Справа № 488/3670/20
Провадження № 3/488/1564/20
П О С Т А Н О В А

23.12.2020 року

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Головіна Т.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Гудзловенко С.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, пенсіонера, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 30.10.2020 року о 19 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем OPEL ASTRA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вулиці Металургів в районі будинку № 26-А, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, суду пояснив, що в той вечір він приїхав на своєму автомобілі до супермаркету Таврія, де зустрів знайому жінку, разом з якою вони від`їхали від магазину, і зупинилися біля будинку по вулиці Глинки. Він пересів на заднє сидіння до знайомої, увімкнув обігрівач, вони просто сиділи в автомобілі і спілкувалися, коли до них під`їхав автомобіль працівників поліції. Він вийшов з машини із заднього сидіння. Працівники поліції пояснили, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння, та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки. Він погодився. Під час проходження огляду він чотири рази намагався продути алкотестер, однак в нього нічого не вийшло, оскільки він має проблеми з легенями, продував так, як дозволяє це зробити його стан здоров`я, однак працівники поліції, пояснили, що це буде розцінено, як відмова від проходження огляду. До лікарні для проходження мед огляду на стан алкогольного сп`яніння їхати йому не пропонували.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Гудзловенко С.П. у судовому засіданні вважала за необхідне провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що ОСОБА_1 траспортним засобом не керував; у стані алкогольного сп`яніння він не перебував. ОСОБА_1 пройшов огляд на місці за допомогою Драгера в силу своїх фізичних можливостей, тому що страждає на захворювання дихальних шляхів, про що є відповідні письмові докази. Їхати до медичного закладу для проходження медичного огляду йому взагалі не пропонували. Протокол, складений відносно ОСОБА_1 містить ознаки підробки, деякі відомості були внесені інспектором після його складання, оскільки в копії даного протоколу дані відомості відсутні.

З наданого диску з відеозаписами з нагрудного відео реєстратора поліцейського, на якому зафіксовані події 30 жовтня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував.

Вислухавши доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Як вбачається з п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, отже зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою КМУ України № 1306 від 10.10.2001 р., встановлено роз`яснення щодо термінів, які у них вживаються. Зокрема, за п. 1.10. ПДР України «водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Відтак, однією з обов`язкових ознак терміну «водій» є керування ним транспортним засобом. Слово «керування» вказує на певну дію, а у випадку керування транспортним засобом - приведення до руху автомобіль, як цілісний механізм, функцією якого є переміщення його водія та/чи пасажирів на певну відстань.

Як слідує із показань ОСОБА_1 , останній не керував транспортним засобом коли до нього під`їхали працівники поліції. Дані відеозапису працівників поліції, що досліджені в суді, також не підтверджують факту керування останнім транспортним засобом о 19 годині 20 хвилин, як-то викладено у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

При цьому з даних вищевказаних відеозаписів не знайшли свого відображення ні факт керуванням ОСОБА_1 автомобілем, ні факт зупинення його працівниками поліції.

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази того, що ОСОБА_1 30 жовтня 2020 року о 19 годині 20 хвилин керував транспортним засобом автомобілем OPEL ASTRA, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Миколаєві по вулиці Металургів в районі будинку № 26-А з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

Згідно «критеріїв Енгеля», сформованих Європейським судом з прав людини у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» (1976 рік), критеріями для визначення поняття «кримінальне обвинувачення» є: критерій національного права (чи підпадає певне протиправне діяння під ознаки злочину згідно з національними нормами); критерій кола адресатів (якщо відповідальність поширюється на невизначене коло осіб, то правопорушення підлягає кваліфікації як кримінальне); критерій мети та тяжкості наслідків (у випадку, якщо у санкції наявний саме елемент покарання, а передбачені санкції є достатньо суворими, скоєне правопорушення розглядається за природою кримінального злочину).

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23 жовтня 1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Системний аналіз норм ст. 130 КУпАП України, відповідальність за якою поширюється на невизначене коло осіб та передбачає накладення стягнення у виді штрафу та обмеження у користуванні водійськими правами, дозволяє дійти до висновку, що за своєю суттю це є кримінальним порушенням /обвинуваченням.

При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, у тому числі обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції, та заборона подвійного притягнення до відповідальності за одне порушення (ст. 4 Протоколу 7 до Конвенції).

З даних відеозаписів з нагрудного відео реєстратора поліцейського, вбачається, що ОСОБА_1 не зміг з першого разу пройти огляд за допомогою алкотестеру, проходив такий огляд чотири рази, однак все ж таки не зміг продути алкотестер, посилаючись на фізіологічні можливості, що було розцінено працівниками поліції, як відмова від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Як вбачається з копії свідоцтва про хворобу № 274 від 10.04.2008 року (останнє обстеження 01.12.2020 року) ОСОБА_1 має хронічні захворювання, пов`язані з органами дихання.

За такого, доводи, викладені ОСОБА_1 щодо проходження огляду за допомогою алкотестеру Драгер в силу своїх фізіологічних можливостей, з урахуванням маючих місце хронічних захворювань, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи.

Підстав вважати, що ОСОБА_1 діяв таким чином умисно, намагаючись уникнути адміністративної відповідальності, у суду немає.

Крім того, як вбачається з даних вищевказаного відеозапису, працівниками поліції ОСОБА_1 не було запропоновано проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, що є порушенням пункту 7 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відповідно до якої у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться лікарем в найближчому закладі охорони здоров`я.

Вказане свідчить про порушення встановленого законом порядку проведення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим на підставі ч. 5 ст. 266 КУпАП такий огляд є недійсним.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно пункту 6 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06.11.2015 року № 1376, усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол підписано особою, стосовно якої його складено.

Як вбачається з копії протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №531751, долученої захисником ОСОБА_1 до матеріалів провадження, в оригіналі даного протоколу в графі До протоколу додаються зазначено: РМ4003 боді камера, в графі Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення зазначено: від пояснення відмовився у присутності свідків. Вказані відомості в даній копії протоколу відсутні.

Таким чином, складений за таких обставин протокол про адміністративне правопорушення та викладені в ньому обставини вчинення адміністративного правопорушення, не ґрунтуються на вимогах Закону.

За викладених обставин, на думку суду, законність складання протоколу про адміністративне правопорушення, викликає розумні сумніви, які виключають можливість визнання цього документу як допустимого та достовірного доказу в справі.

Статтею 62 Конституції України визначено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.ст. 9, 247 КпАП України, адміністративним правопорушенням визнається винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З аналізу представлених суду доказів, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 130 КУпАП, дане провадження підлягає закриттю.

Керуючись ст.9 , ст. 130 , п. 1 ст. 247 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст.130 КУпАП - закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Миколаївського апеляційного суду через Корабельний районний суд міста Миколаєва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.М. Головіна