Провадження № 3/760/7415/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2020 року суддя Солом`янського районного суду міста Києва Педенко А.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (РНОКПП не відомий), ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

24 липня 2020 року о 10 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , будучи начальником магазину «ТОВ Інтер Геокон» за адресою: пр. Повітрофлотський, 77, в місті Києві, під час дії на усій території України карантину, встановленого Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», а саме, не організовано ЗІЗ,, чим вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

На адресу суду надійло клопотання від адвоката ОСОБА_1 - Томчишина А.І. про закриття провадження у справі у зв`язку з закінченням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Особа, що вчинила адміністративне правопорушення в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини його неявки суду не відомі, тому суд ухвалив проводити розгляд у його відсутності, оскільки його неявка не перешкоджає розгляду справи по суті.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення є підпис ОСОБА_1 про ознайомлення, що розгляд справи про адміністративне правопорушення відбудеться в Солом`янському районному суді м. Києва, на офіційному сайті суду «https://sl.ki.court.gov.ua» можна ознайомитись з датою судового розгляду.

В статті 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико -санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», на усій території України з 12 березня 2020 року встановлено карантин.

Відповідно ст.41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44-3 - Порушення правил щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП, передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом інспектора поліції, опитувальним листом.

У зв`язку з вищевикладеним, суддя приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП.

Однак, згідно ст. 38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладене не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Встановлено, що правопорушення ОСОБА_1 , було вчинено 24.07.2020 р., тобто на момент розгляду справи строки, передбачені статтею 38 КУпАП закінчились, тому суддя приходить до висновку про закриття провадження в справі згідно п. 7 ст. 247 КУпАП

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 33,38 44-3, 247, 275-280, 283-287 КУпАП , суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватою ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з моменту винесення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: