Провадження №3/331/1379/2020
Справа 331/3372/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Кольц Д.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №104905 від 02.09.2020 року, що надійшла з Управління патрульної поліції у Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який тимчасово не працює, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП від 02.09.2020 року серії ДПР18 №104905 02.09.2020 року о 17-43 годині в м. Запоріжжя, Олександрівський район, вул. Благовіщенська, біля буд. 30, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2109 державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, на місці зупинки від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 відмовився в присутності двох свідків, виявив бажання пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в КНП ОК ЗНП ЗОР. Згідно висновку №4331 гр. ОСОБА_1 знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України. Від керування транспортним засобом відсторонений, про повторність попереджений.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що він транспортним засобом не керував. Пояснив, що того дня він попросив свого ОСОБА_2 підвезти його до Запорізької гімназії №11 Олександрівського відділення поліції, де перебувала його дружина, у зв`язку із тим, що його колишня дружина нанесла їй тілесні ушкодження у дворі Запорізької гімназії №11. Сам він у той день вживав алкогольні напої, а тому не міг керувати автомобілем. У той час, коли вони майже дісталися відділення поліції, ОСОБА_3 відчув підвищення тиску, а тому запропонував під`їхати до аптеки, яка розташована на вулиці Гоголя неподалік від перехрестя із вулицею Благовіщенською, оскільки у тій аптеці є тонометр, де можна безкоштовно поміряти тиск. ОСОБА_3 зупинив автомобіль недалеко від аптеки та пішов до неї. ОСОБА_1 також вийшов із автомобіля і збирався іти до відділення поліції. У цей час до нього підійшли співробітники поліції і зауважили, що автомобіль припаркований із порушенням Правил дорожнього руху. Коли вони підійшли ближче, то почали зазначати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. У зв`язку із тим, що він був у знервованому стані, та у стані алкогольного сп`яніння він не зміг донести свою думку до співробітників поліції. Крім того, поліцейські не дали йому можливості зателефонувати ані ОСОБА_4 , ані дружині, яка чекала його у відділені поліції. Просив закрити провадження по справі за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Також в судовому засіданні за клопотанням адвоката Філіної Є.В., яка представляє інтереси ОСОБА_1 було заявлено про допит свідка для підтвердження пояснень ОСОБА_1 .

В судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_2 , який був судом попереджений про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань свідка та за відмову від їх дачі, який склав присягу суду, пояснив, що 02.09.2020 року ОСОБА_1 попросив його підвезти до школи, а після попрямувати до Олександрівського ВП. В Олександрівському ВП ДВП ГУНП в Запорізькій області усі бачили, що за кермом був саме ОСОБА_5 направляючись до Олександрівського ВП він відчув підвищення тиску, та запропонував заїхати до аптеки, у якій можна безкоштовно поміряти тиск, і у разі необхідності купити ліки. Він зупинив машину по вул. Благовіщенський, неподалік від перехрестя з вулицею Гоголя і пішов до аптеки. Аптека у той час не працювала, а тому він попрямував до аптеки, яка знаходиться на проспекту Соборному, де виміряв тиск, випив ліки, і попрямував назад до автомобіля. Коли він повернувся, біля машини нікого не було. Пізніше йому зателефонувала дружина ОСОБА_6 , розповіла що сталося, і він відвіз їх додому.

Заслухавши пояснення адвоката, ОСОБА_1 , свідка, дослідивши відеозапис з бодікамери поліцейського, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до правил статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Правилами ст.ст. 245, 251, 252, 280КУпАП передбачено, що суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну оцінку, з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом враховується, що у Рішенні у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08 червня 1976 року, Європейський суд з прав людини сформував критерії (тест Енгеля), для визначення поняття «кримінальне обвинувачення». для цілей Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод поняття «кримінальне обвинувачення» має автономне значення, а не обмежується лише кваліфікацією «криміналу» згідно з національним законодавством. При цьому кваліфікація порушення/обвинувачення як «кримінального» дає особі додаткові гарантії, які передбачені Конвенцією. Наприклад, обов`язок довести вину особи, який передбачений ч. 2 ст. 6 Конвенції і т.д. Таким чином, протокол, що є предметом розгляду у цій справі є, з урахуванням «тесту Енгеля», кримінальним обвинуваченням, і суд має забезпечити гарантії, передбачені статтею 6 Конвенції.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001.

Відповідно до п.2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних та токсичних речовин.

Відповідно до п.2.9. Правил дорожнього руху України, водієві забороняється: а) керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10ПДРУкраїни: терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення: водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Чинне визначення терміна відносить до водіїв тільки осіб, які керують механічними транспортними засобами.

Для притягнення особи до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення необхідно встановити або: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також 2) передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само 3) відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» за №14 від 23.12.2005 року, роз`яснено судам, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Обов`язок проходження особами огляду на стан сп`яніння, покладається на осіб, які керували транспортними засобами з явними ознаками сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КУпАП може бути притягнена особа, яка є водієм і керує транспортним засобом у стані сп`яніння,.

В судовому засіданні судом встановлено, що окрім відомостей, що зазначені в самому протоколі про адміністративне правопорушення, інших доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані сп`яніння не надано.

З наданих суду адміністративних матеріалів та оглянутого в судовому засіданні відео з нагрудних камер поліцейських не вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Натомість, з запису нагрудних камер поліцейських вбачається лише проходження медичного огляду ОСОБА_1 у лікаря нарколога в медичному закладі. Крім того, факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння спростовується поясненнями самої особи, щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності та свідка допитаного у судовому засіданні.

Факт перебування в стані алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 підтверджується висновком КНП «Обласний клінічний заклад з надання психіатричної допомоги» Запорізької обласної ради щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп1яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 02.09.2020 року №4331.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

Долучений до матеріалів справи відеозапис, висновків суду не спростовує.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

У справі «Карелін проти Росії» є недопустимим з боку суду, який розглядає справу про адміністративне правопорушення, уточнення у судовому засіданні фабули правопорушення, усунення розбіжностей та неточностей, що мали місце у протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки такі дії є порушенням ч. 1 ст. 6 «Про захист прав людини і основоположних свобод», тобто порушено принцип рівності сторін і змагальності судового процесу. За таких умов, особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти неї обвинувачення перед незалежним судом.

Також, Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the UnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом не знайшов свого підтвердження, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а тому провадження по вказаній справі слід закрити.

Керуючись ст.ст. 8, 247, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д.М. Кольц