Житомирський апеляційний суд
Справа №295/7445/20 Головуючий у 1-й інст. Комнацький О. В.
Категорія ст. 124 УупАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Руденко М.В., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , -

в с т а н о в и л а :

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420грн 40 коп.

Згідно постанови суду, вчинене ОСОБА_1 правопорушення полягало в тому, що 18.05.2019 приблизно о 16 годині 50 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом ВАЗ-2107, реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Житомирі по вул. Київській,20, під час виїзду з прилеглої території на головну дорогу, не надав перевагу у русі мопеду "Deltu 50", реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а ОСОБА_2 - тілесні ушкодження.

Діями, що виразилися у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, ОСОБА_1 порушив вимоги п.10.2 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124КУпАП.

На прийняте судом рішення ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою визнати його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти штраф у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Вказує, що суд першої інстанції при винесення постанови про адміністративне правопорушення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами не врахував характер вчиненого правопорушення, особу, яка його вчинила, ступінь вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 . В даному випадку пом`якшуючими обставинами даної справи, які не врахував суд є: після скоєння ДТП викликав самостійно патрульну поліцію для складання Протоколу про скоєну дорожньо-транспорту пригоду; Не відмовився від проходження на місці судово-медичної експертизи, яка підтвердила той факт, що він не перебував в стані алкогольного та наркотичного сп`яніння; Вартість пошкодженого транспортного засобу, а саме мопеда «Реки 50» повністю відшкодована страхової компанією «Українська пожежно- страхова компанія» згідно страхового полісу оформленого на автомобіль ВАЗ - 2107, що належить ОСОБА_1 за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ; Також в наданому до матеріалів справи акті судово-медичної експертизи з приводу нанесення тілесних ушкоджень ОСОБА_2 зазначено, що ОСОБА_2 нанесені легкі тілесні ушкодження, які не потягли за собою втрату працездатності і не мали ніяких наслідків для здоров`я останнього. Хоча суд першої інстанції хибно зазначив той факт, що ОСОБА_2 нанесені тілесні ушкодження без конкретної вказівки на ступінь таких ушкоджень. Крім того, судом першої інстанції не враховано той факт, що ОСОБА_1 не є систематичним порушником правил дорожнього руху і не притягається систематично до адміністративної відповідальності, а дана дорожньо-транспортна пригода є єдиною і ОСОБА_1 раніше ніколи не притягався до адміністративної відповідальності в судовому порядку. Також судом першої інстанції не враховано той факт, що в результаті даного ДТП не наступили тяжкі наслідки, а саме каліцтво, смерть, великі матеріальні збитки. Крім того, на вихованні та утриманні у ОСОБА_1 є неповнолітні та малолітні діти, і позбавлення права керування транспортним засобом на певний період створить певні проблеми для пересування членів родини, а також ОСОБА_1 є начальник відділу будівництва мережі Житомирської філії ПАТ «Укртелеком» і його професійна діяльність на пряму пов`язана з відрядженнями по Житомирській області і керування та користування транспортним засобом для нього є професійною необхідністю, так як в штаті Житомирської філії ПАТ «Укртелеком» станом на сьогодні відсутні водії.

При цьому ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 15.07.2020 року.

В обґрунтування поважності строку на апеляційне оскарження послався на те, що розгляд справи відбувся без його належного повідомлення та без його участі. Копію оскаржуваного рішення отримав 30.07.2020 року, звернувшись із відповідною заявою до суду першої інстанції.

В доповненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 його захисник Руденко М.В. в інтересах ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову суду в частині накладення стягнення скасувати частково, змінити рішення в цій частині, яким визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накласти на нього штраф у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Просить суд при винесення рішення щодо зазначеної справи враховати той факт, що з боку потерпілого по даній справі ОСОБА_2 відсутні будь-які матеріальні претензії та претензії немайнового характеру. Крім того, ОСОБА_1 в добровільному порядку відшкодовано суму моральної компенсації ОСОБА_2 за ДТП в сумі 5 000, 00 гривень. Крім того, була відшкодована ОСОБА_1 вартість мотоциклетного шлема в розмірі 800 грн. Просить суд врахувати той факт, що у ОСОБА_1 на утриманні знаходяться неповнолітні та малолітні діти, яких він утримує та виховує один і йому необхідний транспортний засіб.

В судове засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, із заявами про відкладення розгляду справи не звертався.

Його захисник адвокат Руденко М.В. уточнила вимоги апеляційної скарги, та просила постанову Богунського районного суду м. Житомира від 15.07.2020 року в частині накладення стягнення змінити, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Погодилась з обсягом обвинувачення, викладеного в протоколі про адміністративне правопорушення з приводу порушенням ОСОБА_1 п.10.2 ПДР України, що стало причиною ДТП. Надала додаткові документи на підствердження сімейного та матеріального стану ОСОБА_1 .

Потерпілий ОСОБА_2 заперечив щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 та доповнення з уточненнями до неї. Зазначив, що ОСОБА_1 дійсно відшкодував шкоду, завдану його діями, в тому обсязі, які він заявив. І хоча шкода була завдана в більшому розмірі, претензій він до ОСОБА_1 вже не пред`являє. Разом з тим, враховуючи грубе порушення ОСОБА_1 ПДР, в результаті чого йому було завдано тілесні ушкодження та він вимушений був лікуватися, бути тимчасово непрацездатним, а також вимушений був купувати інший моторолер, він вважає, що стягнення не підлягає зменшенню.

Заслухавши пояснення учасників апеляційного розгляду, перевіривши матеріали справи та надані докази в межах доводів апеляційної скарги зі змінами та доповненнями, вважаю, що уточнені апеляційні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 відповідно до положень ст. 289 КУпАП слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 15.07.2020 року.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, доведена належним чином дослідженими та оціненими доказами, викладеними у постанові суду. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані правильно, чого не заперечує сам апелянт.

Разом з тим, накладаючи стягнення, суд першої інстанції всупереч вимогам ст.33 КУпАП, не мотивував у постанові необхідність накладення на порушника стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами. Не вказавши жодної обставини, яка б обтяжувала відповідальність відповідно до ст.35 КУпАП, і не врахував ряд пом`якшуючих відповідальність обставин, призначив ОСОБА_1 занадто суворе адміністративне стягнення, передбачене ст.124 КУпАП, у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на 6 місяців.

При цьому з матеріалів справи та доданих до апеляційної скарги з доповненнями документів вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує своєї вини у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, розкаявся у вчиненому, притягується до адміністративної відповідальності вперше, відшкодував потерпілому шкоду, місце пригоди не залишив та одразу викликав працівників поліції, тяжких наслідків від правопорушення не настало. Крім того ОСОБА_1 працює начальником відділу будівництва мережі Житомирської філії ПАТ «Укртелеком» і його професійна діяльність на пряму пов`язана з відрядженнями по Житомирській області і керування та користування транспортним засобом для нього є професійною необхідністю. Також на утриманні та вихованні у ОСОБА_1 знаходиться неповнолітня донька ОСОБА_3 , яка є студенткою другого курсу Державного університету «Житомирська політехніка», та малолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується наданими адвокатом копіями відповідних документів.

Врахувавши особу ОСОБА_1 та вищенаведені пом`якшуючі відповідальність обставини, відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, та не дивлячись на думку потерпілого, вважаю необхідним задовольнити апеляційні вимоги та змінити постанову суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення, та застосувати до ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу, яке буде достатнім для запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень та таким, що відповідає суспільній небезпеці правопорушення та особі правопорушника.

З огляду на викладене, постанова суду підлягає зміні в частині накладення адміністративного стягнення.

В решті постанова суду є законною та обґрунтованою.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя апеляційного суду , -

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 з доповненнями до неї адвоката Руденко М.В. задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 15 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 в частині накладення стягнення змінити.

Замінити правопорушнику ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 6 місяців на штраф в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

В решті постанову суду залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: