Справа№464/5344/20
пр.№ 3/464/2923/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.11.2020 року м.Львів

Суддя Сихівського районного суду м.Львова Сабара Л.В., з участю: особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Голуб О.Є., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, проживає за адресою АДРЕСА_1 , неповнолітніх дітей на утриманні немає, вдова, РНОКПП невідомий, -

за ст.44-3 КУпАП,

встановив:

На розгляд Сихівського районного суду м. Львова скеровано протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 261837 від 04.09.2020 щодо ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП. Згідно такого остання 04.09.2020 року о 16.50 год. у м. Львів, пр. Червоної Калини, 109 як водій трамваю №8 вагони № 1178, 1174, при здійсненні міського перевезення перевозила пасажирів в кількості 45 чоловік в одному вагоні, що є більше як 50% кількості місць для сидіння, чим порушила вимоги п.10 п.14 Постанови КМУ № 641.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не визнала та пояснила суду, що дійсно 04.09.2020 року працювала, та здійснювала перевезення пасажирів на маршруті №8. На кінцевій зупинці «Вернадського» до неї в кабіну зайшов чоловік, який представився працівником поліції та повідомив про те, що вона перевозить значно більшу кількість пасажирів, ніж передбаченого Постановою КМУ № 641. Скільки було пасажирів у трамваї вона повідомити не може, оскільки в салон не заходила, а на зупинці усі люди вийшли. При цьому вказала, що працівники поліції в неї для ознайомлення брали тільки посвідчення водія, документів з приводу технічної характеристики трамваю не витребовували, також не просили надати документів, на підставі яких вона мала право на перевезення пасажирів. Вважає, що вона є водієм, а не перевізником, а тому не взмозі контролювати кількість пасажирів, які заходять у трамвай. Долучені до протоколу фото та відео матеріали, не підтверджують факту викладеного у протоколі, оскільки з них не можливо встановити коли їх було зроблено. Просить справу закрити.

Захисник Голуб О.Є. зазначив, що ОСОБА_1 не являється перевізником, у зв`язку із чим не може бути суб`єктом вчинення правопорушення, норма, а саме пп.10 п. 14 Постанови КМУ № 641 втратила чинність. Крім того, докази долучені до справи, а саме фото та відео матеріали не підтверджують обставин викладених у протоколі, оскільки з них не можливо встановити час та місце фіксації інформації. Працівники поліції, яких зазначено як свідків, не можуть такими бути, оскільки ними виявлялося правопорушення. Просить справу закрити у зв`язку із відсутністю складу правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника, з`ясувавши дійсні обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд встановив наступне.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень, у спосіб, що передбачений Конституцією та Законами України.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно диспозиції ст. 44-3 КУпАП особа притягується до адміністративної відповідальності за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Так, КУпАП доповнено вказаною статтею у зв`язку із прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» №530-ІХ від 17.03.2020 року.

З цього слідує, що диспозиція вказаної норми являється бланкетною, оскільки називає склад правопорушення, але для визначення його ознак відсилає до норм іншої галузі права або нормативних (підзаконних) актів правил, положень, інструкцій.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

При цьому, ст. 29 вказаного закону передбачено, що карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Так, згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20.05.2020 року №392, на всій території України з 22.05.2020 року по 31.07.2020 року встановлено карантин із введенням ряду обмежень.

Відповідно до пп. 2-4 вказаної постанови залежно від епідемічної ситуації в регіоні або окремих адміністративно-територіальних одиницях регіону встановлюється зелений, жовтий, помаранчевий або червоний рівень епідемічної небезпеки поширення COVID-19 (далі - рівень епідемічної небезпеки). При цьому, рівень епідемічної небезпеки встановлюється за результатом оцінки епідемічних показників та визначається рішенням Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій, яке розміщується на офіційному інформаційному порталі Кабінету Міністрів України. В регіоні, щодо якого відсутнє рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій про встановлення рівня епідемічної небезпеки, застосовуються протиепідемічні заходи, передбачені для зеленого рівня епідемічної небезпеки.

Зокрема, відповідно до пп. 10 п. 14 зазначеної постанови на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого та жовтого рівня епідемічної небезпеки, забороняється перевезення пасажирів автомобільним (крім таксі) та міським електричним транспортом у міському, приміському, міжміському, міжрайонному сполученні у кількості більш як 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначених в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови розсадки пасажирів з вільним місцем поруч, спереду, позаду.

З цього слідує, що доказуванню підлягає фак перевезення пасажирів міським електричним транспортом у міському, приміському, міжміському, міжрайонному сполученні у кількості більш як 50 відсотків кількості місць для сидіння, передбачених технічною характеристикою транспортного засобу або визначених в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

У якості доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, інспектором поліції надано протокол про адміністративне правопорушення, рапорти, копію посвідчення водія, копії фотознімків та відеозапис, з яких суд встановив, що остання керувала трамваєм.

Однак, у справі відсутні докази про те, що ОСОБА_1 , було доручено керувати трамваєм №8 з вагонами № 1178, 1174 04.09.2020, та те, що вона є перевізником.

Крім того, із матеріалів справи не можливо встановити технічні характеристики транспортного засобу в частині кількості місць для сидіння, оскільки до справи не долучені реєстраційні документи на цей транспортний засіб, у зв`язку із чим не представляється можливим визначити граничну кількість пасажирів, допустиму для перевезення громадським транспортом.

Копіями фотознімків та відео долучених до справи не підтверджується факт перевезення пасажирів ОСОБА_1 04.09.2020 о 16.50 год, оскільки вони не містять даних про час та місце фіксації інформації на них, та засобів, за допомогою яких така інформація збережена.

Одночасно, до матеріалів справи не долучено рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій про встановлення рівня епідемічної небезпеки у місці вчинення правопорушення, оскільки таке, має значення для кваліфікації дій суб`єкта правопорушення, так як інкриміновані дії забороняється вчиняти на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки.

Положеннями ст.252 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Склад адміністративного правопорушення це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за наявності яких діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу в цілому.

Відповідно положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

З огляду на вищевикладене, беручи до уваги, що ДОП СППП Сихівського ВП ГУНП у Львівській області Курчик І.В. не доведено, що ОСОБА_1 є субєктом правопорушення, а також судом не встановлено факту здійснення перевезення ОСОБА_1 пасажирів трамваєм № 8 вагонами 1178, 1174, у кількості, що перевищує граничну допустиму згідно Постанови КМУ № 641, оскільки не здобуто доказів допустимої кількості пасажирів в частині кількості місць для сидіння згідно технічних характеристик транспортного засобу, у зв`язку із чим вважаю, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За змістом п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі п.1 ст.247 КУпАП та керуючись ст.284 КУпАП,-

постановив:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м.Львова. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Сабара Л.В.