджені в судовому засіданні письмові докази та відеозаписи:

на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 500256 від 05.09.2020, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, яке поставлено в провину ОСОБА_1 , а саме, що останній 5 вересня 2020 року о 20.20 год в с. Шевченкове на дорозі Р-21 Долинського району керував транспортним засобом JEEP GRAND CHEROKEE, н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнин, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Від проходження освідування на факт вживання алкоголю та проїхати в медичний заклад для проходження огляду на факт вживання алкоголю водій відмовився в присутності двох свідків Надавати будь-які пояснення останній відмовився, що відмічено у протоколі. Документи в нього не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Підписувати протокол ОСОБА_1 також відмовився (а.с.1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проводився у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук за допомогою приладу Драгер. Від огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, свідками чого були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.2);

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську ЦРЛ, складеним 05.09.2020 о 20.25 год, відповідно до якого ОСОБА_1 від огляду відмовився (а.с.3);

- письмові пояснення від 05.09.2020 ОСОБА_11 та ОСОБА_10 , які вказали, що 05.09.2020 близько 20.30 год кожен з них проїжджав через с. Шевченкове Долинського району, де вони були зупинені та запрошені працівниками поліції бути присутніми при проходженні тесту на факт вживання алкоголю гр. ОСОБА_1 , який керував автомобілем JEEP GRAND CHEROKEE, н.з. НОМЕР_3 . Коли працівники поліції запропонували останньому пройти даний тест, він відмовився, що вони засвідчили своїми підписами (а.с.4,5);

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/3982, яке чинне до 24.07.2021, та свідчить, що газоаналізатор Alcotest 6820 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с.8);

- відеозапис на оптичному диску DVD+R 4,7GB 16х (а.с.9), який був переглянутий в судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 . На диску міститься два відеофайли: на першому - 05.09.2020 20.31 год зафіксовано як ОСОБА_1 пред`являє документи. Поруч з ним знаходиться ще одна особа, яка пояснює, що поламався автомобіль і він приїхав допомогти. ОСОБА_5 просить працівників поліції "по-людськи" розійтися, до когось телефонує та вказує, що випив, щоб допомогли; на другому файлі можна побачити як ОСОБА_1 просить не складати протокол, що він готовий оплатити штраф, працівники поліції пропонують йому пройти огляд на місці або проїхати в Долинську ЦРЛ для огляду, на що він відмовляється.

Слід зауважити, що на відеозаписі свідків огляду, тобто осіб, в присутності яких ОСОБА_1 пропонували пройти огляд на визначення стану сп`яніння і він відмовився, не видно, як і не видно, щоб працівниками поліції встановлювалися їх особи, складалися будь-які документи. Також не зафіксовано автомобіль, яким керував ОСОБА_1 : його стан, рух. Розмова ОСОБА_1 , поліцейських та ще однієї особи, як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_12 , відбувається на вулиці, біля службового автомобіля поліцейських. ОСОБА_1 не роз`яснюють його прав, не зафіксовано, чи був зупинений автомобіль під його керуванням та причину такої зупинки, не пояснюють причину перевірки документів та підстави для проведення огляду, не повідомляють суть правопорушення, яке ставиться йому в провину та не відбирають пояснення з даного приводу.

В свою чергу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, в спростування своєї вини надала особисті пояснення, клопотала про допит свідків, показання яких описані вище, та надала відеозапис на оптичному диску DVD+R 4,7GB 120MIN, отриманий з матеріалів адміністративної справи №343/1720/20 (а.с. 27, 28) захисником та переглянутий в судовому засіданні зі згоди ОСОБА_3 , якого стосується вищевказана справа.

Так, на даному відеозаписі зафіксовано дату та час: 05.09.2020 20.45 год. На ньому видно, що працівники поліції зупиняють автомобіль, з якого виходить ОСОБА_9 , розмовляючи по телефону. Зафіксовано як працівники поліції просять його надати документи, з`ясовують його анкетні дані. ОСОБА_9 повідомляє, що вони тільки що спілкувалися, у чоловіка зламався автомобіль і вони під`їхали допомогти. Пояснює, що в нього є ще один автомобіль і він завжди виїжджає, якщо є необхідність у допомозі.

ІV. Оцінка суду:

оцінюючи зазначені вище докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю суд враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення , його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Так, в даній ситуації ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, надав пояснення, в яких, зокрема, стверджував, що в стані алкогольного сп`яніння автомобілем він не керував, його автомобіль стояв у зв`язку з поломкою, відповідно не було підстав для його огляду, що відповідно до статті 251 КУпАП може бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

З іншої сторони, надаючи оцінку протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 500256 від 05.09.2020, відеозаписам і письмовим поясненням свідків, які додані до протоколу та поясненням свідків, які допитані в судовому засіданні, суд звертає увагу на таке.

Пояснення ОСОБА_1 в частині, що він не керував автомобілем підтверджені в судовому засіданні показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є логічними, послідовними, відповідають іншим доказам. Про несправність автомобіля та неможливість продовжити ним рух йдеться і в долучених до матеріалів справи відеозаписах.

У свою чергу працівниками поліції не надано жодного доказу, з якого можна було б встановити рух автомобіля та керування ОСОБА_1 ним в цей час. Факт керування автомобілем має бути доведеним поза розумним сумнівом і може підтверджуватися, зокрема, показаннями свідків, які підтвердять саме факт керування, а не факт огляду чи відмови від огляду водія, показами технічних приладів, що мають функцію фото- і кінозйомки, тощо. Однак, таких доказів до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Отже, повертаючись до обставин даної справи, суд звертає увагу на те, що ч. 1 ст. 130 КУпАП, в тому числі, передбачає відповідальність за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що в даному випадку інкримінується ОСОБА_1 .

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносити у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

За ч.1 ст. 130 КУпАП об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення полягає в тому, що правопорушник має відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння. Відсутність об`єктивної сторони складу адміністративного правопорушення виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності. Тобто, працівники поліції повинні також представити суду докази того, що вони, встановивши факт керування автомобілем особою, в якої наявні ознаки алкогольного сп`яніння, дотримуючись встановленого законом порядку, запропонували особі пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і на місці зупинки транспортного засобу, і в медичному закладі, в присутності двох свідків, на що вказана особа відмовилися, і відповідно її відмова належним чином зафіксована та може бути доказом, що підтверджує вину особи.

На обґрунтування того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, та, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння суду було надано, зокрема протокол про адміністративне правопорушення, відеозапис, акт на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направлення для огляду водія в заклад охорони здоров`я та письмові пояснення свідків.

Переглянувши відеозапис, суд встановив, що на ньому не видно як автомобіль рухається та що ОСОБА_1 перебуває за його кермом. Тобто, на відео не зафіксовано факт керування автомобілем ОСОБА_1 . Крім цього, на відео також не видно, що ОСОБА_1 роз`яснюють причину зупинки та причину такого огляду.

Не можна встановити факт та причину зупинки і з матеріалів справи, зокрема, у долученому рапорті, який фактично є документом внутрішнього користування, оскільки його зміст полягає в тому, що працівник поліції інформує начальника ВП про правомірність дій працівників поліції щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення і, який у розумінні статті 251 КУпАП, не може вважатися належним і допустимим доказом учинення адміністративного правопорушення (ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020), також нічого не зазначено про причину зупинку, де було виявлено автомобіль, чи здійснював він рух та в якому стані перебував. Не зафіксовані такі дані і на відеозаписі, долученому до протоколу про адміністративне правопорушення.

Більше того, свідки у своїх письмових поясненнях вказали, що їх було запрошено при складенні протоколу за ст. 130 КУпАП і що в їх присутності водій ОСОБА_1 відмовився у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння. Однак доказів того, що в їх присутності ОСОБА_1 пропонували проїхати на огляд в медичний заклад в матеріалах справи немає. Також свідки в своїх письмових поясненнях вказали, що кожен з них проїжджав через с. Шевченкове Долинського району, де вони були зупинені та запрошені працівниками поліції бути присутніми при проходженні тесту на факт вживання алкоголю гр. ОСОБА_1 , тобто факту керування останнім транспортним засобом вони також не підтвердили. Не видно і на відео, що вони були присутні під час відмови водія від огляду та що їх особи встановлювалися.

Варто зауважити, що п. 1-9 ч. 1 ст. 35 Законом України «Про Національну поліцію» визначений вичерпний перелік випадків, які надають право працівнику поліції зупинити транспортний засіб. У кожному разі працівник поліції зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки.

Крім цього, ст. 32 вказаного Закону містить вичерпний перелік, коли поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи. Зокрема, відповідно до п. 2 ч.1 ст. 32 Закону, у випадку якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Також згідно з п.3.5 розділу III Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016 №100, встановлено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Отже, якщо із відеозапису нагрудної камери (відеореєстратора) працівників поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом.

Аналогічне вказано і в пункті 5 розділу II та пункті 2 розділу III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженій наказом МВС України 18.12.2018 № 1026, а саме, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка (відеозапис) ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Як зазначено в постанові Верховного Суду від 18.07.2019 (справа №216/5226/16-а(2-а/216/33/17), адміністративне провадження №К/9901/20315/18) відеозапис може бути прийнятий до уваги судом, якщо він відображає відомості про вчинення правопорушення, а не лише містить процесуальну послідовність винесення оскаржуваної постанови.

Даючи оцінку відеозапису, який долучений працівниками поліції до даної справи, суд звертає увагу, що в ньому жодних відомостей про вчинення правопорушення, тобто керування транспортним засобом, не має. Долучені тільки записи, з яких можна встановити, що особа перебуває на вулиці біля поліцейських. Запис складється з двох частин, тобто переривається, та причини його зупинення не зазначені. На ньому не зафіксовано ні факту керування транспортним засобом, ні його зупинку, ні перебування ОСОБА_1 за кермом, ні він не містить інформації про складення протоколу та інших письмових доказів відповідно до вимог законодавства. Зафіксовані тільки уривки з фраз ОСОБА_1 , де він зазначає, що вживав алкоголь, однак не зафіксовано де та коли, після чого на іншому файлі уривок, де він просить зрозуміти його, на що працівники поліції запитують, чи відмовляється від огляду, не пояснючи причину такого огляду.

Такими чином, жодних відомостей про факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відеозапис не містить і в цілому не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення, поставленого в провину ОСОБА_1 , як власне і письмові пояснення свідків, в яких відсутні дані, що водій відмовився проїхати до медичного закладу для огляду. Більше того, вказані письмові пояснення свідків не можуть бути взяті до уваги судом та визнані допустимими доказами, оскільки на відео відсутні дані, що їх особи встановлювалися і взагалі їх на відео немає. А для дачі показів у судовому засіданні вони не з`явилися, хоча судом вживалися належні заходи для цього.

Тому притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпція, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Таким чином, наведені факти відповідно до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

З наданих доказів на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні докази складової об`єктивної сторони, тобто факту керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суд приходить до висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного, ст.ст. 1, 9, 23, 33, 130, 251, 252 КУпАП, та, керуючись ст.ст. 40-1, 247, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв з дня її винесення до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя С.М. Монташевич