Справа № 324/1639/20
Провадження № 3/324/806/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року суддя Пологівського районного суду Запорізької області Кацаренко І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, перебуваючої у відпустці по догляду за дитиною, РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі за текстом КУпАП),

В С Т А Н О В И В :

До Пологівського районного суду Запорізької області надійшов протокол серії ВАБ №024495 від 08 грудня 2020 року, складений інспектором з ЮП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції Кокуценко О.І. відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.184 КУпАП, в якому зазначено, що 02 грудня 2020 року о 16 годині 00 хвилин по АДРЕСА_2 був виявлений факт невиконання батьківських обов`язків ОСОБА_1 відносно малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка з 17 листопада 2020 року без поважних причин не відвідує шкільні заняття в КУ «Гімназія «Основа», чим вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.184 КУпАП.

Статтею 38 КУпАП встановлено, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Відповідно до ст.277 КУпАП справа розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Відповідно до ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У судове засідання по даній справі, призначене на 18 грудня 2020 року о 08 годині 30 хвилин, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явилася, про час і місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, що підтверджується її підписом в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №024495 від 08 грудня 2020 року про повідомлення їй дати, часу та місця розгляду справи, ніяких заяв та клопотань від неї до суду не надходило, у зв`язку із чим розгляд справи про адміністративне правопорушення було перенесено на 28 грудня 2020 року о 08 годині 30 хвилин. Однак, у судове засідання 28 грудня 2020 року о 08 годині 30 хвилин ОСОБА_1 повторно не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена в установленому законом порядку, що підтверджується наявним в матеріалах справи поштовим рекомендованим повідомленням про завчасне вручення їй судової повістки в дане судове засідання, ніяких заяв та клопотань до суду ОСОБА_1 не надала.

З огляду на те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , будучи обізнаною про складення щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.184 КУпАП, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, повторно не з`явилася до суду, суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року наголосив, що «сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП). Стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.184 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому, дотримуючись необхідного балансу між забезпеченням права особи на участь у розгляді справи та самим розглядом з дотриманням як строків розгляду справи судом, так і строку можливого притягнення особи до адміністративної відповідальності, справа розглядається за відсутності порушниці ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи та оцінивши надані суду докази в їх сукупності та взаємозв`язку, приходжу до висновку, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №024495 від 08 грудня 2020 року; копією доповідної записки щодо розгляду повідомлення директора КУ «Пологівська гімназія «Основа» ПМР ОСОБА_3 , складеною інспектором з ЮП СП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області лейтенантом поліції Кокуценко О. від 08 грудня 2020 року; копією заяви директора КУ «Пологівська гімназія «Основа» ОСОБА_3 від 01 грудня 2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 08 грудня 2020 року; копією постанови Пологівського районного суду Запорізької області №324/1454/20 від 16 листопада 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді попередження.

Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП наведені вище докази та надаючи їм правову оцінку, суд приходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.150 СК України батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч.1 ст.19 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на освіту.

Відповідно до ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Держава надає батькам або особам, які їх замінюють, допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї, сприяє розвитку системи послуг з підтримки сімей з дітьми та мережі дитячих закладів.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 статті 184 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Частиною 2 статті 184 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

З огляду на встановлені судом обставини справи, провина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення повністю знайшла своє підтвердження під час судового розгляду і є доведеною.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують адміністративну відповідальність, суддею не встановлено.

Підстави для закриття справи, передбачені ч.2 ст.284 та ст.247 КУпАП, відсутні.

Згідно зі ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, відсутність обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, і з урахуванням всіх цих обставин в сукупності, приходить до висновку, що на ОСОБА_1 має бути накладене стягнення у виді штрафу в межах нижчої межі санкції ч.2 ст.184 КУпАП.

Крім того, з ОСОБА_1 відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути судові витрати у вигляді судового збору, оскільки в матеріалах справи відсутні відомості щодо наявності у неї пільг щодо сплати судового збору, передбачених ст.5 Закону України «Про судовий збір».

Відповідно до ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно зі ст.4 ч.2 п.5 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору встановлюються у таких розмірах: у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб з 01 січня 2020 року встановлений в розмірі 2102 грн. 00 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 40-1, 184, 268, 283, 294, 307, 308 ч.2 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП, і накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 100 (ста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп.

З урахуванням положень ч.2 ст.308 КУпАП (із змінами, внесеними Законом України від 24.09.2008 № 586-VI) у разі несплати ОСОБА_1 штрафу у строк, встановлений ч.1 ст.307 КУпАП, та примусового виконання цієї постанови органами державної виконавчої служби, стягнути з неї подвійний розмір штрафу у сумі 3400 (три тисячі чотириста) грн. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої винесено постанову, до Запорізького апеляційного суду через Пологівський районний суд Запорізької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: Кацаренко І. О.