Справа № 162/756/19 Провадження №33/802/627/20 Головуючий у 1 інстанції:Глинянчук В. Д.
Категорія:ст.124 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 жовтня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його адвоката Горщарука П.П., адвоката на стороні іншого учасника ДТП ОСОБА_2 - Вічинюка М.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Горщарука Петра Павловича на постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 06 серпня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя села В`язівне Любешівської об`єднаної територіальної громади Камінь-Каширського району Волинської області, непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрито на підставі п.7 ст.247 КУпАП, - у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП.

Так, ОСОБА_1 визнано винним за те, що він об 11 год. 20 хв. 03 вересня 2017 року на вулиці Брестській у селищі Любешів Любешівського району Волинської області, керуючи автомобілем «Мерседес Бенц Спринтер», реєстраційний номер НОМЕР_2 , всупереч пунктам 10.1, 10.2 ПДР України, перед початком руху з місця для паркування не переконався у безпечності маневру, не надав переваги у русі та допустив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген Гольф», реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби зазнали механічних ушкоджень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Не погоджуючись з такою постановою судді, захисник ОСОБА_1 адвокат Горщарук П.П. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі за фактом вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП закрити за відсутністю у діях ОСОБА_3 складу цього адміністративного правопорушення. Вказує про те, що суддею суду першої інстанції дано невірну оцінку доказам у справі, а саме - протоколам огляд місця події, слідчих експериментів, висновкам інженерно-технічної і дорожньо-транспортної експертиз, його поясненням та поясненням ОСОБА_2 і свідка ОСОБА_4 . Зазначає, що ОСОБА_1 перед виконанням маневру виїзду з парковки переконався у відсутності перешкоди і небезпеки на проїжджій частині зліва і справа, таким чином виконавши усі приписи ПДР України, розпочав рух, в той час як ОСОБА_5 під керуванням автомобіля марки «Фольксваген Гольф» порушив вимоги щодо обмеження швидкості руху в населеному пункті та дорожнього знаку 4.2 «Рух праворуч», здійснив наїзд на його автомобіль. Посилається і на те, що суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання захисту щодо призначення повторної інженерно-транспортної експертизи, чим порушив право ОСОБА_1 на захист. Вважає, що в діях його підзахисного ОСОБА_3 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, однак суддя першої інстанції цим обставинам належної оцінки не дав. Крім того вказує, що незважаючи на те, що ст.124 КУпАП є відсилочною, суддя у своїй постанові не зазначив відповідний пункт ПДР України, який порушив ОСОБА_1 , що є недопустимим.

Захисник іншого учасника ДТП ОСОБА_2 - адвокат Вічинюк М.А. на вищевказану апеляційну скаргу подав письмові заперечення, в яких вважає доводи апеляції необґрунтованими і безпідставними та просить її залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, - без змін. Зазначає, що судом надано вірну оцінку показанням учасників ДТП, свідків та письмовим матеріалам, які вказують про винуватість саме водія ОСОБА_1 у виникненні ДТП. При цьому, повністю заперечує доводи скарги про те, що ОСОБА_2 рухався зі швидкістю 80 км/год., оскільки дані обставини не відповідають дійсності, а його автомобіль 1996 року, двигуном 1896 см.куб., технічно не спроможний набрати таку швидкість за лічені секунди. А звинувачення, що водій ОСОБА_2 виїжджав з автостанції ліворуч спростовуються показаннями працівників поліції ОСОБА_6 , ОСОБА_7 . Вказує, що за будь-яких умов, водій ОСОБА_1 повинен був суворо дотримуватись п.п.10.1 та 10.2 ПДР України, тобто перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, та виїжджаючи з місця стоянки дати дорогу автомобілю марки «Фольксваген Гольф» під керуванням ОСОБА_2 . Також погоджується з постановою суду в частині надання відповідної належної оцінку висновку повторної інженерно транспортної експертизи, згідно яких у заданій дорожній ситуації з технічної точки зору водій автомобіля марки «Мерседес Бенц Спринтер» ОСОБА_1 при неухильному виконанні вимог п.п. 10.1, 10.2 ПДР мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди своїми однобічними діями, а ОСОБА_2 не мав такої можливості. Зважаючи на це, вважає, що суддя суду першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, дослідив наявні докази та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заперечення на апеляцію та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та захисника Горщарука П.П., які скаргу підтримали з підстав викладених у ній та просили її задовольнити, адвоката на стороні іншого учасника ДТП ОСОБА_2 - Вічинюка М.А., який просив апеляцію залишити без задоволення, приходжу до наступного висновку.

За положеннями ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дані вимоги Закону та роз`яснення пленуму ВСУ суддею першої інстанції при розгляді справи були дотримані.

Висновок суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №206306 від 24.09.2019 року вбачається, що ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.п.10.1, 10.2 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.п.10.1, 10.2 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху. Виїжджаючи на дорогу з житлової зони, дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен перед проїзною частиною чи тротуаром дати дорогу пішоходам і транспортним засобам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги - велосипедистам і пішоходам, напрямок руху яких він перетинає.

За змістом ст.124 КУпАП об`єктивна сторона правопорушення, характеризується діями спрямованими на порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

З аналізу вищенаведених норм КУпАП та ПДР України вбачається, що відповідальність за ст.124 КУпАП може настати лише для учасника дорожнього руху, який порушив Правила дорожнього руху і внаслідок чого виникло пошкодження, зокрема транспортного (их) засобу (ів).

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст.252 КУпАП).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, яке йому інкримінується за ст.124 КУпАП не визнає, оскільки вважає, що дорожньо-транспортна пригода виникла не його вини, а іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 .

Проте, такі його доводи до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, стверджується дослідженими судом доказами, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №206306 від 24.09.2019 року;

- протоколом огляду місця події від 03.09.2017 року з фото-таблицями, на яких зафіксовано факт ДТП, розташування транспортних засобів і механічні пошкодження на них, уламки від транспортних засобів та їх розташування;

- протоколом слідчого експерименту від 07.12.2017 року, в ході проведення якого ОСОБА_1 відтворив механізм ДТП, та під час якого було складено схему, на якій окрім іншого зображено, що автомобіль «Мерседес Бенц Спринтер» виїжджаючи з місця стоянки та здійснюючи маневр розвороту, виїхав на проїжджу частину дороги приблизно на один метр;

- висновком інженерно-транспортної експертизи №149 від 24.05.2018 року відповідно до якого: "У заданій дорожній ситуації з технічної точки зору, водій автомобіля марки «Фольксваген Гольф» ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності до вимог пункту 12.3 ПДР України, тобто у момент виникнення небезпеки для руху негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу. У заданій дорожній ситуації водій автомобіля «Мерседес Бенц Спринтер» ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог пунктів 10.1, 10.2 ПДР України, тобто перед початком руху переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та, виїжджаючи з місця стоянки, дати дорогу автомобілю «Фольксваген Гольф» під керуванням ОСОБА_2 . Водій автомобіля «Мерседес Бенц Спринтер» ОСОБА_1 при неухильному виконанні пунктів 10.1, 10.2 ПДР України мав технічну можливість уникнути дорожньо-транспортної пригоди своїми однобічними діями";

- висновком додаткової інженерно-транспортної експертизи №191 від 25.06.2020 року, з якого окрім іншого вбачається, що водій автомобіля «Мерседес Бенц Спринтер» ОСОБА_1 у заданій дорожній ситуації повинен був діяти у відповідності до вимог п.п.10.1, 10.2 ПДР України, і при неухильному дотриманні цих пунктів ПДР України, мав технічну можливість уникнути ДТП своїми однобічними діями, а водій автомобіля марки «Фольксваген Гольф» під керуванням ОСОБА_2 , - не мав технічної можливості уникнути зіткнення шляхом екстреного гальмування в момент виникнення небезпеки для руху. У заданій дорожній ситуації дії водія автомобіля «Мерседес Бенц Спринтер» ОСОБА_1 , які не відповідали п.п.10.1, 10.2 ПДР, знаходяться у причинному зв`язку з виникненням дорожньо-транспортної пригоди.

Винуватість ОСОБА_1 доводиться також і поясненням іншого учасника ДТП ОСОБА_2 , який, окрім іншого пояснював, що коли він здійснив розворот на вулиці Брестській і фактично рухався по вулиці Незалежності, то навпроти гуртожитку Любешівського технічного коледжу водій автомобіля марки «Мерседес Бенц Спринтер» ОСОБА_1 несподівано, приблизно за 1,5-2 метри до моменту коли автомобілі порівнялись, розпочав маневр розвороту, внаслідок чого і виникло ДТП.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КУпАП, які містяться в матеріалах справи та фактично відтворюють картину події, яка вказана в протоколі про адміністративне правопорушення.

При цьому, викладені в апеляційній скарзі доводи сторони захисту про відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки повністю спростовуються вищевикладеним, а матеріали справи містять докази, які підтверджують порушення ним Правил дорожнього руху та відповідно вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Так, доводи ОСОБА_1 про те, що ДТП виникла з вини іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 , так як ДТП сталась в межах дії стоянки куди останній і в`їхав, до уваги судом не приймається, оскільки повністю спростовуються матеріалами справи, зокрема дослідженим судом протоколом проведення слідчого експерименту від 07.12.2019 року за участю ОСОБА_1 , на якому останній відтворюючи обставини ДТП, автомобіль розмістив таким чином, що транспортний засіб під час зіткнення перебував на проїжджій частині дороги приблизно на 1 (один) метр.

Не знайшли свого об`єктивного підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і доводи сторони захисту про те, що матеріали кримінального провадження, які містять інформацію про наявність його вини в порушенні п.п.10.1, 10.2 ПДР України та показання окремих свідків з цього провадження, здобуті внаслідок упередженого ставлення до ОСОБА_1 у зв`язку із заінтересованістю окремих осіб в допомозі ОСОБА_8 .

Не є підставою для скасування судового рішення і посилається апелянта на те, що суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання захисту щодо призначення повторної інженерно-транспортної експертизи, чим порушив право ОСОБА_1 на захист, оскільки, як вбачається з матеріалів справи, додаткова інженерно-транспортна експертиза (висновок №191 від 25.06.20) була проведена на підставі судового рішення від 11.03.2020 року, і експертом, який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта з правом проведення інженерно-транспортної експертизи за експертною спеціальністю "Дослідження обставин і механізму ДТП", стаж експертної роботи з 2008 року, що підтверджується відповідними свідоцтвами, виданими ЕКК МВС України, а також був попереджений про кримінальну відповідальність за ст.ст.384, 385 КК України.

Зважаючи на це, сумнівів у правильності вказаного висновку не виникає і в суду апеляційної інстанції.

Крім того, не заслуговує на увагу суду посилання сторони захисту про не зазначення в оскаржуваному судовому рішенні пункту ПДР України, який порушив ОСОБА_1 , оскільки це спростовує зміст постанови судді.

Таким чином, вищенаведені та усі твердження сторони захисту не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції та зводяться до суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства, і при цьому на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП шляхом закриття провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Правильним також є висновок суду про закриття провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КпАП України, оскільки на час розгляду справи закінчились строки накладення адміністративного правопорушення, передбачені ст.38 цього ж Кодексу.

А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції повно, всебічно та об`єктивно дослідив усі обставини справи в їх сукупності та постановив законне судове рішення про визнання винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закрив провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

За таких обставин, апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Горщарука П.П. слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді, без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Горщарука Петра Павловича залишити без задоволення, а постанову судді Любешівського районного суду Волинської області від 06 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 , без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду (підпис) В.А. Подолюк

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Постанова набрала законної сили - 19.10.2020р.

Помічник заступника голови суду _________________ А.В. Самсонюк

Дата засвідчення копії - 20.10.2020р.