ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/270/20 Справа № 199/7886/19 Суддя у 1-й інстанції - Щербина-Почтовик І. В. Суддя у 2-й інстанції - Кононенко О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 березня 2020 року м. Дніпро

Суддя судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Кононенко О.М., за участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Андрієнка С.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянула апеляційну скаргу захисника Андрієнка С.В. в інтересах, особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 лютого 2020 року, стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого ПП Піонер на посаді директора, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрито на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

При обставинах зазначених в постанові суду ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 06.09.2019 року о 13.55 годині в м. Дніпрі по пр. Мануйлівському в районі електроопори №363, керуючи транспортним засобом Skoda Octavia державний номерний знак НОМЕР_1 під час зміни напрямку ліворуч не переконався в безпеці маневру та допустив зіткнення з автомобілем Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні ушкодження, чим завдано матеріальні збитки. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі захисник Андрієнко С.В. в інтересах, особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та закрити провадження по справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що ОСОБА_1 було дотримано всіх необхідних дій для безпеки на дорозі, а висновок судово-автотехнічної експертизи не є належним доказом вини водія ОСОБА_1 у даній дорожньо-транспортній пригоді, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складений з порушенням ст. 256 КУпАП. Апелянт також зазначив, що покази водія автомобіля Mitsubishi державний номерний знак НОМЕР_2 ОСОБА_2 про механізм розвитку дорожньо-транспортної пригоди викликають сумнів та мають значні протиріччя. Таким чином, апелянт вважає, що факт вчинення водієм ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є недоведеним, а тому апелянт вважає, що рішення суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП є незаконним.

В апеляційному суді особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Андрієнко С.В. підтримали вимоги апеляційної скарги та просили її задовольнити.

Потерпілий ОСОБА_2 просив залишити без задоволення апеляційну скаргу захисника Андрієнка С.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , а постанову суду без змін.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №358436 від 13.09.2019 року, ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він порушив п. 10.1 ПДР України. (а.с.1).

Згідно до п. 10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції пояснив, що не вважає себе винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а протокол складено на нього безпідставно.

Потерпілий водій ОСОБА_2 у свою чергу вважає винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди водія ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що не визнання вини ОСОБА_1 у порушення правил дорожнього руху України спростовується наступним.

В суді першої інстанції для встановлення істини по справі було призначено судову автотехнічну експертизу, проведення якої доручено Дніпропетровському НДЕКЦ МВС України. При цьому на вирішення експертизи поставлені були запитання.

Так, 28.12.2019 року до суду з Дніпропетровського НДЕКЦ МВС України надійшов висновок експерта від 16.12.2019 року за № 11/10.1/1015 у відповідності до якого:

- в даній дорожній обстановці водій автомобіля Skoda Octavia д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 повинен був діяти згідно вимог п.10.1 Правил дорожнього руху;

- в даній дорожній обстановці водій автомобіля Mitsubishi Outlender д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 повинен був діяти згідно вимог п.12.3 Правил дорожнього руху;

- технічна можливість уникнути зіткнення для водія автомобіля Skoda Octavia д/н НОМЕР_1 ОСОБА_1 визначалась виконанням вимог п.10.1 Правил Дорожнього руху, і в нього не було будь-яких перешкод технічного характеру, котрі не дозволили б йому їх виконати.

Визначення технічної можливості у водія автомобіля Mitsubishi Outlender д/н НОМЕР_2 ОСОБА_2 уникнути ДТП на даному етапі дослідження не можливе з причин, наведених у дослідницькій частині.

В даній дорожній обстановці дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.10.1 Правил дорожнього руху, що з технічної точки зору перебуває в причинному зв`язку з настанням даної ДТП.

Так, як пояснив в суді першої інстанції судовий експерт ОСОБА_3 , що пояснення водія ОСОБА_1 стосовно механізму розвитку даної пригоди з технічної точки зору не спроможні, у зв`язку з чим не використовувалися у дослідженні. А покази водія ОСОБА_2 стосовно механізму розвитку даної ДТП, навпаки не протирічать технічному сенсу, тому дослідження було виконано тільки згідно його пояснень. Крім вказаного, експерт пояснив, що ним дійсно не порушувалися перед судом клопотання про надання додаткових вихідних даних, оскільки це є виключним правом, а не обов`язком експерта, висновок же він склав на підставі наданих судом матеріалів справи.

Місцевий суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 дотримався цих вимог закону в повному обсязі.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується доказами, які місцевий суд безпосередньо дослідив під час розгляду справи, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №358436 від 13.09.2019 року, в якому зазначені обставини дорожньо-транспортної пригоди, який складений у відповідності до вимог ст.256 (а.с.1);

- висновком експерта від 16.12.2019 року за 11/10.1/1015 в якому відображенні обставини дорожньо-транспортної пригоди (а.с.24-27);

- поясненням потерпілого ОСОБА_2 та самого ОСОБА_4 ;

- схемою місця ДТП, яка підписана водіями і від них не надходило будь-яких зауважень, в тому числі і від водія ОСОБА_1 (а.с.2);

- фототаблицями з місця ДТП, які доповнюють повну картину дорожніх умов та обстановки на даній ділянці дороги (а.с.4-8).

Також зважаю на те, що згідно висновку експерта від 16.12.2019 року за №11/10.1/1015 за наявних вихідних даних експертом було встановлено, що пояснення водія ОСОБА_1 стосовно механізму розвитку даної пригоди з технічної точки зору не спроможні, у зв`язку з чим не використовувались у дослідженні, натомість покази водія ОСОБА_2 стосовно механізму розвитку даної ДТП, навпаки не протирічать технічному сенсу.

З урахуванням вищенаведеного приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 124 КУпАП як такі, що виразилися в порушенні учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів з матеріальними збитками.

Що ж стосується доводів захисника про те, що висновок судово-автотехнічної експертизи не є належним доказом вини водія ОСОБА_1 у даній дорожньо-транспортній пригоді, то вони є необгрунтованими, оскільки відповідно до висновку експерта від 16.12.2019 року за № 11/10.1/1015, експерту для обґрунтованого та об`єктивного складання висновку була надана повна і достатня кількість вихідних даних, необхідних для того, аби дійти відповідного висновку, що підтверджено і показами судового експерта наданих ним у суді першої інстанції, який підтвердив свій висновок щодо порушенням водієм ОСОБА_1 пункту правил 10.1 Правил дорожнього руху України, дії якого знаходяться в причинному зв`язку з ДТП.

Доводи захисника про те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 складений з порушенням КУпАП то апеляційний суд вважає їх необгрунтованими, оскільки протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а сукупність доказів, які є в матеріалах справи підтверджує винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, яке підтверджується доказами дослідженими під час розгляду матеріалів адміністративної справи, оскільки подія адміністративного правопорушення мала місце 06.09.2019 року, то місцевий суд закрив провадження у справі, так як строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, на момент розгляду справи закінчилися. Суд першої інстанції розглянув справу із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Андрієнка С.В., в інтересах, особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 04 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.М.Кононенко