П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.10.2020 року суддя Миколаївського районного суду Одеської області Банташ Д.С., за участю секретаря судових засідань Мазарак Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про Адміністративні Правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 277055 від 25.06.2020 року, ОСОБА_1 , 25.06.2020 р. біля 19-30 год. по прос. Небесної Сотні в м. Одеса, керував транспортним засобом марки «KIA CERATO», д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 , свою вину визнав у повному обсязі, не оспорюючи фактичних обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому підтримав клопотання свого захисника Грицюка О.О. про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з скасуванням акту, який встановлює відповідальність.

Захисник Грицюк О.О. в суді заявив клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з скасуванням акту, який встановлює відповідальність, при цьому також не оспорював фактичних обставин викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Дослідивши доводи клопотання, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» зі змінами, внесеними згідно із Законом № 321-ІХ від 03.12.2019 року, який набирав чинності з 01.07.2020 року, із положення ст. 130 КУпАП було виключено, зокрема та в тому числі, диспозицію щодо адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вищевказаним нормативно-правовим актом Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою було встановлено кримінальну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, що карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Надалі, Законом України № 720-ІХ від 17.06.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключено з числа кримінальних проступків, віднесено до категорії адміністративних правопорушень.

Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Частино 2 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, усі правопорушення фактично мають однакову юридичну природу, проте за своїм характером поділяються на ті, які тягнуть за собою адміністративну відповідальність та ті, які тягнуть собою кримінальну відповідальність.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

При цьому, законодавець чітко визначив, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, за умови посилення, пом`якшення або скасування відповідальності за адміністративні правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 2617-УІІІ від 22.11.2018 року, яка діяла на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення), керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Санкція якої передбачала покарання у вигляді накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналогічну позицію висловив Касаційний кримінальний суд в складі Верховного Суду, зазначивши, що суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 130 КУпАП, які було вчинено до 01 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з скасуванням акту, який встановлює відповідальність.

Водночас, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п. 2.5 ПДР України, що підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків і самого ОСОБА_1 в судовому засіданні.

При цьому суд вважає, що провадження по справі слід закрити з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, правопорушення було вчинено 25.06.2020, отже станом на момент розгляду справи судом минуло більш ніж три місяці з дня його вчинення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Таким чином, оскільки на момент розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності закінчились строки, передбачені ч. 2 ст. 38 КУпАП (на момент розгляду справи судом минуло більш ніж три місяці з дня вчинення правопорушення), та враховуючи, що дане правопорушення не є триваючим, провадження, згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. 38, 130, 247 КпАП України, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання захисника Грицюка Олександра Олексійовича в інтересах правопорушника ОСОБА_1 про закриття провадження в справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП залишити без задоволення.

ОСОБА_1 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, закривши провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КпАП України.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.

Повний текст постанови виготовлено 29.10.2020 року.

Суддя Д.С. Банташ