1 із 3 Справа № 303/7235/20
Провадження № 3/303/3272/20
П О С Т А Н О В А

29 грудня 2020 року м.Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Маргитич О.І., з участю захисника Соскіда Ю.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України,

- за частиною1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 20 листопада 2020 року о 21 годині 40 хвилин в місті Мукачево по вулиці Свалявській,8А, керував транспортним засобом марки «Hyundai і 30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України (затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306), з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Такі його дії кваліфіковані за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Правопорушник в судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що 20 листопада 2020 року о 21 годині 30 хвилин був зупинений працівниками поліції, які повідомили що на його автомобілі не горить світло правого «стопа» (сигнального вогню гальмування). В подальшому запропонували йому пройти обстеження на визначення стану сп`яніння (наркотичного), при цьому всіляко залякували його наслідками проходження такого огляду.

Захисник правопорушника в судовому засіданні пояснив, 20 листопада 2020 року фактично відбулося безпідставне зупинення транспортного засобу марки «Hyundai і 30», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .

Зазначає, що відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 35 Покликається Закону України «Про національну поліцію» зупинка транспортного засобу працівником поліції дозволяється, якщо водій порушив Правила Дорожнього руху. На його думку не може бути причиною зупинки і як наслідком порушенням Правил дорожнього руху України, якщо на автомобілі не горить світло правого «стопа» (сигнального вогню гальмування).

Крім цього, зазначає що зазначені події 20 листопада 20220 року, зі слів ОСОБА_1 , відбувалися о 21 годині 30 хвилин, що також підтверджується із записів з нагрудних камер працівників поліції, що в свою чергу не відповідає часу зазначеному у протоколі про адміністративне правопорушення.

Також, захисник вказує на те, що з досліджених ним записів з нагрудних камер працівників поліції, вбачається, що о 21 годині 33 хвилин ОСОБА_1 погоджується пройти освідчення на визначення стану сп`яніння у медичному закладі. Після перерви відеозапису з 21 години 40 хвилин і його відновлення о 21 годині 56 хвилин на запитання працівника поліції чи погоджується правопорушник пройти освідчення на визначення стану сп`яніння останній відмовляється пройти таких з власних мотивів. Після перерви відеозапис здійснювався в присутності свідків, яким поліцейським повідомлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані наркотичного сп`яніння.

2 із 3

ОСОБА_1 пояснив, що мотивами відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння стало те, що певного часу під час спілкування з працівниками поліції вони всіляко залякували його, можливими негативними наслідками для нього в разі виявлення в нього стану наркотичного сп`яніння, постановлення на облік в наркологічний диспансер, повідомлення по місцю проживання. Фактично примушували до відмови від проходження освідчення у медичному закладі.

Вважає, що працівниками поліції 20 листопада 2020 року, в порушення вимог Закону України «Про національну поліцію» було штучно створено ситуацію через підбурення ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення з подальшим складенням стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення.

Просить закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вивчивши надані суду матеріали провадження слід прийти до наступного.

Згідно вимог статті 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Адміністративним правопорушенням згідно частини 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення визнається, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно матеріалів про адміністративне правопорушення 20 листопада 2020 року ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Згідно пункту 6 розділу 1 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» від 09 листопада 2015 року № 1452/735 огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби).

Як зазначено вище, відповідальність за даною статтею настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Із записів з нагрудних камер працівників поліції, які долучені до матеріалів справи, вбачається, що правопорушника було зупинено по вулиці Свалявській в місті Мукачеві. Стосовно правопорушника складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною 5 статті 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення. При цьому, з порушенням вимог статті 264 Кодексу України про адміністративні правопорушення проведено особистий огляд правопорушника та транспортного засобу.

Крім того, із зазначених вище записів вбачається що правопорушник не відмовлявся від проходження обстеження на стан наркотичного сп`яніння, проте працівниками поліції належним чином не роз`ясненого порядок проходження обстеження на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я в місті Мукачеві в присутності двох понятих (свідків).

3 із 3

Щодо пояснень свідків, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення слід зазначити, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря нарколога. Проте такі пояснення суперечать суті адміністративного правопорушення зазначеного в протоколі, де зафіксовано факт відмови правопорушника від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Статтею 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (стаття 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення)

Відповідно до пункту "а" частини 3 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення повинен бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, положення Конвенції стосуються й обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення. Вказана судова інстанція приймає до свого провадження і заяви щодо рішень судів про накладення на осіб адміністративних стягнень, оскільки вважає, що в силу суворості санкцій такі справи за суттю є кримінальними, а адміністративні покарання фактично носять кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції (пункту 55 рішення у справі "Гурепко проти України"; пункту 21 рішення у справі "Надточій проти України").

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Згідно пункту 1 статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись статтями ст.ст. 130, 247, 280, 282-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі стосовно ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України) за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції через Мукачівський міськрайонний суд.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду О.І.Маргитич