Справа № 944/3813/20
Провадження №3/944/2699/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12.11.2020 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Яворівського відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 31 серпня 2020 року о 13 год 19 хв по вул. Ковальчика, 93А в с. Нагачів Яворівського району Львівської області керував мопедом марки «Альфа», без номерного знаку, в стані алкогольного сп`яніння (почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Alcotest 6820» у присутності двох свідків, результат тесту 0, 96 проміле.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не прибув, хоч про розгляд справи повідомлений належним чином, а саме шляхом надіслання судової повістки засобами поштового зв`язку, що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення.

Його захисник адвокат Дзидз А.В. в судовому засіданні просив закрити провадження у справі, зважаючи на відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. На обґрунтування клопотання зазначив, що огляд проведений за допомогою приладу «Alcotest 6820» є недійсним, оскільки технічне обслуговування (перевірка калібровки) газоаналізатору «Alcotest 6820» має проводитися кожні шість місяців, однак з роздруківки результатів тесту встановлено, що останнє калібрування проведено 20 листопада 2019 року, тому показник газоаналізатору «Alcotest 6820», яким було визначено стан сп`яніння 31 серпня 2020 року є неналежним доказом вини особи, яка притягується до відповідальності. Також посилався на те, що у роздруківці алкотестера відомості про ОСОБА_1 заповнені вручну, що ставить під сумнів те, що дані тесту відображають огляд саме ОСОБА_1 .

Крім того, захисник просив повторно викликати свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Суд не вбачає підстав для задоволення заявленого клопотання, оскільки свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були викликані в судове засідання призначене на 12 листопада 2020 року, однак не прибули, причини неявки суду не відомі. Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучено їх письмові пояснення, яких захисник не спростував належними доказами.

Таким чином, суд розцінює вказане клопотання захисника, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої адміністративної відповідальності правопорушником за вчинене адміністративне правопорушення при наявності допустимих та належних доказів, шляхом зловживання правами, а саме, умисного затягування трьохмісячного строку для накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст. 38 КУпАП для накладення адміністративного стягнення.

Зважаючи на викладене вище, суддя вважає можливим розглянути справу на підставі наявних в ній доказів.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється, серед іншого керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення від 31 серпня 2020 року серії БД № 084844; письмовими пояснення ОСОБА_1 у протоколі про адміністративне правопорушення, де останній зазначив, що випив ввечері пиво та їхав до магазину; роздруківкою результатів огляду проведеного за допомогою алкотестеру «Драгер», відповідно до якої результат тесту становить 0, 94 проміле, при допустимій нормі 0,20 проміле; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які зазначили, що водій ОСОБА_1 у їх присутності пройшов огляд за допомогою приладу «Драрагер», результат тесту становив 0,96 проміле.

Також суд зазначає, що відповідно до положень ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до положень п. п. 2 - 6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103, огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння. Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Дослідивши додані до протоколу роздруківку результатів алкотестера «Драгер» та акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, суд вважає, що такий огляд ОСОБА_1 був проведений відповідно до вимог наведених вище норм законодавства, а також «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

В свою чергу ОСОБА_1 та його захисник не надали доказів на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому в самому протоколі ОСОБА_1 не заперечив обставин події, та погодився із результатом огляду.

Доводи захисника ОСОБА_1 адвоката Дзидза А.В. про неправомірне застосування працівниками патрульної поліції газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» під час проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд відхиляє, оскільки відповідно до відомостей державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, до дозволених для застосування на території України медичних виробів «Газоаналізатори Drager Alcotest» виробництва Drager Safety AG & Co. KGaA (Німеччина), свідоцтво про державну реєстрацію 14455/2014 належать: Газоаналізатор Drager Alcotest 3000, газоаналізатор Drager Alcotest 5510, газоаналізатор Drager Alcotest 5510 з конфігуруванням, газоаналізатор Drager Alcotest 6820, газоаналізатор Drager Alcotest з конфігуруванням, газоаналізатор Drager Alcotest XT.

З матеріалів справи вбачається, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою приладу газоаналізатор «Drager Alcotest 6820», який відноситься до числа дозволених для застосування газоаналізаторів.

За таких обставин показники газоаналізатору «Drager Alcotest 6820» можуть вважатися допустимим доказом, що дозволяє суду використовувати результати огляду за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820, як докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП.

Що стосується доводів захисника про те, що з останньої повірки Drager Alcotest 6820 в день проходження ним огляду пройшло більше ніж шість місяців, а тому огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням, суд зазначає таке.

Пунктом 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видані Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року. Таким чином, газоаналізатори (алкотестери) виробництва компанії Drager Safety AG & Co KGaA, що вже перебувають в експлуатації, можуть експлуатуватись і надалі за умови своєчасного проведення їх періодичної повірки та повірки після ремонту. Міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерством економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року № 1747 і становить 1 рік.

Згідно сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки міжповірочний інтервал приладу Drager Alcotest 6820 становить один рік.

З роздрукованого результату приладу «Drager Alcotest 6820», за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, вбачається, що останнє калібрування приладу проводилось 20 листопада 2019, а ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 31 серпня 2020 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу «Drager Alcotest 6820», відтак підстави для визнання його результатів недійними відсутні.

Також суд відхиляє посилання захисника на те, що відомості про ОСОБА_1 в роздруківці алкотестера «Drager Alcotest 6820» внесені вручну, оскільки, як вбачається з інструкції з експлуатації аналізатора «Drager Alcotest 6820», яка є в загальнодоступних джерелах, конструкція і технічні характеристики цього приладу не дозволяють і не передбачають автоматичного формування відомостей про особу, яка проходить тест. Крім того, відомості заповненої роздруківки повністю відповідають даним Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, який передбачений Додатком 2 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Беручи до уваги викладене, суддя дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суд зазначає, що санкцією вказаної норми передбачено безальтернативне покарання, а саме накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який на 1 січня 2020 року становив 2102 грн 00 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 289, 291 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник