Дата документу 18.11.2020 Справа № 554/9969/20
Провадження №3/554/2382/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 листопада 2020 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м.Полтава Січиокно Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Головного управління Національної поліції в Полтавській області в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Полтави, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючої адміністратором кафе «Кофеїн»

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

У С Т А Н О В И Л А:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 292849 від 18.10.2020 року, 18 жовтня 2020 року, о 22 годині 40 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи в кафе «Кофеїн», що по вулиці Котляревського, 3 в м.Полтаві, здійснювала діяльність, чим порушила постанову КМУ № 641 від 22.07.2000 року, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, вину не визнала та повідомила, що 18 жовтня 2020 року, о 22 годині 40 хвилин, кафе «Кофеїн», що по вулиці Котляревського, 3 в м.Полтаві не здійснювало діяльності, натомість в його приміщення залишилися відвідувачі, які прийшли туди до 22.00 год, які сиділи за столиком і розмовляли, при цьому вони вже нічого не замовляли.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Статтею 44-3 КУпАП визначено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення відповідно до ст.9 КУпАП, обов`язковою ознакою складу правопорушення, у тому числі, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, є вчинення особою певної дії або бездіяльності, яка згідно ст.256 КУпАП має бути конкретно визначена в протоколі.

За змістом вимог ст. 256, ч.1 ст. 257 КУпАП, питання наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення суд вирішує лише у межах протоколу, складеного відносно конкретної особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Зокрема, статтею 256 КУпАП визначено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Виходячи з аналізу вищевказаних норм, суб`єктивна та об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, полягає в умисному порушенні особою правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб".

Ст.44-3 КУпАП є бланкетною правовою нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Основна особливість бланкетної диспозиції полягає в тому, що така норма має загальний зміст.

Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Зазначаючи в протоколі фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, ініціатор його складення не виклав суті адміністративного правопорушення, не зазначив, які саме дії вчинила ОСОБА_1 , які б порушували правила щодо карантину людей, а також не в казав відповідних пункт постанови КМУ «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби Covid-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV 2» № 641 від 22.07.2020 року.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначене узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v.Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що окрім порушень ст. 256 КУпАП, в справі відсутні достатні, допустимі та переконливі докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, а отже склад вказаного правопорушення в її діях відсутній, а тому провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись статтями 247,283, 284 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

закрити справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП у зв`язку за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення в її діях.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Січиокно