Справа № 462/7732/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 грудня 2020 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізична особа-підприємець, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР № 001800 від 22.11.2020 р., ОСОБА_1 22.11.2020 року о 02.25 год. на вул. І.Виговського, 100 у м. Львові керував транспортним засобом «KIA Optima», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, що не відповідає дійсності. Огляд для визначення стану сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, згідно висновку лікаря № 001081 від 22.11.2020 року відмовився від огляду в медичному закладі, чим порушив п. 2.5. Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У суд ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, при цьому подав до суду письмові пояснення по справі, в яких просить розгляд справи здійснювати без його участі, тому враховуючи вимоги ст. 268 КУпАП суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.

В письмових поясненнях ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП заперечив та просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що не відмовлявся від проходження огляду на визначення стану сп`яніння, а на пропозицію працівників поліції, будучи впевненим, що не вживав алкоголь, одразу погодився їхати в медичний заклад для проведення огляду в закладі охорони здоров`я. Однак, працівниками поліції у протоколі не викладено суті правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, його вина у вчиненні данного правопорушення не підтверджується жодними належними та допустимими доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». Також, у рішенні «Маліге проти Франції» Європейський суд з прав людини вказує, що обов`язок адміністратвиного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення. При цьому, до матеріалів справи у якості доказу долучено відеозапис із нагрудної камери поліцейського, який неможливо визнати як належний та допустимий доказ наявності в його діях вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки сам момент проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння фактично не зафіксований, а відеокамера в цей час здійснювала фіксування інших об`єктів. Із вказаного відеозапису неможливо встановити присутність свідків на місці події, які б підтвердили факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, а також самого порядку проведення огляду. Крім того, після вручення йому поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 одразу самостійно звернувся в лікарню для проходження огляду на стан сп`яніння, на підтвердження чого долучив до письмових пояснень копію висновку щодо результатів медичного огляду. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я 9 листопада 2015 року за № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно пункту 3 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 7 Розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ст. 266 КУпАП направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, здійснюється у порядку, визначеному Кабінету Міністрів України, а огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

У відповідності до пункту 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 17 грудня 2008 року № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БР № 001800 від 22.11.2020 року огляд водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився у медичному закладі КНП ЛОР «Львівський обласний медичний центр превенції та терапії узалежнень», що знаходиться за адресою: м. Львів, вул. Кульпарківська, 95, де згідно висновку лікаря № 001081 від 22.11.2020 відмовився від огляду в медичному закладі.

Тобто факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння встановлено згідно висновку лікаря медичного закладу.

Суд звертає увагу на те, що у відповідності до п.п. 15, 16 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Крім того, судом досліджено долучений до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення відеозапис з нагрудних камер патрульних поліцейських, з якого вбачається, що в даному випадку лікарем проводився ряд процедур, метою яких було виявлення стану сп`яніння водія ОСОБА_1 , який при цьому не висловлював заперечень щодо проведення таких та не вчиняв жодних дій, які б свідчили про його відмову від проходження огляду. Окрім цього, на відеозаписі (01133@595510 від 22.11.2020 час: від 03:10:15 до 03:13:42) зафіксовано факт проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння за допомогою продуття алкотестера, однак відеофіксація саме цього моменту здійснюється неналежно, оскільки нагрудні камери патрульних поліцейських на момент проходження огляду за допомогою алкотестера розташовані таким чином, що ОСОБА_1 знаходиться поза межами кута огляду нагрудних камер і здійснюється відеофіксування сторонніх об`єктів. З відеозапису встановлено також, що неналежне продуття ОСОБА_1 алкотестера, розцінено як неможливість подальшого проведення огляду та зафіксовано як відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, при цьому він зазначає, що не погоджується з таким висновком.

Разом з цим, суд зазначає, що у п.п. 12, 13 Розділу ІІІ Інструкції вказано, що предметом дослідження може бути також слина, сеча, змиви з губ, рук. Також для дослідження може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, однак відібрання сечі та/або крові, як альтернативні варіанти здійснення дослідження з метою виявлення алкоголю, ОСОБА_1 в медичному закладі не пропонувались.

В матеріалах справи міститься також висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 522 від 22.11.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 того ж дня о 05.25 год. пройшов огляд на виявлення стану сп`яніння та ознак сп`яніння у нього не виявлено.

Відповідно до п. 22 Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно статті 62 Конституції України, особа вважається невинною у здійсненні злочину і не може бути підданою покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його здійсненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяна майнова шкода.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Зі змісту ст. 245 КУпАП вбачається, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Таким чином, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння про відмову особи від проходження огляду у даній справі не може бути належним доказом винуватості, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5. Правил дорожнього руху України не доведена, а тому в його діях відсутній склад правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КупАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись статтями 247, 283, 284, 287-290 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Залізничний районний суд м. Львова.

Суддя: (підпис) Б.М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз