П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 грудня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Калініченко О.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України, -

В С Т А Н О В И В:

28.10.2020 року до Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за порушення митних правил.

Зі змісту протоколу про порушення митних правил № 1299/10000/20 від 30.07.2020 року вбачається, що 30.07.2020 року в пункті пропуску «Виступовичі» відділу митного оформлення № 1 митного поста «Овруч» Київської митниці Держмитслужби при проведенні митного контролю вантажного автомобіля DAF, р/н НОМЕР_1 з напівпричепом ALI RIZA USTA р/н НОМЕР_2 , під керуванням гр. України (резидента) ОСОБА_1 , що переміщувався з України в Р. Білорусь, було встановлено, що даний громадянин згідно ЦБД ЄАІС ДМСУ ввіз на митну територію України для особистого користування 10.06.2015 року через зону діяльності Харківської митниці ДФС в митному режимі «Транзит» легковий автомобіль марки «NISSAN», р/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , і на даний час не вивіз за межі митної території України.

До митного органу про невиконання умов «транзиту» та продовження терміну перебування транспортного засобу на митній території України ОСОБА_1 не звертався.

Станом на 30.07.2020 року вищезазначений транспортний засіб за межі митної території України не вивезено та продовжує перебувати на митній території України з порушенням троку транзиту.

Таким чином, митний орган вважає, що ОСОБА_1 в порушення вимог ст. 95 МК України більше ніж на тридцять діб перевищено строк доставки (строк транзитного перевезення) автомобіля, якій згідно ст. 321 МК України перебуває під митним контролем, чим вчинено правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 470 МК України.

Предмет порушення митних правил - автомобіль «NISSAN», р/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , не вилучався у зв`язку з його відсутністю.

У судовому засіданні представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Бражник Є.В. просила закрити провадження відносно ОСОБА_1 .

В своїх поясненнях зазначила, що 10.06.2015 року ОСОБА_1 було ввезено на митну території України автотранспортний засіб марки «NISSAN JUKE,» р.н. НОМЕР_3 , з метою транзиту. ОСОБА_1 був ознайомлений з строком вивезення транспортного засобу в установленому порядку до 20.06.2015 року включно. По даному факту 28.07.2015 року складено протокол про порушення митних правил.

17.09.2015 року відносно ОСОБА_1 було винесено постанову в справі про порушення митних правил № 434/80700/15 за ч. 3 ст. 470 МК України, за якою було сплачено штраф в розмірі 8500 грн.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за протоколом № 1299/10000/20 буде порушенням ст. 61 Конституції України.

Крім того, зазначає, що 14.10.2015 року до ЄРДР було внесено дані щодо кримінального провадження № 0012301 за заявою ОСОБА_1 щодо втрати автомобіля за ч. 4 ст. 190 КК України, досудове розслідування за яким триває.

За матеріалами кримінального провадження, встановлено що після 10.06.2015 року ОСОБА_1 не користувався цим автомобілем, про його місце перебування не знає. За таких умов, ОСОБА_1 не міг доставити до митниці призначення для вивезення за межі митної території України автомобіль.

Відповідно до постанови № 434/80700/15 від 17.09.2015року ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за порушення строків доставки транспортного засобу комерційного призначення. Тоді, як в протоколі № 1299/10000/2020 від 30.07.2020 року вказується про особисте користування вказаним транспортним засобом, що спростовується матеріалами кримінального провадження.

Також сторона захисту посилається на те, що протокол про порушення митних правил 1299/10000/20 від 30.07.2020 року складений після закінчення строку для застосування адміністративного стягнення, так як ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил 20.06.2015 року, адже ввіз транспортний засіб 10.06.2015 року, а вивезти повинен був 20.06.2015 року, а протокол про порушення митних правил відносно нього було складено 28.07.2015року (день виявлення правопорушення).

Представник Київської митниці Держмитслужби у судовому засіданні вважав вказані обставини доведеними та пояснив, що ОСОБА_1 порушив митні правила, у зв`язку з чим відносно нього 30.07.2020 року складено протокол про порушення митних правил № 1299/10000/20 за ст. 471 МК України.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши зібрані матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до 1 ст. 381 МК України громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок митного органу, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу. Зазначені вимоги не поширюються на транспортні засоби, постійно зареєстровані у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, що підтверджується відповідним документом, та переміщуються громадянами-нерезидентами.

Згідно зі ст. 90 Митного кодексу України транзит - це митний режим, відповідно до якого товари та/або транспортні засоби комерційного призначення переміщуються під митним контролем між двома митними органами України або в межах зони діяльності одного митного органу без будь-якого використання цих товарів, без сплати митних платежів та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності.

Переміщення транспортних засобів особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України здійснюється у строки, встановлені статтею 95 цього Кодексу.

Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 95 Митного кодексу України встановлюються такі строки транзитних перевезень залежно від виду транспорту: для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Встановлено, що 30.07.2020 року в пункті пропуску «Виступовичі» відділу митного оформлення № 1 митного поста «Овруч» Київської митниці Держмитслужби при проведенні митного контролю вантажного автомобіля DAF, з р/н НОМЕР_1 з напівпричепом ALI RIZA USTA р/н НОМЕР_2 , під керуванням гр. України (резидента) ОСОБА_1 , що переміщувався з України в Р. Білорусь, було встановлено, що даний громадянин згідно ЦБД ЄАІС ДМСУ ввіз на митну територію України для особистого користування 10.06.2015 року через зону діяльності Харківської митниці ДФС в митному режимі «Транзит» легковий автомобіль марки «NISSAN», р/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , і на даний час не вивіз за межі митної території України.

У зв`язку з чим відносно ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил № 1299/10000/20 за ч. 6 ст. 470 МК України за перевищення встановлено ст. 95 МК України строку доставки (строку транзитного перевезення) більше ніж на тридцять діб.

Разом з тим, на момент ввезення ОСОБА_1 на територію України автомобіля «NISSAN», р/н НОМЕР_3 , кузов № НОМЕР_4 , тобто станом на 10.06.2015 року диспозиція ст. 470 МК України складалася з трьох частин.

Відповідальність за правопорушення, яке встановлено митними органами в діях ОСОБА_1 підлягало кваліфікації за ч. 3 вказаної статті, диспозиція якої передбачала відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки товарів, транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на 10 діб (без встановлення інших граничних термінів перевищення строку вивезення), а санкція за вказане порушення передбачала відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Законом України № 2612-VIII від 08.11.2018 року внесено зміни до ст. 470 МК України, які набули чинності 22.08.2019 року, згідно з якими дана стаття стала містити у собі 6 частин.

Так, зокрема, ч. 6 ст. 470 МК України в редакції Закону № 2612-VIII від 08.11.2018 року, передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування і тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або конфіскацію таких транспортних засобів.

Вбачається, що ч. 6 ст. 470 МК України встановлена більш сувора відповідальність за аналогічне порушення, яка було визначена ч. 3 цієї статті до прийняття Закону № 2612-VIII від 08.11.2018 року.

Крім того, законодавець розділив предмет правопорушення на транспортні засоби особистого користування та транспортні засоби комерційного призначення, так як ч. 3 ст. 470 попередньої редакції МК України не передбачала відповідальності за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого призначення.

Статтею 58 Конституції України закріплено загальновизнаний принцип права, відповідно до якого закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

У разі якщо норми законів України чи інших нормативно-правових актів з питань митної справи допускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків підприємств і громадян, які переміщують товари, транспортні засоби комерційного призначення через митний кордон України або здійснюють операції з товарами, що перебувають під митним контролем, чи прав та обов`язків посадових осіб митних органів, внаслідок чого є можливість прийняття рішення як на користь таких підприємств та громадян, так і на користь митного органу, рішення повинно прийматися на користь зазначених підприємств і громадян.

У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується на тому, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Враховуючи вищевикладене, суддя приходить до висновку, що дана норма не має зворотної дії в часі.

Беручи до уваги те, що положення ч. 6 ст. 470 МК України набули чинності 22.08.2019 року, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за вказаною статтею, оскільки на день прийняття митної декларації митним органом України не діяли зазначені положення.

Надані протокол і матеріали додані до нього не дають підстав вважати, що дії особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відрізнялися між собою у часі. Так немає доказів того, що суб`єктивна сторона вчинення порушення змінилася чи переривалася у часі до, під час або після набрання чинності новими положеннями ч. 6 ст. 470 МК України. Такий сумнів слід тлумачити на користь особи яка притягується до відповідальності. Оскільки розділити суб`єктивну сторону вчинення правопорушення неможливо, то і не вбачається за можливе розмежувати порушення, що передбачені попередньою редакцією ч. 3 ст. 470 МК України та чинною редакцією ч.6 ст. 470 МК України.

Законних підстав для перекваліфікації дій з ч. 6 ст. 470 МК України на ч.3 ст. 470 МК України немає, оскільки згідно ч.1 ст. 522 МК України до внесення змін Законом України № 2612-VIII від 08.11.2018 року, розгляд зазначених справ був віднесений до повноважень органами доходів і зборів.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, постановою Харківської митниці ДФС в справі про порушення митних справи № 434/80700/15 від 17.09.2015 року ОСОБА_1 було визнано винним за тими ж самими обставинами, що відображені в протоколі № 1299/10000/20 від 30.07.2020 року у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 3 ст. 470 МК України та накладено штраф у розмірі 500 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

На підставі зазначеної постанови було відкрито виконавче провадження № .

19.06.2020 року державним виконавцем Лебединського міськрайонного ВДВС Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Матюк Я.Б. виконавче провадження закінчено у зв`язку зі сплатою штрафу в повному обсязі.

Статтею 61 Конституції України визначено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Таким чином, митним органом дане правопорушення було виявлено 28.07.2015 року та притягнуто правопорушника до адміністративної відповідальності. Складання 30.07.2020 року протоколу про порушенням митних правил № 1299/10000/20 з метою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за тим самим правопорушення, що мало місце в 2015 році є порушенням ст. 61 Конституції України.

Згідно положень п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 8 Митного Кодексу України митна справа здійснюється на основі принципів: законності та презумпції невинуватості.

Стаття 62 Конституції України передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Як посилається представник ОСОБА_1 , останній не здійснював перевезення цього транспортного засобу ні за комерційним призначенням, ні для особистого користування.

Суд бере до уваги, що як вбачається наданої копії рапорту т.в.о. начальника УКР ГУМВС України в м. Києві в ході проведення перевірки по матеріалам під час додаткового опитування ОСОБА_1 було встановлено, що на території України на протязі тривалого часу діє організована група з міжрегіональними та міжнародними зв`язками, яка за попередньою змовою на території України та інших Європейських держав займається скоєнням кримінальних правопорушень пов`язаних з шахрайствами в сфері купівлі-продажу автотранспорту.

Так, слідчим відділом Деснянського УП ГУНП в м. Києві за заявою ОСОБА_1 відкрито кримінальне провадження № 0012301 від 14.10.2015 року за ознаками злочину, передбаченого ч. 4 ст. 190 КК України., розслідування по якому триває та в ході розслідування якого встановлено, що невстановлені особи в невстановлений час шахрайським способом заволоділи грошовими коштами, що належать ОСОБА_1 . Також, встановлено, що невстановлені особи ввели в оману ОСОБА_1 , а саме в перетині державного кордону 10.06.2015 року на автомобілі «NISSAN JUKE», який в подальшому ОСОБА_1 повинен був вивезти за територію України до 20.06.2015 року. В подальшому невстановлені досудовим розслідуванням особи зникли разом із вищевказаним автомобілем.

Враховуючи викладене, суд погоджується з доводами представника ОСОБА_1 - адвоката Бражник Є.В. щодо того, що відсутності притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. 489 Митного Кодексу України визначено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу, в зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП України, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність

За таких обставин, суд приходить до висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, підлягає закриттю на підставі п. 8 ч. 1 ст.247КУпАП.

Керуючись ст.ст. 3, 4, 8, 90, 93, 95 381, 458, 460, 470, 489, 527-529 МК України, Законом України № 2612-VIII від 08.11.2018 року, ст.ст. 7-9, 247, 283, 284, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження відносно ОСОБА_1 в справі про порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: