Кропивницький апеляційний суд
Справа № 33/4809/377/20 Головуючий у суді І інстанції: Русіна А.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в суді ІІ - інстанції: Бондарчук Р.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.11.2020 року. Суддя судової палати у кримінальних справах Кропивницького апеляційного суду Бондарчук Р.А.,

з участю:

секретаря Ковальової Н.Д.,

особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 ,

представник особи, яка притягується до відповідальності -

адвоката Булгаренка С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кропивницькому, в режимі відео конференції, апеляційну скаргу захисника Булгаренка С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця та жителя: АДРЕСА_1 , з професійно-технічною освітою, який не працює, утриманців не має,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого

ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420грн. 40 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 14.07.2020 о 05 год. 30 хв. в м. Мала Виска по вул. Центрльна, керував автомобілем «Део Нексія» номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Тест алкотестера Драгер позитивний та складає 0,29% проміле, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Булгаренко С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову районного суду та постановити нову, якою закрити провадження відносно його підзахисного у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 не погодився з результатами тестування та наполягав на проведенні огляду в медичному закладі.

Також, на думку захисту всі докази є неналежними та не допустимими.

Так, відеозапис не відповідає обставинам справи, а саме він є не суцільним та переривається. Крім того, на вказаному записі встановлена дата 2008 рік.В протоколі про адміністративне правопорушення не вказано про даний відеозапис, яким проводилось фіксацію. А тому, на думку захисту відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом.

Крім того ОСОБА_1 та захисник в суді першої інстанції наполягали на виклик свідків, які підтвердять факт того, що ОСОБА_1 наполягав на проходження огляду у медичному закладі, але з невідомих причин привід не був застосований і свідків викликано не було. В подальшому суді відмовився викликати свідків.

Сторона захисту вважає, що судом першої інстанції винесено невмотивовану постанову.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи, викладені в апеляції, вважаю, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову судді суду першої інстанції без змін, з таких підстав.

В суді апеляційної інстанції представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та сам ОСОБА_1 підтримали апеляційну скаргу та просив її задовольнити, зазначив про те, що останній наполягав на проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Також працівники поліції його заставили написати заяву, що він вину визнає.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції,в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, у разі відмови водія на місці зупинки така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), у разі відмови водія в медичному закладі цей факт засвідчується лише за участі працівника медичного закладу, що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При цьому, винність ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується доказами, які суд дослідив під час розгляду адміністративної справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія БД № 031955 від 14.07.2020, яким підтверджується, що саме 14.07.2020 о 05 год. 30 хв. в м. Мала Виска по вул. Центрльна, мало місце правопорушення, яке ставиться в вину ОСОБА_1 (а.с. 1);

- поясненнями ОСОБА_1 зазначеними безпосереднього в протоколі про адміністративне правопорушення серія БД № 031955 від 14.07.2020, відповідно до яких останній зазначає, що згоден та просить суд суворо не карати (а.с. 1);

- чеком приладу ALCOTEST 6810 «Драгер», відповідно до якого в результаті огляду ОСОБА_1 за допомогою технічного засобу алкотестер показава 0,29 проміле (а.с. 2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проводився з використанням ALCOTEST 6810 «Драгер» в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат тесту 0,29 проміле, ОСОБА_1 погодився з даним результатом (а.с. 3);

- копією свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/06-83 відповідно до якого газоаналізатору Alcotest 6820 відповідає вимогам та вказане свідоцтво чинне до 02.03.2021 (а.с.4);

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , наявними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відповідно до яких він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції. Вину за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння визнає, просить суворо не карати (а.с. 5);

- відеозаписом наявного в матеріалах справи на якому міститься рух транспортного засобу до моменту його зупинки. З зазначеного відеозапису можливо встановити, що за кермом дійсно перебував ОСОБА_1 . Також на відеозаписі міститися огляд ОСОБА_1 на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Alcotest 6820, результат огляд - 0,29 проміле з яким він погодився (а.с.9).

Оцінюючи досліджені під час розгляду справи докази, апеляційний суд погоджується з висновком судді районного суду про те, що дії працівника поліції є правомірними і відповідають вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції № 1452/735 та постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а протокол про адміністративне правопорушення щодо наявності в діях ОСОБА_1 порушень вимог 2.9 а) ПДР України складений відповідно до вимог чинного законодавства.

Доводи ОСОБА_1 та його захисника Булгаренка С.В. стосовно того, що

ОСОБА_1 не погодився з результатом огляду та бажав провести такий огляд в медичному закладі є тами, що не знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду та спростовується актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, наявного в матеріалах справи з якого вбачається, що ОСОБА_1 погодився з результатом огляду в графі «з результатом згоден» міститься особистий підпис ОСОБА_1 та напис «згоден».

Більш того в матеріалах справи наявні пояснення ОСОБА_4 які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення та на окремому аркуші, відповідно до яких ОСОБА_5 визнає вину та просить його суворо не карати.

При цьому не можуть бути враховані доводи ОСОБА_4 стосовно застосування до нього примусу чи погроз з приводу визнання його вини, оскільки з відеозапису наявного в матеріалах справи не вбачається застосування будь-яких протиправних дій працівниками поліції, а саме ОСОБА_1 добровільно пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння та добровільно надав пояснення.

Твердження захисника Булгаренка С.В. про визнання відеозапису не належним доказом, суд до уваги не приймає, враховуючи наступне.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Наявний у справі диск відеозапису є належними та допустимими доказами. Докази на підтвердження протилежного, в матеріалах справи відсутні.

Необхідно зазначити про те, що ОСОБА_1 не оспорює дійсність даних зафіксовані на відеозаписі.

Разом з тим, необхідно додати, що в матеріалах справи наявний відеозапис, переглядаючи який можливо зробити висновок, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та у присутності свідків дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, розбіжність у часі вказаному в протоколі та часі, що міститься на записі не може бути підставою для скасування постанови суду, оскільки це логічно пояснюється технічними особливостями роботу пристрою, який може не співпадати з точним часом у зв`язку з некоректною роботою акумуляторної батареї, у разі розряджання якої збивається дата.

А тому, враховуючи те, що інформація яка міститься на відеозаписі не оспорюється жодними учасниками справи ні в суді першої та апеляційної інстанції, суд першої інстанції правильно прийшов до висновку, що докази, які містяться на диску є достатніми та необхідними для встановлення вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Що стосується доводів захисту про розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі свідків за наявності клопотання про їх виклик, необхідно зазначити наступне.

Так судом першої інстанції неодноразово вживалися заходи про виклик свідків, в той же час, здійснення приводу до свідків вимогами КУпАП, як зазначає захисник в апеляційній скарзі не передбачено.

За таких підстав, судом першої інстанції вживалися достатні заходи щодо забезпечення явки свідків, а тому суддя першої інстанції правильно прийшов до висновку про те, що подальший виклик свідків є способом затягування розгляду справи про адміністративне правопорушення з метою закінчення строків притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

При цьому з відеозапису наявного в матеріалів справи можливо перевірити дії працівника поліції на правомірність і відповідність вимогам ст. 266 КУпАП та Інструкції.

Отже, враховуючи те, що досліджені під час судового розгляду докази у суді першої та апеляційної інстанції не вказують на порушення працівниками поліції вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції, суд апеляційної інстанції не приймає до уваги доводи захисту, як підставу для скасування судового рішення, про розгляд справи без участі свідків за наявності клопотання про їх виклик.

Також твердження апелянта про необ`єктивність та невідповідність висновків суду фактичним обставинам цієї справи, передчасність та необґрунтованість судового рішення, на думку апеляційного суду є безпідставними і такими, що констатуються з формальних, підстав, з метою уникнення справедливого покарання за скоєне.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що дії

ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно, а його винуватість у вчиненні даного правопорушення, підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають.

При накладені адміністративного стягнення судом відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. Врахувавши вказані обставини суд призначив ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке за своїм видом і мірою є справедливим.

Порушень застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права під час розгляду справи в суді першої інстанції, що є безумовною підставою скасування судового рішення, не встановлено.

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги про незаконність постанови суду першої інстанції є необґрунтованими, тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Булгаренка С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Новоукраїнського районного суду Кіровоградської області від 13 жовтня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Р.А. Бондарчук