ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1423/20 Справа № 204/5455/20 Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д.Л. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 10 200 (десять тисяч двісті гривень) 00 коп. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 07 серпня 2020 року, о 15.20 год., у м. Дніпрі, по вул. А. Чернікова, 49, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi Lancer, номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, згідно показу газоаналізатора «Drager» ARHK-0528 результат позитивний -2,45 проміле, чим порушено п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що із рапорту інспектора вбачається, що він не був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, сам їх викликав і на час прибуття працівників поліції він не був за кермом та не керував транспортним засобом; свідки були запрошені лише для проведення обстеження на стан алкогольного сп`яніння.

Вказує, що матеріали справи не містять відомостей про відсторонення його від керування транспортним засобом.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та захисник Маслов С.С. підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема: письмовими та усними поясненнями свідків наданими в судовому засіданні суду першої інстанції, рапортом працівника поліції, чеком-квитанцією з спеціального засобу "Драгер", результат огляду складає 2,45 проміле, актом огляду на стан сп`яніння, безпосередньо протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР № 414337 від 07 серпня 2020 року, а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Доводи апелянта про те, що із рапорту інспектора вбачається, що він не був зупинений працівниками поліції під час керування транспортним засобом, сам їх викликав і на час прибуття працівників поліції він не був за кермом та не керував транспортним засобом не заслуговують на увагу, оскільки дані доводи були придметом розгляду судом першої інстанції та їм надано обґрунтований висновок, з яким погоджується й апеляційний суд.

Що стосується доводів апелянта про те, що матеріали справи не містять відомостей про відсторонення його від керування транспортним засобом також не заслуговують на увагу, оскільки не спростовують встановленого судом першої інстанції факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Інші доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі, апеляційним судом не приймаються до уваги, оскільки наявними в матеріалах провадження доказами не підтверджуються, мають формальний характер та спрямовані на його ухилення від відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Вивчивши матеріали адміністративної справи, оцінивши зібрані у справі докази та давши їм належну оцінку, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, обґрунтовано прийшов до висновку, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.9 а ПДР України та його дії містять склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При апеляційному перегляді не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 28 жовтня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун