м. Лиман Справа № 236/1859/20
Провадження № 3/236/837/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2020 року суддя Краснолиманського міського суду Донецької області Бєлоусов А. Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника адвоката Рогова О.А., потерпілого ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, які надійшли з Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився у м. Добропілля Донецької області, є громадянином України, має середню технічну освіту, працює водієм у ТОВ «Чайка», не є одруженим, на утриманні має малолітню дитину, раніше притягувався адміністративної відповідальності, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично мешкає за адресою: АДРЕСА_2 ,

(справу розглянуто в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, роз`яснено зміст ст.63 Конституції України,ст. 268 КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

Згідно з матеріалами про адміністративне правопорушення,які надійшли до суду 16.07.2020 року з Лиманського відділення поліції Слов`янського ВП ГУ НП у Донецькій області, ОСОБА_1 «…19.03.2020 року о 07 год. 15 хв., по вул.. Незалежності в районі буд. 62, м. Лиман, керував автомобілем «ГАРЗ 1Х-013 НГ», номерний знак НОМЕР_1 , належність ОСОБА_3 , виконуючи маневр повороту ліворуч на вул.. Слобожанську м. Лиман, не переконався в безпечності маневру, в момент, коли водій автомобіля «Volkswagen Polo», держ. номер НОМЕР_1 , виконував маневр обгону, внаслідок чого трапилось зіткнення, автомобілі отримали технічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.10.1 Правил дорожнього руху…».

В діях ОСОБА_1 , за твердженням представника територіального органу поліції, вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Під час судового розгляду справи ОСОБА_1 не визнав свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення. кваліфікованого за ст. 124 КУпАП, додатково пояснив, що він має водійський стаж з 1997 року, працює водієм на підприємстві, розвозить хліб, 19.03.2020 року він перебував за кермом автомобіля «ГАРЗ», належного ОСОБА_3 , їхав по вул. Незалежності у м. Лиман Донецької області, на перехресті здійснював поворот ліворуч на вул. Слобожанську, перед здійсненням маневру повороту ліворуч знизив швидкість керованого ним транспортного засобу до 20-20 км/год., заздалегідь подивився в дзеркало заднього виду керованого ним автомобіля, бачив, що позаду їхав вантажний автомобіль марки «MAN», поруч з ним їхав прямо автомобіль марки «ВАЗ» білого кольору, повороту автомобіля «ГАРЗ» ліворуч не заважили жодні інші транспортні засоби, автомобіля марки «Volkswagen Polo» позаду ОСОБА_1 не бачив. Під час повороту ліворуч ОСОБА_1 раптово відчув удар у переднє колесо керованого ним автомобіля,наслідок чого у транспортного засобу вилетіли дві ресори, це сталось внаслідок того, що водій автомобіля марки «Volkswagen Polo» ОСОБА_2 здійснював обгін на перехресті, що прямо заборонено Правилами дорожнього руху, при цьому «Volkswagen Polo» рухався із значним перевищенням швидкості.

Захисник адвокат Рогов О.А. (а.с.39-41) вважав, що в діях ОСОБА_1 в розглядуваній ситуації відсутні порушення правил дорожнього руху, відсутня вина його клієнта у настанні ДТП, натомість вбачається вина іншого водія ОСОБА_2 , провадження у справі має бути закрито, оскільки вина ОСОБА_1 не доведена належними доказами.

Залучений судом до участі у справі про адміністративне правопорушення як потерпіла особа ОСОБА_2 пояснив, що він має водійський стаж з 2015 року, працює менеджером з продажів фірми «Альбіон», 19.03.2020 року він перебував за кермом автомобіля «Volkswagen Polo», їхав по вул. Незалежності у м. Лиман Донецької області, цим автошляхом він їхав уперше, швидкість руху керованого ним транспортного засобу була приблизно 50 км/год., попереду нього рухався вантажний автомобіль марки «MAN», ОСОБА_2 почав здійснювати обгін цього транспортного засобу, при цьому він не бачив жодних дорожніх знаків, котрі б попереджали про наближення до перехрестя. Коли ОСОБА_2 вже здійснював маневр обгону, то побачив раптово автомобіль марки «ГАРЗ», котрий здійснював поворот ліворуч на іншу вулицю, потерпілий намагався уникнути зіткнення, вивернув кермо ліворуч, зачепився переднім колесом за бордюр, від чого «Volkswagen Polo» перевернувся. В подальшому учасники ДТП викликали на місце зіткнення співробітників поліції, котрі складали матеріали у справі про адміністративне правопорушення.

Матеріали були складені відносно ОСОБА_2 і направлені для розгляду до Ізюмського міськрайонного суду Харківської області. Під час розгляду цієї справи ОСОБА_2 надав судді висновок експертного дослідження від 30.03.2020 року № 2/19-144Д, виготовлений на його замовлення Донецьким НДЕКЦ МВС України. Згідно з цим висновком у настанні ДТП вбачається не лише вина ОСОБА_2 , але й вина ОСОБА_1 , тому суддя про ці обставини повідомив Лиманське відділення поліції, після чого співробітниками поліції 27.05.2020 року було складено протокол відносно водія ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. Постановою судді від 07.05.2020 року у справі № 623/1286/20 провадження у справі відносно ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Постанова судді про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на теперішній час є чинною.

ОСОБА_2 не наполягав на застосуванні до водія ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами, лише просив встановити вину цієї особи у скоєнні ДТП, що потрібне для звернення до страхової компанії та отримання відшкодування збитків, завданих пошкодженням автомобіля.

Суддя, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Рогова О.А., потерпілого ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дійшов таких висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 9 КУпАП єдиною підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях (бездіяльності) складу адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Норми ст. 124 КУпАП передбачають адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна

Відповідно до ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Органи державної влади, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Основного Закону).

Нормами ст. 62 Конституції України визначено основоположні засади презумпції невинуватості. Зокрема, обов`язок встановлення всіх обставин умовного правопорушення та доведення вини особи покладається на сторону обвинувачення; всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст. 9 Основного Закону чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Україною 17.07.1997 року ратифікована Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 1950), яка набрала чинності для України 11.09.1997 року. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Нормами п.2 ст. 6 згаданої Конвенції передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Тлумачення поняття «кримінальне обвинувачення» у практиці Європейського суду з прав людини відрізняється своєю «автономністю». Суд сприймає кримінальне обвинувачення як універсальне поняття, яке є наслідком будь-яких діянь протиправного характеру незалежно від ступеню їх суспільної небезпечності.

Зокрема, "обвинувачення" відповідно до положень статті 6 параграфа 1 може бути визначено як "офіційне повідомлення, надане особі уповноваженими представниками влади, в підтвердження того, що вона вчинила злочин", визначення, яке також відповідає критерію, що "ситуація (підозрюваного) суттєво погіршилась" (рішення від 30.03.2004 року у справі «Меріт проти України», заява № 66561/01, п.70).

Також у рішенні від 06.09.2005 року у справі «Салов проти України», заява № 65518/01, п.65, Суд зазначив, що поняття "обвинувачення" має "автономне" значення; воно повинно розумітися в сенсі Конвенції, а не лише в контексті його значення в національному праві. Таким чином, воно може визначатися як "офіційне повідомлення особи компетентним органом державної влади, в якому стверджується, що особа вчинила кримінальний злочин", визначення, яке також відповідає поняттю "впливу важливих наслідків для стану підозрюваного".

У рішенні у справі «Делькур проти Бельгії» (Delcourt v. Belgium) від 17.01.1970 року, заява № 2689/65, Європейський суд з прав людини дійшов висновку про те, що в пункті 1 статті 6 вміщено концепцію терміну «кримінальне обвинувачення», яка характеризується скоріше матеріальним, аніж формальним характером.

Суттєвою ознакою застосування ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є те, що Європейський суд з прав людини не пов`язує термін обвинувачення із власне обвинувальним висновком, що складається органами слідства по закінченню досудового слідства. Для визначення кримінального характеру того чи іншого обвинувачення Суд застосовує три послідовні критерії (критерій національного права, критерій адресатів, критерій форми і тяжкості правових наслідків).

Враховуючи, що національним законодавством України порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів,розглядається як делікт (ст. 124 КУпАП), вказана норма поширює свою дію на невизначене коло осіб, тягне за собою застосування абсолютно визначеної суми штрафу або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року, суддя у цьому випадку оцінює процедуру складання службовими особами територіального органу поліції щодо ОСОБА_1 матеріалів у справі про адміністративне правопорушення як таку, що підпадає під дію ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З огляду на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 061337 від 27.05.2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 , та заперечення останнім своєї вини, посадові особи органу поліції повинні довести факт порушення водієм правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як докази вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ст. 124 КУпАП, службовими особами органу поліції були надані до суду:

-протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 061337 від 27.05.2020 року, (а.с.3);

-схема ДТП, складена 19.03.2020 року поліцейським СРПП № 2 Лиманського відділення поліції П`ятником О.Г. за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , в присутності двох свідків, на перехресті вулиць Незалежності та Слобожанської у м. Лиман Донецької області (а.с.5);

-копія постанови судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07.05.2020 року у справі № 623/1286/20 про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , супровідний лист суд до вказаної постанови від 12.05.2002 року № 623/1286/20/9763 (а.с.4, 22-23);

-письмові пояснення свідка ОСОБА_4 , надані співробітникам поліції 19.03.2020 року (а.с.6); зі змісту пояснень вбачається, що 19.03.2020 року приблизно о 06 год. 55 хв. на перехресті вулиць Незалежності та Слобожанської у м. Лиман Донецької області свідок бачив, як автомобіль марки «ГАРЗ» здійснював поворот ліворуч з вул. Незалежності на вул. Слобожанську, в цей же момент водій автомобіля «Volkswagen Polo» здійснював обгін на перехресті, не впорався з керуванням та скоїв зіткнення з автомобілем «ГАРЗ», транспортні засоби отримали механічні пошкодження;

-письмові пояснення водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , надані співробітникам поліції 19.03.2020 року (а.с.7,8), за своїм змістом аналогічні поясненням водіїв учасників ДТП, наданим під час судового розгляду справи;

-рапорт про фіксування службою «102» інформації щодо ДТП (без травмованих) у м. Лиман 19.03.2020 року о 07 год. 26 хв. (а.с.9);

-копія висновку експертного дослідження від 30.03.2020 року № 2/19-144Д, виготовленого на замовлення ОСОБА_2 Донецьким НДЕКЦ МВС України (а. с. 10-14); зі змісту висновку вбачається, що в настанні ДТП вбачається вина і водія ОСОБА_2 , котрий порушив вимоги п. 14.6 (а) Правил дорожнього руху (щодо заборони обгону на перехресті), і водія ОСОБА_1 , котрий порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху (перед здійсненням маневру повороту ліворуч не переконався у безпечності маневру для інших учасників дорожнього руху);

-фотокопія посвідчення водія серії НОМЕР_2 (кат. «В», « ОСОБА_5 ») на ім`я ОСОБА_1 (а.с.15-16 );

-фотокопія свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 , згідно з яким автомобіль марки «ГАРЗ 1Х-013 НГ», номерний знак НОМЕР_1 , належить ОСОБА_3 (а.с.17-18);

-фотокопія полісу № АО/0381872 від 19.03.2019 року про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземного транспортного засобу ОСОБА_3 (а.с.19);

-фотокопія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00822-01631-19 від 19.06.2019 року, згідно з яким автомобіль марки «ГАРЗ 1Х-013 НГ», номерний знак НОМЕР_1 , визнано технічно справним (а.с.20);

-фотографічне зображення автомобіля марки «ГАРЗ 1Х-013 НГ» на місці ДТП (а.с.21);

-довідки органу поліції про наявність у ОСОБА_1 посвідчення водія серії НОМЕР_2 від 04.12.1998 року та про відсутність повторності скоєння ОСОБА_1 аналогічних правопорушень впродовж останнього року (а.с.2, 22).

Будь-яких інших доказів у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 службовими особами органу поліції до суду не надано.

За клопотанням сторони захисту свідка ДТП ОСОБА_4 було допитано безпосередньо в судовому засіданні. Свідок повідомив, що в один із днів в березні 2020 року (дату точно не пам`ятає), близько 8-ї год. ранку, він відвозив свою дружину на автомобілі марки «ВАЗ 2105» зеленого кольору на роботу до дитячого дошкільного закладу, керований ним транспортний засіб рухався з вул.. Севастопольської м. Лиман через вул. Слобожанську, здійснював поворот на вул. Незалежності, попереду також рухався автомобіль марки «ВАЗ» білого кольору, котрий повернув праворуч з вул. Слобожанської на вул. Незалежності. Свідок бачив, як з боку вул. Незалежності в цей же час здійснював поворот ліворуч на вул. Слобожанську автомобіль марки «ГАРЗ», за ним їхав вантажний автомобіль «МАN», одночасно автомобіль «Volkswagen Polo», котрий також рухався (позаду автомобіля «ГАРЗ» та автомобіля «МАN») по вул. Незалежності прямо в напрямку від будівлі Лиманської центральної районної лікарні у бік сел. Зарічне, почав здійснювати обгін автомобіля «МАN», після виїзду на смугу зустрічного руху водій цього транспортного засобу не зміг завершити маневр обгону (повернутись на свою смугу руху) та зіткнувся з автомобілем марки «ГАРЗ», який не встиг завершити поворот ліворуч з вул. Незалежності на вул. Слобожанську. Після зіткнення автомобіль «Volkswagen Polo» від удару перевернувся догори колесами і залишився лежати на даху, автомобіль марки «ГАРЗ» відлетів далі по дорозі і залишився стояти посеред вул.. Незалежності перпендикулярно напрямку руху транспортних засобів. На думку свідка, настанню ДТП сприяло саме те, що водій автомобіля «Volkswagen Polo» здійснював обгін на перехресті, що заборонено Правилами дорожнього руху, а також водій намагався здійснити обгін одночасно кількох транспортних засобів, в тому числі вантажного автомобіля «МАN», котрий мав значні габарити у довжину.

Крім того, за клопотанням сторони захисту з Лиманського відділення поліції була витребувана інформація щодо зафіксованих випадків притягнення водія ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за період з 01.01.2019 року по 01.09.2020 року, з`ясовано, що водій притягувався до відповідальності за ч.2 ст. 122, ч.1 ст. 178, ч.1 ст. 122 КУпАП (а.с.53-54).

За клопотанням захисника з Донецького НДЕКЦ МВС України були витребувані матеріали експертного дослідження від 30.03.2020 року № 2/19-144Д; на запит суду отримано копію висновку експертного дослідження, яка за своїм змістом є аналогічною тому висновку, що було додано працівниками поліції до протоколу відносно водія ОСОБА_1 , а також копії рахунку - фактури від 26.03.2020 року № 74 за отримання послуг НДЕЦК громадянином ОСОБА_2 , квитанції АТ КБ «ПриватБанк» від 26.03.2020 року № .1 на суму 675,36 грн., оплаченої ОСОБА_2 за послуги НДЕКЦ; надані експертною установою матеріали висновку не містять будь-яких інших документів.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути визнаний достатнім доказом вини особи у цій справі в розумінні ст.251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини, викладені в ньому, повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, котра притягується до адміністративної відповідальності, і не викликали сумнівів у судді.

Схема ДТП, складена 19.03.2020 року поліцейським СРПП № 2 Лиманського відділення поліції П`ятником О.Г., показання свідка ОСОБА_4 , надані в судовому засіданні, за своєю сутністю підтверджують не вину водія ОСОБА_1 у настанні ДТП, а вину водія ОСОБА_2 , котрий здійснював маневр обгону на перехресті, порушивши при цьому пряму заборону Правил дорожнього руху на вчинення таких дій.

Копія постанови судді Ізюмського міськрайонного суду Харківської області від 07.05.2020 року у справі № 623/1286/20 за своєю сутністю підтверджує відсутність у діях водія ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ст. 124 КУпАП, а не наявність вини водія ОСОБА_1 ..

Фотокопія протоколу перевірки технічного стану транспортного засобу № 00822-01631-19 від 19.06.2019 року, фотографічне зображення автомобіля марки «ГАРЗ 1Х-013 НГ» на місці ДТП лише підтверджують той факт, що згаданий автомобіль був учасником ДТП та до зіткнення з іншим транспортним засобом перебував у технічно справному стані, вину водія ОСОБА_1 у настанні ДТП згадані документи не підтверджують.

Оцінюючи як доказ у справі висновок експертного дослідження від 30.03.2020 року № 2/19-144Д, виготовлений на замовлення ОСОБА_2 . Донецьким НДЕКЦ МВС України, суд зазначає про таке.

У розглядуваному випадку суддя критично оцінює згаданий висновок експертного дослідження, оскільки його було отримано з порушенням засад безпосередності дослідження речей, притаманних провадженню у справах про адміністративне правопорушення. Зокрема, експертом ОСОБА_6 не досліджувався безпосередньо технічний стан автомобіля марки «ГАРЗ» та автомобіля марки «Volkswagen Polo», вказані транспортні засоби безпосередньо експертом оглянуті не, принаймні водій ОСОБА_1 в судовому засіданні стверджував про те, що керований ним транспортний засіб не витребовувався експертною установою для огляду, мав пені механічні пошкодження внаслідок зіткнення, був відремонтований з того часу. Експерт не здійснював безпосереднього виїзду на місце ДТП. Експертом у дослідженні не надана оцінка розбіжності у показаннях водія ОСОБА_2 щодо швидкості керованого ним транспортного засобу, наданих співробітникам поліції 19.03.2020 року (водій вказав швидкість 60- 65 км/год.) та наданих під час візиту до експертної установи і покладених в основу «вихідних даних» експертного дослідження (водій вказав швидкість 50 км/год.). Експертом у дослідженні не визначено кут зіткнення транспортних засобів внаслідок ДТП.

Крім того, суддя бере до уваги ті обставини, що при призначенні експертного дослідження не була забезпечена реальна можливість водія ОСОБА_1 брати участь у формулюванні питань, котрі мали бути поставлені перед експертом; ОСОБА_1 було ознайомлено зі змістом відповідного висновку лише в суді, вже після фактичного завершення експертного дослідження, йому не було забезпечено можливості заявити відвід експертові з передбачених законом підстав, висловити обґрунтований сумнів у здатності експерта, котрий здійснює дослідження на замовлення і за кошти однієї заінтересованої сторони, здійснити об`єктивне дослідження обставин події.

Адже Європейський суд з прав людини неодноразово звертав у своїх рішення увагу на необхідність дотримання принципів рівності та змагальності судочинства при призначенні експерта. Призначення експерта, так само як і виконання інших гарантій, закріплених у ст. 6 § 1 Конвенції, дотримання принципу змагальності стосується проваджень, що розглядаються «судом»; жодний загальний чи абстрактний принцип не може бути висунутий з положення щодо того, що у випадку, коли судом призначений експерт, сторони зобов`язані мати можливість відвідувати зустрічі, які проводить експерт або бути ознайомлені із документами, що були взяті ним до уваги. Важливо, щоб сторони мали можливість належним чином брати участь у провадженнях (рішення Європейського суду у справі «Mantovanelli v. France» (Мантованеллі проти Франції), від 18.03.1997 року, § 33, заява № 21497/93). Відсутність безсторонності експерта, разом з його посадою і роллю у провадженнях, можуть надати перевагу одній стороні, але зашкодити іншій, порушуючи принцип рівності сторін (рішення Європейського суду у справі «Sara Lind Eggertsdottir v. Iceland» (Сара Лінд проти Ісландії),від 05.07.2007 року, § 53, заява № 31930/04); так, експерт може займати переважне місце у провадженнях і здійснювати відповідний вплив на рішення суду.

Наведена оцінка висновку експертного дослідження від 30.03.2020 року № 2/19-144Д, виготовлений на замовлення ОСОБА_2 . Донецьким НДЕКЦ МВС України, дозволяє судді визнати його неналежним, недопустимими та виключити з числа доказів, котрі мають братись до уваги при ухваленні процесуального рішення в цій справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП.

При цьому, хоча норми ст. 273 КУпАП і дозволяють призначити експерта для участі у провадженні про адміністративне правопорушення, службовими особами територіального органу поліції не було призначено автотехнічної експертизи під час з`ясування фактичних обставин ДТП за участю водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Не зважаючи на роз`яснення суддею під час судового розгляду справи положень ст. 273 КУпАП, присутніми учасниками провадженні до закінчення судового розгляду не було заявлено клопотань про призначення у справі автотехнічної експертизи.

Інші додані співробітниками Лиманського відділення поліції до протоколу матеріали підтверджують не вину водія ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, кваліфікованого за ст. 124 КУпАП, а лише фіксування певної події в облікових документах територіального органу поліції, наявність у водія ОСОБА_1 права на керування певною категорією транспортних засобів, належність автомобіля марки «ГАРЗ» ОСОБА_3 та страхування цивільно-правової відповідальності власника транспортного засобу.

За таких обставин суддя дійшов висновку, що службовими особами територіального органу поліції не доведено наявності у діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, отже, суддя констатує відсутність правових підстав для притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате провадження підлягає закриттю,зокрема, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

При наявності обставин, передбачених статтею 247 КУпАП орган (посадова особа) по справі про адміністративне правопорушення виносить постанову про закриття справи (ст. 284 КУпАП).

Враховуючи викладене,керуючись ст.ст. 7,9,247,280,284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, та потерпілою особою до Донецького апеляційного суду через Краснолиманський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня складання постанови.

Постанова набирає законної сили після спливу встановленого строку на її апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після перегляду справи апеляційним судом.

Суддя -