П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 344/11192/20

28 грудня 2020 року смт.Богородчани

Суддя Богородчанського районного суду Івано-Франківської області Битківський Л.М., за участю прокурора Поповича П.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши справу про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Івано-Франківській області Департаменту стратегічних розслідувань, стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки та жительки АДРЕСА_1 , громадянки України, яка працює секретарем суду Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу №185 від 21.08.2020 року, складеного оперуповноваженим управління стратегічних розслідувань в ІВано-Франківській області капітаном поліції Михайлюком В.П., ОСОБА_1 , обіймаючи посаду секретаря суду Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, та, будучи суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, у відповідності до п.п. «В» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно, без поважних причин, а саме в строк до 23:59 год 31.05.2020 р. не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, а фактично подала декларацію 03.06.2020 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноважено на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснила, що вини у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення не визнає. Вказала, що дійсно працює секретарем Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області з 06 жовтня 2009 року. Своєчасно декларацію за 2019 рік не змогла подати з поважених причин, оскільки 20 травня 2020 року їй було проведено ургентну операцію, від якої залежало її життя та здоров`я. До 20.05.2020 року нею було заздалегідь підготовлено чорновик декларації, який вона мала намір перевірити і внести у встановлені законом строки, тобто до 01.06.2020 року. Однак не змогла цього зробити через госпіталізацію. Час її перебування на лікуванні затягнувся до 05 червня 2020 року, що підтверджено листками непрацездатності. Однак відразу, коли змогла самостійно рухатись, то прибула на робоче місце, де зберігається її електронний цифровий підпис і подала декларацію 03.06.2020 року.

Прокурор Попович П.В. у судовому засіданні зазначив, що матеріали справи доводять провину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Посилання особи на неможливість подати декларацію протягом останніх 10 днів до завершення строку подання такої, не може бути розцінено як поважена причина. Просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, відповідно до вимог законодавства.

Заслухавши думку прокурора та пояснення особи, щодо якої складено протокол, дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю, виходячи з таких підстав.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в надані ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Виходячи зі змісту ст.7, 254, 279 КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Положеннями ст. ст. 10, 11 КУпАП установлено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Закон України «Про запобігання корупції» визначає правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Відповідно до ч.1 ст. 45 Закону «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Законом України від 17 березня 2020 року №530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), внесено зміни до Закону України «Про запобігання корупції», згідно з якими у 2020 році продовжено до 1 червня термін подання щорічних декларацій та декларацій після звільнення.

Відповідно до ч.2-? розділу ХІІІ Прикінцевих положень встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Встановлено, що ОСОБА_1 , будучи секретарем Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області, та, відповідно до ідпункту «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно подала до Національного агентства з питань запобігання корупції щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік, оскільки граничний термін подачі був 31.05.2020 року включно, а декларація нею фактично подана 03.06.2020.

Водночас, згідно з ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, відповідальність за порушення встановлених вимог фінансового контролю настає в разі несвоєчасного подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Таким чином, диспозицією частини 1 статті ст. 172-6 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність не за будь-якие порушення строку подання декларації, а за несвоєчасне подання такої без поважних причин.

Аналіз вказаної норми закону дає підстави дійти висновку, що саме по собі невчасне подання суб`єктом декларування декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Склад вказаного адміністративного правопорушення утворюється лише в разі поєднання двох факторів в сукупності, зокрема невчасного подання декларації та відсутності поважних причин невчасного подання цієї декларації, які повинні бути виявлені і доведені.

В своїх поясненнях в суді ОСОБА_1 вказала на те, що вона з поважних причин не могла вчасно подати декларацію, зокрема внаслідок її ургентної, тобто непланової госпіталізації та проведення хірургічної операції, що стало причиною неможливості виконати покладений на неї обов"язок. Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи листами непрацездатності від 20 та 27 травня 2020 року.

Матеріали адміністративної справи, зокрема дані про послідовність дій користувача "Єдиного державного реєстру декларацій осіб, упвноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування" свідчать про те, що ОСОБА_1 , починаючи з 24.02.2020 року по 30.03.2020 року у персональному кабінеті на сайті НАЗК сформувала дані декларації та зберегла її чорновик. 03.06.2020 року протягом 3 хвилин ОСОБА_1 перевірила та успішно подала декларацію, що свідчить про те, що вона була пактично готова. Відповідно до принципу правової визначеності, маючи час на подання декларації у строк до 01.06.2020 року, ОСОБА_1 мала підстави розраховувати на те, що встигне виконати покладений на неї обов"язок і раптова, непланова госпіталізація її до лікувального закладу для проведення хірургічної операції може бути визнана поважною причиною, через яку зазначений строк був пропущений. Поведінка ОСОБА_1 , яка подала декларацію 03.06.2020 року відразу коли змогла це зробити фізично, свідчить про відсутність як умислу на вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, так і вчинення діяння, яке ставиться їй у провину з необережності.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП у діях ОСОБА_1 , у зв`язку із чим, провадження у цій справі необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

На підставі п. 1 ст. 247, керуючись ст.ст. 283; 284 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови вручити ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Івано-Франківської апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання через Богородчанський районний суд апеляційної скарги.

Суддя Л.М. Битківський