Справа № 450/2451/20 Провадження № 3/450/1637/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2020 року суддя Пустомитівського районного суду Львівської області Добош Н.Б., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1

за ч. 3 ст. 184 КУпАП,-

встановив:

згідно Протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 706818 від 29.07.2020 року, ОСОБА_1 ставиться в провину, що вона будучи матір`ю малолітнього сина ОСОБА_2 , 09.04.2015 року не виконала своїх батьківських обов`язків належним чином, а саме її неповнолітній син ОСОБА_2 29.07.2020 року о 01 год. 10 хв. в смт. Щирець по вул. Гайдамацькій керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 3 ст. 184 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що її син взяв машину в діда, без їхнього відома.

Стаття 7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст. 254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи, тощо.

Згідно ч.2 ст. 251 КпАП України обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У даному випадку обов`язок збирання доказів покладений на інспектора поліції, який склав адміністративний протокол.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, ч.3 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність батьків у разі вчинення неповнолітніми дітьми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії АПР18 № 706818 від 29.07.2020 року, ОСОБА_1 ставиться в провину, що вона будучи матір`ю малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 не виконання своїх батьківських обов`язків належним чином, а саме її неповнолітній син ОСОБА_2 29.07.2020 року о 01 год. 10 хв. в смт. Щирець по вул. Гайдамацькій керував автомобілем ВАЗ 21063 д.н.з. НОМЕР_1 не маючи права керування таким транспортним засобом.

Проте в протоколі не зазначено конкретних обставин вчинення адміністративного правопорушення згідно з диспозицією ч. 3 ст. 184 КУпАП, не викладено даних про те, яке саме малолітнім ОСОБА_3 вчинено адміністративне правопорушення та за якою статтею його дії кваліфіковано, тобто відсутня об`єктивна сторона складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа Коробов проти України № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування поза розумним сумнівом . Крім того, у справі Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom (№ 46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 , адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до частини 2 статті 251 КУпАП , обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП .

Суд наголошує, що він не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положенням пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП визначено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Із наведеного слідує, що провадження у цій справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 280, 283, 284 КУпАП, суддя,-

постановив:

провадження у справі № 450/2451/20 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 184 КУпАП, - закрити у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Н. Б. Добош