ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1048/19 Номер провадження 33/814/728/20Головуючий у 1-й інстанції Логвінова О. В. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.

за участі:

захисників адвокатів Литовченка Р.В. та Ковжоги О.І.,

особи, провадження у справі щодо якої закрито ОСОБА_1 ,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Київського районного суду м.Полтава від 25 вересня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка України, працююча ТОВ „Сан Моторс, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КпАП України.

Провадження у справі щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

закрито в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України.

ОСОБА_2 визнана винуватою в тому, що вона 20.02.2019 року, о 16.55 год., керуючи автомобілем „Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Великотирнівська в м.Полтава на нерегульованому перехресті з вул.Ковпака при повороті ліворуч не надала перевагу у русі транспортному засобу „Subaru Legaсy, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, та скоїла з ним зіткнення. Після чого, автомобіль „Volkswagen Passat відкинуло на транспортний засіб „Mercedes-Benz Sprinter 313, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_3 , який знаходився у нерухомому стані на заборонений сигнал світлофора. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_2 порушила п.16.6 ПДР України та скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №438721 ОСОБА_1 20.02.2019 року, о 16.55 год., керуючи автомобілем „Subaru Legaсy, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул.Великотирнівська в м.Полтава на перехресті з вул.Ковпака, не вибрав безпечної швидкості для руху, не впорався із керуванням та допустив зіткнення із транспортним засобом „Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася у зустрічному напрямку та повертала ліворуч. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.3, 12.4, 12.9(б) ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КпАП України.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 , суддя вказав, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення закінчились строки для накладення адміністративного стягнення.

Закриваючи провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , суддя прийшов до висновку про відсутність належних та допустимих доказів вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Водночас, в судовому засіданні суду першої інстанції встановлено, що в даній дорожній обстановці дії водія автомобіля „Volkswagen Passat ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.16.6 Правил дорожнього руху України і з технічної точки зору знаходилися в причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , не оспорюючи кваліфікації своїх дій, просить постанову судді скасувати та ухвалити нову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України. Зазначає, що в діях водія ОСОБА_1 також вбачаються порушення ПДР України.

Суддею не в повній мірі взято до уваги висновок експерта №1961 від 30.06.2020 року, відповідно до якого водії ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мали однакову технічну можливість уникнути зіткненню за умови виконання відповідних пунктів ПДР України. Однак, суддя надала перевагу лише одному водію ОСОБА_1 .

При цьому зазначила, що про місце, дату та час розгляду справи ні вона, ні її захисник Ковжога О.І. належним чином повідомлені не були, а справу розглянуто суддею за їхньої відсутності, що позбавило ОСОБА_2 можливості надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, допитувати свідків по справі та свідчить про неповноту судового розгляду.

Вислухавши захисника Ковжогу О.І. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , які підтримали подану апеляційну скаргу, думку особи, провадження у справі щодо якої закрито, ОСОБА_1 , та його захисника Литовченка Р.В., які вважали постанову судді законною та обґрунтованою і просили залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Суддя місцевого суду у відповідності до вимог ст.ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КпАП України, ґрунтується на матеріалах справи та досліджених у судовому засіданні доказах, є правильним та ніким не оспорюється.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_2 провину у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди не заперечила, однак зазначила, що в діях ОСОБА_1 також вбачаються порушення ПДР України.

Однак, ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та вказав, що саме дії ОСОБА_2 призвели до створення аварійної обстановки.

Згідно з Постановою Пленуму Верховного суду України №14 від 23.12.2005 року у випадках, коли суспільно небезпечні наслідки настали через порушення правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту двома або більше водіями транспортних засобів, необхідно з`ясовувати характер порушень, які допустив кожен із них, а також чи не було причиною порушення зазначених правил одним водієм їх недодержання іншим і чи мав перший можливість уникнути дорожньо-транспортної події та її наслідків. При цьому треба мати на увазі, що за певних умов виключається відповідальність особи, яка порушила Правила дорожнього руху вимушено, через створення аварійної ситуації іншою особою, котра керувала транспортним засобом.

Викладені в матеріалах справи обставини свідчать про те, що водій ОСОБА_2 , повертаючи ліворуч, не надала дороги транспортним засобам, що рухалися в зустрічному напрямку прямо, і саме цими своїми діями створила перешкоду для руху іншим транспортним засобам, що і потягло за собою зіткнення автомобілів.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення ОСОБА_1 п.п.12.3, 12.4 та 12.9 (б) ПДР України, в частині перевищення швидкості та невжиття заходів щодо уникнення зіткнення із перешкодою, яку водій завчасно виявив, що знаходяться у причинному зв`язку із виникненням ДТП, є необґрунтованими.

Так, ОСОБА_1 , рухаючись у своїй смузі для руху, здійснив виїзд на перехрестя на дозволяючий для руху сигнал світлофора. В цей час, ОСОБА_2 різко виконала маневр повороту, тим самим не надала перевагу у русі водіям, які рухалися у зустрічному напрямку, в тому числі і ОСОБА_1 .

Отже, в даному випадку ОСОБА_2 вочевидь не забезпечила обов`язкової умови проїзду регульованого перехрестя безпеки дорожнього руху та, порушивши п.16.6 Правил дорожнього руху, створила умови для ДТП, і саме ці її дії знаходяться у причинному зв`язку з настанням дорожньо-транспортної пригоди.

Таким чином, з`ясування характеру порушень, факту перевищення чи не перевищення ОСОБА_1 швидкості, невжиття ним заходів щодо уникнення зіткнення в даному випадку не мають значення для з`ясування обставин події, оскільки його дії не носять першочерговий характер та не пов`язані із моментом виникненням ДТП, а лише являються наслідком недотримання водієм ОСОБА_2 Правил дорожнього руху.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП , -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Київського районного суду м.Полтава від 25 вересня 2020 року щодо ОСОБА_2 та ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Л.В. Нізельковська