П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/282/20

13 лютого 2020 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Міськевич О.Я. розглянувши матеріали, які надійшли від Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні одна неповнолітння дитина, працюючого по тимчасових заробітках, громадянина України.

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

На розгляд Надвірнянського районного суду надійшли матеріали від Надвірнянського ВП ГУНП України в Івано-Франківській області стосовно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 534626 від 24.01.2020 р., складеного ДОП Надвірнянського ВП ГУНП Лозяк М.В. вбачається, що 20 грудня 2019 року близько 18:45 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 умисно вчинив дії психологічного характеру відносно своєї матері ОСОБА_2 , а саме: пошкодив вхідні двері до квартири, висловлювався нецензурними словами, чим завдав шкоди психологічному здоров"ю останньої.

ОСОБА_1 роз`яснено права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 268 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчинені вказаного правопорушення не визнав, суду пояснив, що він проживає в м.Івано-Франківськ разом з своєю сім"єю. В АДРЕСА_2 проживає його мати, з якою в нього неприязні відносини. У вказаній квартирі він приписаний, а також вона йому належить на підставі договору дарування.

18 грудня 2020 року він приїхав до своєї сестри ОСОБА_3 привіз їй подарунки. Однак його мати ОСОБА_4 не пустила його.

20 грудня 2019 року близько 18:00 год. він разом з своєю дружиною ОСОБА_5 знову приїхав в АДРЕСА_3 4/19 в свою квартиру. Постукавши в двері квартири він попросив відкрити їх. Однак його мати ОСОБА_4 відмовилася відкривати двері. Через це він пішов взяв викрутку, щоб за її допомогою відкрити двері так як ключі від квартири знаходяться в його матері. Вона почала на нього кричати . Через деякий час приїхали працівники поліції, він їм все пояснив.

Свідок ОСОБА_5 суду дала показання про те, що вона є дружиною ОСОБА_5 20.12.2019 року вона разом з чоловіком приїхали в м.Надвірна до його квартири, яка знаходиться по АДРЕСА_4 . Її чоловік ОСОБА_5 постукав в двері та попросив відкрити двері квартири. Однак його мати ОСОБА_4 не відчинила двері, почала на них кричати і викликала поліцію.

Суддя, вислухавши пояснення правопорушника, дослідивши матеріали справи дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, у відповідності до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з диспозицією ст.173-2 КУпАП, вчинення домашнього насильства - це умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Із протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, щоОСОБА_1 вчинив психологічне насильство відносно його матері ОСОБА_2 , яке полягало впошкодженні вхідних дверей до квартири, висловлювався нецензурними словами, чим завдав шкоди психологічному здоров"ю останньої.

З письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 вбачається, що вона з 2000 року проживає за адресою АДРЕСА_2 , в квартирі, яку придбала в шлюбі спільно з чоловіком ОСОБА_6 . При розлученні вони з чоловіком оформили угоду дарування даної квартири їхньому синові ОСОБА_1 . Вона неодноразово робила ремонт у вказаній квартирі за власні кошти, самостійно придбала меблі та побутову техніку. На вказаній квартирі вона проживає разом з малолітньої дочкою від другого шлюбу.

20.12.2019 р. близько 18.45 год. вона разом з малолітньою дочкою знаходились по місцю свого проживання АДРЕСА_2 . В цей момент вона почула сильний стукіт у вхідні двері квартири. Глянувши у дверний глазок вона побачила свого сина від першого шлюбу ОСОБА_1 , в руках якого були ящик для інструментів та сокира. ОСОБА_1 гучно висловлювався нецензурною лайкою в її сторону та погрожував їй фізичною розправою. Після цього ОСОБА_1 зламав замок у вхідних дверях.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_7 вбачається, що вона не була очевидцем подій і дізналася про обставини вчинення зі слів потерпілої ОСОБА_4 , яка під час розмови повідомила, що 20.12.2020 року близько 18:30 год. остання почула сильний стукіт у вхідні двері. Підійшовши до "глазка" дверей побачила, сина ОСОБА_8 з сокирою в руках та який наносив удари по дверях. Після чого ОСОБА_4 перелякалася і викликала поліцію

З письмових пояснень свідка ОСОБА_9 вбачається, що вона розмовляла по телефону з ОСОБА_4 , яка їй повідомила, що її син ОСОБА_3 з дружиною приїхали до неї в квартиру. Також ОСОБА_4 казала їй що син стукає в двері і намагається відкрутити навісний замок. Їх розмова по телефону тривала і вона чула як ОСОБА_10 казала синові, щоб він припинив свої дії, при цьому ОСОБА_4 була перелякана та плакала. Вона їй порекомендувала викликати поліцію, а сама пішла до місця її проживання. Коли прийшла до будинку по вул АДРЕСА_3 4 то побачила біля автомобіля ОСОБА_11 . Коли підійшла до нього, він сказав що чекає працівників поліції, яких викликала його мати. Всі разом вони піднялися до квартири, однак двері квартири не відчинили, так як була пошкоджена ручка від замка. Ствердила, що не чула щоб ОСОБА_3 висловлювався нецензурними словами чи погрожував фізичною розправою відносно ОСОБА_4 та підтвердила що він намагався проникнути в квартиру знявши замок, чим дуже перелякав його мати.

З письмових пояснень свідка ОСОБА_12 вбачається, що останній проживає по сусідству з ОСОБА_4 20.12.2019 року вона йому зателефонувала і попросила прийти до неї, так як її син ОСОБА_3 вибиває двері. Прийшовши на місце він побачив працівників поліції, ОСОБА_13 з дружиною. Вхідні двері квартири вони не могли відчинити , так як було пошкоджено замок. Він не чув щоб ОСОБА_3 висловлювався нецензурними словами чи погрожував фізичною розправою своїй матері ОСОБА_14 ..

З письмових доказів долучених ОСОБА_1 , а саме згідно договору дарування від 30.03.2007 року зареєстрованого в реєстрі № А-107 приватого нотаріуса та будинкової книги №163 він є власником квартири в АДРЕСА_2 .

Крім того, з письмових заяв вбачається, що ОСОБА_1 та його дружина ОСОБА_5 також зверталися з письмовими заявами до начальника Надвірнянського ВП про неправомірні дії ОСОБА_2 .

Пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07.12.2017 року визначено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно п.14 ст.1 цього Закону, психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Об`єктивна сторона ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає існування обов`язкової ознаки - можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Отже законодавець визнав адміністративним правопорушенням не будь-яке домашнє насильство, а лише те, яке потягло за собою завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого або ж могло спричинити таку шкоду.

Ці обставини (завдання шкоди фізичному здоров`ю або завдання шкоди психічному здоров`ю чи можливість спричинення якогось виду шкоди), як обов`язкові елементи складу правопорушення повинні бути зазначені у протоколі.

В іншому випадку буде порушено право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на захист.

Натомість, з протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вбачається, що в ході складання протоколу можливість настання психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілій встановлена не була.

Доказів вчинення ОСОБА_1 будь-яких діянь, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, з матеріалів справи не вбачається, не надано таких доказів і в судовому засіданні.

Доводи ОСОБА_4 , що її син ОСОБА_1 позбавляє її та її неповнолітню дитину права користування квартирою суд не може взяти до уваги, оскільки вони мають майновий характер та повинні вирішуватися в порядку цивільного судочинства.

Для визнання факту домашнього насильства необхідна наявність ознак: умисність в намірах досягнення бажаного результату, спричинення шкоду, порушення прав і свобод людини значна перевага сил того, хто чинить насильство.

З матеріалів справи, встановлених доказів, пояснень свідка ОСОБА_5 , особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , зазначені ознаки не встановлені.

Конфліктна ситуація, що виникла в родині ОСОБА_15 , зокрема спори з приводу користування жилим приміщенням, власником якої згідно договору дарування є ОСОБА_1 повинна бути вирішена в інший спосіб в цивільно-правовому полі, шляхом звернення до суду з позовними вимогами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 висловлювався нецензурними словами відносно своєї матері ОСОБА_1 , саме в цьому полягає шкода завдана психологічному здоров"ю, однак крім письмових пояснень самої потерпілої вказана обставина не підтверджується іншими доказами.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_9 , ОСОБА_12 , які не були безпосереднім учасниками родинного конфлікта, та не з`явилися на виклик суду в судове засідання не є належними доказами.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях та усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, протокол про адміністративне правопорушення не можна визнати допустимим доказом, що унеможливлює притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на підставі цього протоколу.

Отже, за відсутністю інших доказів на підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, вважати дії останнього такими, що утворюють склад зазначеного адміністративного правопорушення, суд не може.

Зважаючи на те, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в цій справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, передбачених у диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП та настання чи можливості настання для ОСОБА_2 наслідків, зазначених у цій статті.

Відтак, на думку суду, дії ОСОБА_1 в межах конфлікту з ОСОБА_2 не досягли межі, яка б означала вчинення того чи іншого виду насильства, визначеного диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП. та відповідно наявності в його діях складу цього правопорушення, у зв`язку з чим справа щодо нього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП - за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищенаведеного та керуючись п.1 ст. 247,ст. 283-284 КУпАП. суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Міськевич О.Я.