ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/6409/20

05 серпня 2020 року

м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Даш`ян К.Е., розглянувши матеріали, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.130 кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 200967 від 11.04.2020 року вбачається, що 11.04.2020 року о 04 год. 35 хв. в м.Рівне, вул.. Льонокомбінатівська,1 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Audi A6 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме звужені зіниці, які не реагують на світло , виражене тремтіння пальців рук , поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі відмовився у присутності 2 свідків.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи за усіма відомими суду адресами місця проживання. ОСОБА_1 ухилявся від отримання судових повісток, то ж йому повинно було бути відомо про час і місце розгляду справи. ОСОБА_1 також міг стежити за ходом справи за допомогою офіційних джерел, таких як веб-сторінка суду. Крім того, на час розгляду справи жодних заяв та клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. При цьому як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, відтак така поведінка ОСОБА_1 свідчить про неналежне виконання своїх обов`язків. За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, вважаю, що справу можна розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, керуючись ст.268 КУпАП, вважаю, що справу можливо розглянути за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Аналізуючи докази по справі у їх сукупності, в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП - повторне на протязі року вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Судом достовірно встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

Дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, -

тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк десять років і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником так і іншими особами.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП доведена повністю і підтверджується всією сукупністю доказів по справі.

Відповідно до протоколу, при складенні протоколу ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Як вбачається з протоколу, правопорушник з наявними ознаками наркотичного сп`яніння відмовився від проходження огляду у встановленому законом порядку.

Встановлено наступний порядок огляду водія на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч.3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Тобто, зі змісту протоколу слідує, що працівниками поліції були виконані зазначені вимоги закону.

Також, як того вимагає п.6 розділу ІХ Інструкції з оформлення працівниками патрульної служби МВС матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, що затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 р. № 1395, відмова від проходження в установленому порядку огляду для визначення стану сп`яніння відбулася у присутності двох свідків.

Пояснення вказаних свідків об`єктивно підтверджуються як змістом протоколу про адміністративне правопорушення, так й матеріалами справи.

Крім того, згідно п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року №4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Таким чином, перевіривши сукупність доказів по справі, вважаю, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови ОСОБА_1 пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому доводиться даними з протоколу серії БД № 200967 письмовими поясненнями свідків.

Однак, відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

З огляду на те, що матеріали справи надійшли до суду 23.04.2020 року. Однак внаслідок чого розпочате адміністративне провадження неможливо було розглянути до закінчення строку накладення адміністративного стягнення у справі, то строки накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 на момент розгляду справи закінчились.

Відповідно до п.7 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Таким чином вважаю, що провадження в справі слід закрити за закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.ст. 36, 38, 130, п.7 ст.247, 268, 283- 285, 287-289 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення , передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Провадження в справі щодо ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП закрити на підставі ст.38, п.7 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд упродовж десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Даш`ян