Справа № 562/2546/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06.11.2020 року суддя Здолбунівського районного суду Рівненської області Шуляк А.С., розглянувши матеріали, що надійшли від Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

04 жовтня 2020 року о 21 год. 05 хв. в с.Софіївка Перша по вул.Вербська Дубенського району, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Citroen Jumpy» д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатора «Alkotest Drager 6810» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні дав пояснення, що того дня він повертався з рейсу і в стані алкогольного сп`яніння він не перебував. Оскільки був втомлений та була пізня година, то відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння.

Вину у вчиненні правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся. Просив не застосовувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки це є його єдине джерело доходу, а у нього на утриманні знаходиться дитина інвалід, дружина ніде не працює, знаходиться по догляду за дитиною та отримує низьку соціальну допомогу, яка не зможе забезпечити утримання дитини.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена матеріалами справи, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 092140 від 04.10.2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, направленням на огляд водія транспортного засобу на виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Згідно вимог ч.2 ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статтею 22 КУпАП встановлено, що при малозначностi вчиненого адмiнiстративного правопорушення суд може звiльнити порушника вiд адмiнiстративної вiдповiдальностi та обмежитися усним зауваженням.

Разом із цим, перелік підстав, за яких правопорушення можливо вважати малозначним, закон не передбачає, а тому в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

При вирішенні питання про відповідальність ОСОБА_1 суддя враховує характер вчиненого правопорушення, а саме те, що ОСОБА_1 не завдав будь-якої значної шкоди державному чи громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, щиро кається, має на утриманні дитину-інваліда і єдиним джерелом доходу є можливість працювати водієм.

Враховуючи вищевикладене, дії ОСОБА_1 належить розцінювати як малозначні, тобто, відповідно до ст.22 КУпАП, такі, що дають достатньо підстав звільнити його від відповідальності за вчинення правопорушення, з проголошенням йому усного зауваження та закрити провадження у справі на підставі ч.2 ст.284 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 22, 283, 284 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Рівненського апеляційного суду через Здолбунівський районний суд.

Суддя