ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/20988/20

24 грудня 2020 року

м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130, ст.ст. 124, 122-4 КУпАП,

в с т а н о в и в:

05.12.2020 року складено протокол серії ДПР 18 № 288310, з якого вбачається, що 05.12.2020 року о 01 год. 05 хв. на А/Д Київ Чоп М06 331 км.+600 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки тз за допомогою газоаналізатора Alcotest 6810 Drager №0611 та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків.

Своїми діями гр.. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а відтак, скоїв правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 05.12.2020 року складено протокол серії ДПР18 № 288311, з якого вбачається, що А/Д Київ Чоп М06 331 км.+600 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не вибрав безпечної швидкості руху під час обгону і зустрічного роз`їзду не дотримався безпечного інтервалу внаслідок чого допустив зіткнення з тз Renault 11 НОМЕР_2 з н/пр. JANMIL NW -19 д.н.з. НОМЕР_3 . В наслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження.

Своїми діями гр.. ОСОБА_1 порушив п. 2.3б, 12.1,13.3 Правил дорожнього руху України, а відтак, скоїв правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того 05.12.2020 року складено протокол серії ДПР18 № 288312, з якого вбачається, що А/Д Київ Чоп М06 331 км.+600 м водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 скоїв ДТП , після чого місце пригоди залишив.

Своїми діями гр.. ОСОБА_1 порушив п. 2.10А Правил дорожнього руху України, а відтак, скоїв правопорушення, передбачене ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судовому засіданні зазначив, що він не визнає себе винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 124, 122-4, 130 КУпАП, зі слідуючих підстав.

Вказав, що він дійсно, визнає той факт, що він як власник автомобіля Toyota Prado д.н.з НОМЕР_4 перебував на автодорозі Київ Чоп М06 331 км.+600м у власному автомобілі на задньому сидінні у стані алкогольного сп`яніння, однак автомобілем у такому стані не керував.

Він в той день вживав у кафе 4х4 спиртні напої, а тому, щоб не їхати додому в нетверезому стані, зателефонував своєму знайомому, попросив його приїхати та відвезти його додому, на що останній погодився, однак під час руху його автомобіля здійснив ДТП і злякавшись утік з місця пригоди.

Об`єктивно факт керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не доведений, а також, докази, які свідчили б про те, що він керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.

Так, свідками у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_3 0.0, в присутності яких він відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, жодного слова про те, що він керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції у їх присутності, вказані пояснення не містять.

Отже, факт перебування в стані алкогольного сп`яніння він не заперечує, однак доказів того, що саме в такому стані він перебував за кермом і здійснив ДТП і втік з місця події матеріали справи не містять.

Враховуючи все, вищенаведене, та те, що за кермом автомобіля перебував його знайомий, а не він і те, що доказів його вини у скоєнні вищевказаних правопорушень немає, а тому просить суд, провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.ст. 124, 122-4, 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення

Заслухавши пояснення, дослідивши письмові матеріали адміністративної справи, суд приходить до висновків про відсутність доказів щодо встановлення належного субєкту правопорушення.

Відповідно до вимог, передбачених ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з"ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Відповідно до ч.2ст.7КУпАП,провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно ч.1 ст. 130 КУпАП диспозиція статті передбачає керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом даної норми особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності у випадках :коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку ;

особа, яка керує транспортним засобом, відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних токсичних речовин.

Згідно статей1, 3, 8, 9 Конституції України Україна є правовою державою, в якій людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави. В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Конституція України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до роз`яснень, що міститься в п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 р. №14 під керуванням транспортними засобами слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортними засобами, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли особа , яка перебувала стані алкогольного сп`яніння, почав рухатись.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

За змістом зазначених положень особу може бути притягнуто до адміністративної відповідальності, коли вона керувала транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що визначається лише у встановленому чинним законодавством порядку, а так само за відмову саме особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень заперечив з підстав, що правил дорожнього руху не порушив, не керував в стані алкогольного сп`яніння автомобілем.

Як слідує з пояснень ОСОБА_1 , останній в той день вживав у кафе 4х4 спиртні напої, та щоб не їхати додому у нетверезому стані, зателефонував своєму знайомому, попросив його приїхати та відвезти його додому, на що останній погодився, однак під час руху його автомобіля здійснив ДТП і злякавшись утік з місця пригоди.

Об`єктивно факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння не доведений, а також, докази, які свідчили б про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, в матеріалах справи відсутні.

Отже, суть правопорушення, зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення про те, що ОСОБА_1 , як особа яка керувала транспортним засобом відмовилась від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не грунутється на фактичних обставинах справи та зібраних доказах.

Зважаючи на норми чинного законодавства, слід дійти до висновку , що вимога поліцейського щодо проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції може бути адресована тільки особі, яка керує транспортним засобом.

Суд не приймає до уваги покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , оскільки їх покази не можуть бути доказами вказаного правопорушення, так як вони не були очевидцями правопорушення в час і місці вказаних в протоколі. Із змісту долучених до матеріалів пояснень вбачається, що вони написані аналогічні та на заготовлених шаблонах.

Крім того в показах свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 жодного слова не зазначено про те, що ОСОБА_1 , керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та був зупинений працівниками поліції.

Доказів, які свідчили б про те, що гр. ОСОБА_1 05.12.2020 року о 01 год. 05 хв. на А/Д Київ Чоп М06 331 км.+600 м керував транспортним засобом Toyota Prado д.н.з. НОМЕР_1 в матеріалах справи відсутні.

Диспозиція ст.130 КУпАП, за якою працівником поліції кваліфіковано дії ОСОБА_1 передбачає адміністративну відповідальність за керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Об`єктом правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, є керуванням транспортними засобами особами в стані сп`яніння, передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані сп`яніння, так само ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Щодо порядку визначення стану сп`яніння та правових наслідків цього. Ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження медичного огляду є порушенням п. 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Встановлення у правопорушника стану сп`яніння здійснюється відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

З аналізу зазначеної статті вбачається, що така відповідальність настає вразі керування водієм транспортним засобом в стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Під керуванням транспортним засобом слід розуміти те, що це безпосередня дія фізичної особи на цей транспортний засіб з метою встановлення або зміни у цей момент швидкості та напряму руху.

З надаваних вище пояснень та доказів вбачається, що інспектори поліції не зупиняли автомобіль в якому знаходився за кермом ОСОБА_1 .

За наведених обставин, докази, на які посилався інспектор патрульної поліції в обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненному, є безпідставними, оскільки в останнього можливо і були ознаки алкогольного сп`яніння, про те, він транспортним засобом не керував та на той момент визначення «Водій» на нього не розповсюджувалось.

За таких обставин, суд вважає, що суть правопорушення з кваліфікацією дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП є сумнівною, що є не прийнятним, оскільки, суперечить практиці Європейського суду з прав людини, яка свідчить про те, що вина особи повинна бути обґрунтована доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівів, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Положення статті 62 Конституції України встановлюють, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996р. за №9«Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно Конституції України та рішень Європейського суду з прав людини винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумними сумнівами. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника.

В рішенні від 21.07.2011 у справі "Коробов проти України" ЄСПЛ висловив позицію, що суд має право обґрунтувати свої висновки лише доказами, що випливають з співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту. Тобто, таких, які не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується зі стандартом доведення "поза розумним сумнівом".

Відповідно з ч.1 п.1 ст. 247 КУпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Наявність події і складу правопорушення встановлюється шляхом дослідження доказів (ч. 2 ст. 279 КУпАП).

Оцінивши усі наявні у справі докази, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, суд констатує, що обєктивна ознака складу адміністративного правопорушення як за ст. 124 ст. 122-4 так і за ч.1 ст. 130 КУпАП не доведена, а саме не доведений факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що виключає в його діях склад вищезазначених адміністративних правопорушень, та згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП дає підстави для закриття провадження в звязку з відсутність події і складу адмінправопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247, 279, 280, 283 КУАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.122-4, ст. 124 та ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Даш`ян