Єдиний унікальний номер 758/9939/20 Головуючий в суді I інстанції Отвіновський П.Л.
Апеляційне провадженя № 33/824/4189/2020 Суддя-доповідач Гриненко О.І.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 листопада 2020 року суддя Київського апеляційного суду Гриненко О.І., розглянувши з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника Хлівнюка М.М., подану ОСОБА_1 апеляційну скаргу на постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року, прийняту щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, зі стягненням судового збору на користь держави. Згідно із постановою судді, ОСОБА_1 23 серпня 2020 року о 09 годині 55 хвилин по вул. Пушкінській, 68 в м. Одеса керував автомобілем марки «КІА», державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою судді, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків судді фактичним обставинам справи, а також порушення норм матеріального і процесуального права, просить постанову Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року скасувати, визнати незаконним та скасувати протокол серії ДПР18 №102285, а справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, апелянт вказує, що його автомобіль знаходився на стоянці серед інших автомобілів, будь-яких доказів того, що його автомобіль зупиняла патрульна поліція, а тим більше, що він знаходився за кермом автомобіля немає.

Також апелянт зазначає, що такої ознаки, зазначеної в протоколі працівником патрульної служби як нестійка хода, серед ознак, які містяться в п.3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», не має. Крім того, на думку апелянта, працівник поліції спочатку повинен був встановити відповідно до п.3 Інструкції ознаки сп`яніння, а потім вимагати у водія проходити тест на стан сп`яніння, до того ж підозр щодо ознак у нього алкогольного сп`яніння у працівників патрульної поліції не виникало та на відеозапису чітко видно, що він погоджується пройти тест на алкотестері. Також ОСОБА_1 вказує, що у працівників поліції драгера не було і вони просили привезти драгер інший патруль, тому припускає, що даний патруль права здійснювати огляд на стан алкогольного сп`яніння не мав. Крім того, апелянт вказує, що йому не було запропоновано пройти тест у найближчому медичному закладі. Зазначає, що єдиним доказом його вини, який суд узяв до уваги це те, що він в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Разом з тим, пояснення свідків надруковані на принтері, що на думку апелянта, також не може бути доказом його вини. Також апелянт вказує, що протокол про адміністративне правопорушення, було складено з порушенням норм КУпАП.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 , заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Хлівнюка М.М., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, вивчивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

За наслідками перевірки рішення суду першої інстанції в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, встановлено, що при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом належним чином були досліджені докази, що містяться в матеріалах справи, яким суд першої інстанції надав належну оцінку та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Зокрема, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується фактичними даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №102285 від 23 серпня 2020 року (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.2), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с.7).

Апеляційним судом було переглянуто відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення. На вказаному відеозапису зафіксовано факт категоричної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу в присутності двох свідків. Крім того, із запису вбачається, що ОСОБА_1 особисто запитує працівника поліції, хто його зупиняв на перехресті, що підтверджує той факт, що ОСОБА_1 був за кермом і спростовує доводи його апеляційної скарги про те, що будь-яких доказів того, що його автомобіль зупиняла патрульна поліція, а тим більше, що він знаходився за кермом автомобіля немає. Будь-яких порушень з боку працівників поліції зазначений відеозапис не містить. Більш того, на зазначеному відеозапису сам ОСОБА_1 вказує, що вночі вживав пиво, і це підтверджує законність вимог уповноважених патрульної поліції щодо огляду його на стан сп`яніння в установленому порядку.

Викладення пояснень свідків на друкованих бланках не може бути підставою для визнання вказаних пояснень неналежними доказами, так як законодавчо питання форми пояснення свідків не врегульовано, а крім того, фактичні дані, що містяться в поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об`єктивно узгоджуються з іншими доказами по справі, зокрема з даними протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 та фактичними даними, зафіксованими на відеозапису з нагрудної камери працівника поліції.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що йому не було запропоновано пройти тест у найближчому медичному закладі жодним чином не спростовують його вини у невиконанні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення працівниками поліції складено з порушенням чинного законодавства нічим не підтверджуються. Всі матеріали справи зібрані працівниками патрульної поліції, які діяли в межах своїх повноважень, протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 повністю відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та підписаний ним без будь-яких зауважень.

З урахуванням викладеного вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду справи, а відтак підстав для її задоволення апеляційний суд не вбачає.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 призначене в межах санкції ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, відношення до вчиненого і майнового стану.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції не встановлено.

З урахуванням викладеного, вважаю, що постанова судді Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП є законною та обґрунтованою і апеляційних підстав для її скасування не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Подільського районного суду м. Києва від 21 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Гриненко