Справа №731/40/20
Провадження №3/731/15/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 лютого 2020 року смт. Варва

Варвинський районний суд Чернігівської області у складі

судді Савенка А.І.

за участі

секретаря судового засідання Чичоти В.О.

захисника Гезердави В.В.

розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, який надійшов з Управління Укртрансбезпеки у Чернігівській області Державної служби України з безпеки на транспорті про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродження с. Дащенки Варвинського району Чернігівської області, жителя АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , пенсіонера, маючого статус учасника бойових дій (посвідчення серії НОМЕР_2 ),

за ч. 1 ст. 164 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії II №0006910 від 31 січня 2020 року, ОСОБА_1 31 січня 2020 року о 13 год. 08 хв. в смт Варва по вулиці Шевченка, 49, на автомобілі «DAEWOO FSO LANOS» д.н.з. НОМЕР_3 проваджував господарську діяльність з перевезення пасажирів на таксі без одержання ліцензії на провадження такого виду діяльності, що підлягає ліцензуванню до вимог ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, забезпечив участь захисника в судовому засіданні.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гезердава В.В. вважає, що провадження по справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки жодних доказів того, що ОСОБА_2 займався господарською діяльністю, немає, наданий суду в якості доказу фотознімок не може бути сприйнятий як належний доказ, оскільки протокол про адміністративне правопорушення не має зазначення прибору, за допомогою якого здійснено фото фіксацію, більш того, відсутні пояснення пасажирів, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 и здійснював оплатне їх перевезення, крім того, відсутні докази систематичності проведення господарської діяльності.

Розглянувши справу, заслухавши пояснення захисника Гезердава В.В., всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини та дослідивши докази по справі, вважаю, що провадження по справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Відповідальність за ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди) і тягне за собою накладення штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, чи без такої.

З наведеного вбачається, що об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності.

Згідно статті 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Крім того, в постанові Пленуму ВСУ від 25.04.2003 р. № 3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» Верховний Суд України роз`яснив, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик (п. 4).

З наведеного вбачається, що обов`язковою ознакою господарської діяльності є систематичність (не менш ніж три рази протягом одного календарного року) вчинення певних дій, які б вказували на ознаки господарської діяльності. Однак в протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП, складеному відносно ОСОБА_1 , не встановлено в його діяльності систематичності чи регулярності.

В протоколі також не зазначено характер спрямування діяльності особи, що притягається до відповідальності, яка б відповідала ознакам господарської діяльності, визначеній у ст. 3 Господарського кодексу України. Зокрема, не вказано мета такої діяльності, наприклад, отримання прибутку, і доказів цьому факту також не наведено. Крім того, в протоколі не вказано яким чином ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність по перевезенню пасажирів, кому саме він надав такі послуги.

Дійсно перевезення пасажирів, небезпечних вантажів та небезпечних відходів річковим, морським, автомобільним, залізничним та повітряним транспортом, міжнародні перевезення пасажирів та вантажів автомобільним транспортом потребують ліцензування.

Крім того, частиною 3 статті 9 Закону України «Про автомобільний транспорт» визначено, що ліцензія видається на господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів і небезпечних вантажів в тому числі на такий вид робіт як надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі.

Разом з тим, ОСОБА_1 заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, а сам факт правопорушення не підтверджено жодними із доказів, зазначених в ст. 251 КУпАП, в той час коли обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Протокол не містить інформації про технічний засіб, за допомогою якого здійснено фото автомобіля «DAEWOO FSO LANOS» д.н.з. НОМЕР_3 (а.с. 6), що не дає суду змоги сприймати вказаний доказ як належний. Крім того, хоча зі знімка вбачається наявність розміщення на автомобілі знака таксі, однак, вказаний доказ не може в повній мірі довести процес здійснення саме господарської діяльності в розумінні передбачених законодавством норм.

Таким чином, в матеріалах справи немає належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому стаття 280 КУпАП зобов`язує орган (посадову особу) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 9 КУпАП визначає, що адміністративним правопорушенням є протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 62 Конституції України встановлено презумпцію невинуватості. Обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з частиною 2 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Оскільки для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП суду не були надані докази, що останній здійснював систематичну господарську діяльність з надання послуг з внутрішніх перевезень пасажирів на таксі без державної реєстрації як суб`єкт господарювання та без відповідної ліцензії, а також отримував від здійснення зазначеного виду діяльності дохід, він не може вважатися таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому справу про адміністративне правопорушення відносно нього слід закрити у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 164, ст. 247, 284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164 КУпАП України закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Варвинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя А.І. Савенко