ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
№201/3378/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Мельниченко С.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Посадовою особою Дніпровського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 23.03.2020 складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 173-2 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 в якому зазначено: 23.03.2020 близько 15-30 годин, за адресою: АДРЕСА_1 , порушив правила ТЗП АА 153866 від 23.03.2020 з 15-00 дії до 28.03.2020 до 15-00 годин, а саме п.3, контактував зі своєю донькою гр. ОСОБА_2 , висловлювався нецензурною лайкою.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином, проте до суду останній не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин до суду не направив.

Суд, враховує, що відповідно до ч.2 ст. 268 КУпАП, присутність особи при розгляді справ, передбачених ст.173-2 КУпАП, є обов`язковою, однак враховуючи, що ОСОБА_1 будучи повідомленим належним чином до суду не з`явився, не повідомивши про поважність такої неявки, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за його відсутності з огляду на наступне.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Аналогічна позиція висвітлена у абзаці 2 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деяки злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де зазначено, що справи про адміністративне правопорушення розглядаються у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи це можливо лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і якщо від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Також аналогічних висновків, неодноразово доходив у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, зокрема у п. 41 рішенні у справі Пономарьов проти України від 03.04.2008 року (заява №3236/03), Європейський суд з прав людини наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точку зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, приходить наступників висновків.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Так, посадовою особою поліції, дії ОСОБА_1 кваліфіковані як ч.1 ст. 173-2 КУпАП, а саме: «невиконання правил п.3 ТЗП АА 153866 від 23.03.2020 дією до 28.03.2020 15-00 годин, конфліктував зі своєю донькою, висловлювався нецензурною лайкою».

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення виражається в умисному невиконанні захисного припису відносно ОСОБА_1 , однак самого заборонного припису до матеріалів справи не надано, а тому суд не має можливості об`єктивно надати оцінку діям інкримінованих останньому.

Суд наголошує, що у відповідності до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Інших належних та допустимих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 суду надано не було.

Відповіднодо ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

У відповідності до ст.62 Конституції України, як норми прямої дії, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Отже, винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумним сумнівом, а усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності та достатності.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що провадження по даній справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП .

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 245, 247, 268, 277, 278, 283 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 притягнутого за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, закрити за відсутності складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала законної сили:

Суддя: С.П. Мельниченко