Провадження №: 3-зв/752/2/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 лютого 2020 року Суддя Голосіївського районного суду м. Києва Дмитрук Н.Ю. розглянувши заяву Похиленка Андрія Володимировича про відвід головуючому судді Дідику Миколі Володимировичу у справі про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

В провадженні судді Голосіївського районного суду Дідика М.В. перебуває справа про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП.

13 лютого 2020 року Похиленком А.В. подано заяву про відвід головуючого судді Дідика М.В. від розгляду справи № 752/25111/19 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання викликався за клопотанням заявника особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, однак ОСОБА_2 до суду не з`явився, тому з метою не затягування розгляду заяви, за наявності адвоката Похиленко А.В., який подав заяву про відвід судді Дідіку М.В., суд вважає за можливе розглянути зазначену заяву без ОСОБА_2 , оскільки на день розгляду заяви підтверджень щодо перебування ОСОБА_2 у Тернопільській області, як зазначено його захисником, у суду відсутні.

Суддя Дідик М.В. у відповідності до положень ч. 3 ст. 81 КПК України пояснення не надав.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_2 - адвокат Похиленко А.В. заяву підтримав, просив її задовольнити і відвести суддю Дідика М.В. від розгляду справи № 752/25111/19. Крім доводів, що містяться у його заявах, зазначив, що суддею Дідиком М.В. йому відмовлено було в ознайомленні з відео файлами, що містяться у справі.

Заява про відвід мотивована тим, що 13.02.2020 р. суддя Дідик М.В. повідомив, що клопотання про виклик свідків та працівників поліції які складали спірний протокол від 30 листопада 2019 р. серії ДПР18 № 300904, проводили огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager» та відкладення розгляду справи № 752/25111/19 на більш пізній термін - не задоволено, що свідчить про упередженість судді Дідик М.В. до ОСОБА_2. У заяві Похиленко А.В. посилався на рішення Європейського суду з прав людини, та на положення Кримінального процесуального кодексу.

Судом встановлено, що в Кодексі України про адміністративні правопорушення відсутня стаття, яка б передбачала відвід судді. Проте, діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства мають відповідні статті про відвід, а тому, при розгляді даної заяви про відвід, слід застосовувати аналогію права.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, а тому наявні підстави для розгляду заяви про відвід по суті.

Вислухавши заявника, ознайомившись із змістом заяви про відвід, суд дійшов таких висновків.

Згідно ч. 7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя зобов`язаний справедливо, безсторонньо та своєчасно розглядати і вирішувати судові справи відповідно до закону з дотриманням засад і правил судочинства; дотримуватися правил суддівської етики, у тому числі виявляти та підтримувати високі стандарти поведінки у будь-якій діяльності з метою укріплення суспільної довіри до суду, забезпечення впевненості суспільства в чесності та непідкупності суддів.

Пунктом 5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

У відповідності до практики Європейського суду з прав людини при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 75 КПК України суддя не може брати участь у кримінальному провадженні за наявності обставин, які викликають сумнів у його неупередженості.

Згідно ч. 5 ст. 80 КПК України відвід повинен бути вмотивованим.

Як на підставу, яка свідчить про упереджене судді Дідика М.В. ставлення до ОСОБА_2 , заявник посилається на необґрунтовану відмову судді у задоволенні клопотання про виклик свідків та відкладення розгляду справи на більш пізній термін розгляду справи № 752/25111/19.

Натомість сама по собі незгода учасника провадження з процесуальними рішеннями і діями судді, під час розгляду справи, не може бути підставою для відводу, а всі зазначені обставини можуть бути предметом розгляду судом апеляційної інстанції, у разі оскарження особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, прийнятого суддею рішення за результатами розгляду справи у суді першої інстанції.

Наявність інших підстав, які передбачені законом, що виключають можливість участі судді Дідика М.В. у розгляді даної справи, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись положеннями ч.7 ст. 56 Закону України «Про судоустрій та статус суддів», п.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України №8 від 13 червня 2007 року «Про незалежність судової влади», ст.ст. 75, 81 КПК України, ст.ст. 268, 271 КУпАП України, суд,-

постановив:

Відмовити Похиленку Андрію Володимировичу у задоволенні заяви про відвід головуючого судді Дідика Миколи Володимировича від розгляду справи № 752/25111/19 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає, набирає законної сили після її проголошення.

Суддя Н.Ю. Дмитрук