Провадження № 33/824/159/2020 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 січня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Федорова Д.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката Федорова Д.С. на постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 22.06.2019 року о 04 год.40 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопедом «Honda» НОМЕР_1 , і після встановлення у нього поліцейськими ознак алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження в установленому законом порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник ОСОБА_1 - адвокат Федоров Д.С.в апеляційній скарзі просить її скасувати та провадження по справі закрити.

В обґрунтуванні вказує, що судом першої інстанції було поверхнево розглянуто дану справу, не було здійснено повного, всебічного та об`єктивного дослідження обставин справи, звертає увагу, що працівники поліції спровокували ОСОБА_1 відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки запевнили, що він може відмовитися від огляду, а потім пройти його самостійно в медичному закладі, що підтверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, чим фактично ввели в оману ОСОБА_1 та у зв`язку з чим він відмовився від проходження огляду, та бажаючи його пройти самостійно в медичному закладі звернувся туди, однак, медичні працівники йому відмовили та пояснили, що огляд осіб на стан алкогольного сп`яніння проводять лише за направленням працівників поліції.

Зазначає також, що з відеозапису нагрудних камер вбачається, що працівниками поліції не було конкретизовано, який саме огляд пропонується пройти ОСОБА_1 , тобто пройти огляд в установленому законом порядку працівниками поліції ОСОБА_1 запропоновано не було.

Крім того звертає увагу на безпідставну відмову суду першої інстанції в допиті свідків по справі - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були свідками під час оформлення протоколу.

В доповненнях до апеляційної скарги, захисник ОСОБА_1 - адвокат Федоров Д.С. звертає увагу, що огляд на стан алкогольного спяніння було проведено з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд за допомогою алкотестера «Драгер», а відразу працівники поліції направили його в медичний заклад.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Федорова Д.С., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що суд допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків, та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 22.06.2019 року о 04 год.40 хв. під час керування мопедом «Honda» НОМЕР_1 був зупинений працівниками поліції, які виявили застереження про перебування його з явними ознаками алкогольного сп`яніння, та запропонували йому пройти огляд в медичному закладі, на що останній не відмовився, та пояснив, що сам звернеться в медичний заклад для проходження огляду. Звернув увагу, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд за допомогою алкотестеру «Драгер», а відразу запропонували їхати до лікарні.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 , судом апеляційної інстанції відкладався розгляд справи та викликались свідки, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення і працівник поліції, яким було складено протокол про порушення правил дорожнього руху, однак на неодноразові виклики вони до суду апеляційної інстанції не з`явились, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.

Під час судового розгляду судом переглянуто відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, з якого вбачається, що за участю двох свідків працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі охорони здоров`я, на що останній відповів, що сам поїде до медичного закладу та пройде огляд.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП та п. 1.2. Інструкції особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають оглядові на стан такого сп`яніння.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони Здоров`я України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція).

Відповідно до п. 6. вказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - «Спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія, згідно п. 7. Інструкції, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

В порушення вимог законодавства, під час освідування ОСОБА_1 , працівники поліції не запропонували останньому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», а відразу запропонували проїхати до медичного закладу, що підтверджується як відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції, так і поясненнями ОСОБА_1 , чим грубо порушили порядок виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння (ч.3 ст.266 КУпАП), що ставить під сумнів відповідність протоколу нормам закону.

Крім того, відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом можливість керування цим транспортним засобом, надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Однак, матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом та передачі керування іншій уповноваженій особі, що викликають сумнів у законності дій поліцейського при оформленні матеріалів адміністративного провадження.

Крім того, в матеріалах справи містяться пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , які написані під шаблон, одним почерком, з яких вбачається, що ОСОБА_1 в їх присутності відмовився від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння, що спростовується матеріалами справи, та ставить під сумнів їх достовірність.

Враховуючи те, що протокол про адміністративне правопорушення, який є основним джерелом доказів, складений з порушенням вимог ст. ст. 256. 266 КУпАП, «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом міністра внутрішніх справ від 07.11.2015 року № 1395, інших беззаперечних доказів того, що ОСОБА_1 мав ознаки алкогольного сп`яніння і при цьому відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, суду не надано, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Федорова Д.С. - задовольнити.

Постанову судді Голосіївського районного суду м. Києва від 28 серпня 2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Миколюк О.В.