Справа № 404/3751/20
Номер провадження 3/404/1554/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Кропивницький

Суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Загреба Ірина Віталіївна розглянувши матеріали, що надійшли з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором з маркетингу та продажу МВФГ «»Компанія «Маїс Дніпро», що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ПП відсутній,

за скоєння правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Із протоколу:

ОСОБА_1 , 20.06.2020 р. о 03-12 год., керуючи з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом автомобілем «Renault Lodgy», д.н.з НОМЕР_1 , по вул. Ак. Корольова, 38 в м. Кропивницький, у порушення п.2.5 ПДР України, відмовився у присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Поліщук Ю.Р., в судове засідання не з`явилися. На номер мобільного телефону ОСОБА_1 надсилались SMS-повідомлення з повісткою про його виклик до суду у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП, яке доставлено ОСОБА_1 , 05.08.2020 року об 09.53 год.

Частинною 1 ст.268 КУпАП визначено, що справа про адміністративне правопорушення може бути розглянута під час відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

При цьому, суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права, добросовісність застосування якого входить до обов`язків судді, визначених статтею 56 Закону України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, згідно з яким «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм провадження». Вказаним рішенням встановлено порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод у справах цивільної юрисдикції, а тому таке рішення не може за аналогією бути застосовано у кримінальних справах, оскільки відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Таким чином з метою забезпечення реалізації ОСОБА_1 прав судом використано усі можливі способи його сповіщення про місце і час розгляду справи шляхом направлення судової повістки на відомий засіб мобільного зв`язку.

Враховуючи викладене, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Поліщук Ю.Р., так як явка ОСОБА_1 є необов`язковою, крім того, за участі його захисника було досліджено докази у справі.

Разом з тим, в судовому засіданні 05.08.2020 року захисник, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, адвокат Поліщук Ю.Р. пояснила, що її підзахисний ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП не визнає та вказала, що 20.06.2020 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол №119257 серії ДПР18 про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП. Зазначає, що 20.06.2020 о 03.12 год. ОСОБА_1 керував автомобілем «Renault Lodgy», д.н.з НОМЕР_1 , по вул. Академіка Корольова, 38, в м. Кропивницькому з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився при свідках. Таким чином, працівники поліції вважають, що ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України. Однак з даним твердженням погодитись не можна, оскільки 20.06.2020 року після 03.00 години, її підзахисний - ОСОБА_1 рухався по вул. Ак. Корольова в м. Кропивницькому за кермом транспортного засобу «Renault Lodgy», д.н.з НОМЕР_1 , та був безпідставно зупинений працівником поліції, який вийшов з транспортного засобу «Міtsubishi» д/н НОМЕР_2 . Він вийшов з транспортного засобу та підійшов до працівників поліції та зазначив, що зупинили його на підставі телефонного дзвінка від громадян України, які повідомили, що схожим автомобілем керує водій в стані сп`яніння. Через деякий час приїхали інші працівники поліції, які забрали у нього документи та склали вищевказаний протокол. Він стверджував і у присутності свідків, які потім були залучені працівниками поліції, що не перебував у стані сп`яніння та не відмовлявся від проходження медичного освідування, лише просив повідомити його про підставу зупинки. Однак дані пояснення були проігноровані. Стверджував, що жодного порушення ПДР він не вчиняв. Та не перебував у стані алкогольного сп`яніння. На вимогу ОСОБА_1 інспектором не було пояснено причину такої своєї поведінки та не взято до уваги той факт, що не ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані сп`яніння. Інспектор, не надав можливість надати ОСОБА_1 будь - які пояснення та не намагався об`єктивно з`ясувати обставини справи, а грубо порушуючи норми національного законодавства порушили останнього законні права на отримання інформації про підстави його зупинки. В подальшому навіть не надали йому можливості зробити копію протоколу, чим порушили вимоги ст. 268 КУпАП. Свідки події не були присутні під час зупинки ОСОБА_1 транспортного засобу, та як вбачається з матеріалів відеодоказу № та № вбачається, що ОСОБА_1 не відмовився від проходження освідування на визначення стану сп`яніння. Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. За змістом ст.ст. 245, 252, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності, та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Разом з тим, згідно із ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення. Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №119257 від 20.06.2020 року ОСОБА_1 притягується до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП керування транспортними засобами особами з ознаками алкогольного сп`яніння. Закони та інші нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків коли, вони помякшують покарання або скасовують відповідальність. З 01 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року №2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 2617-VIII), який криміналізував поставлені у провину водію дії. Тільки у зв`язку із набуттям чинності Закону № 2617-VIII суд не вбачав правих підстав для закриття матеріалів даного провадження на підставі правил ч.2 ст.9, п.6 ст.247 КУпАП, оскільки поширення цих норм на дії вказаного водія прямо суперечитиме конституційному принципу про незворотність дії закону, що посилює відповідальність, у даному випадку криміналізував діяння. Така правова позиція ґрунтується і на правилах ст.8 КУпАП. Разом з тим, Законом України від 17 червня 2020 року №720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» (далі - Закон № 720-ІХ) внесені нові зміни до Закону № 2617-VIII, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону №720-ІХ: у пункті 1 Розділу І Закону № 2617-VIII виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії; у пункті 2 Розділу І Закону № 2617-VIII виключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулася декриміналізація цих дій. Принциповим у такому зв`язку виявилося питання набрання чинності Законом №720-ІХ. Закон набирає чинності через десять днів з дня його офіційного оприлюднення, якщо інше не передбачено самим Законом, але не раніше дня його опублікування (ч.5 ст. 94 Конституції України). Закон № 720-ІХ опублікований у газеті «Голос України» №110 від 03 липня 2020 року, його положення про набрання ним чинності одночасно із Законом № 2617-VIII, тобто раніше дня його опублікування, та як воля законодавця відступити від загального правила про набрання чинності Законом через десять днів з дня офіційного оприлюднення. Таким чином, за приписами ч.5 ст.94 Конституції України Закон № 720-ІХ набрав чинності за будь-яких умов не раніше дня його опублікування, тобто 03 липня 2020 року. Визнання чинності вказаного Закону раніше дня його опублікування в силу технічної колізії підриває авторитет парламенту, оскільки явно суперечить нормам прямої дії Конституції України, які мають вищу юридичну силу, порушує засади, на яких ґрунтується правовий порядок в Україні. Зважаючи на викладене, акт, який до 01 липня 2020 року встановлював адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння (ст.130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року), з 01 липня 2020 року був скасований Законом №2617-VIII з одночасною криміналізацією цих дій у ст. 286-1 КК України. Відтак Закон № 2617-УШ в цій частині зворотної дії не має. Проте, оскільки з 03 липня 2020 року ці дії були декриміналізовані. Законом № 720-ІХ з одночасним повторним запровадженням адміністративно відповідальності за їх вчинення у новій редакції ст.130 КУпАП, Закон №720 IХ в цій частині в силу пом`якшення відповідальності має зворотну дію, але виключно на період дії ст.286-1 КК України (з 01 до 03 липня 2020 року), і не поширюється на правовідносини, які регулювалися ст.130 КУпАП в редакці до 01 липня 2020 року, оскільки порівняно із цією нормою, яка була скасована 01 липня 2020 року, не пом`якшує відповідальності водіїв, не скасовує таку відповідальність та не покращує їх становище. Відтак по відношенню до дії водія не можливо застосувати ст.130 КУпАП в редакції до 01 липня 2020 року оскільки вона скасована Законом № 2617-VIII, який зворотної дії не має, а також і ст.130 КУпАП в редакції Закону № 720-ІХ, який також не має зворотної дії на правовідносини, що існували до 01 липня 2020 року. За фактом внаслідок обраної законодавцем юридичної техніки відбулося переривання дії акта, який встановлював і продовжив встановлювати певну адміністративну відповідальність, шляхом його скасування 01 липня 2020 року та відновленню 03 липня 2020 року. Вважає, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням 01 липня 2020 року акта який встановлював адміністративну відповідальність.

Вивчивши та проаналізувавши матеріали адміністративної справи в їх сукупності з іншими доказами, приходжу до такого висновку.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками патрульної поліції направлено докази, які досліджені під час розгляду справи: відеозаписи (а.с.7); протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №119257 від 20.06.2020 року (а.с.1), посвідчення водія (а.с.3), письмові пояснення ОСОБА_1 , а також свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.4-6).

Суддя, вивчивши матеріали справи, дійшов висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно нього необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, з наступних підстав.

Так, адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення, притягуваний ОСОБА_1 , у присутності двох свідків відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких ОСОБА_1 , в їхній присутності відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Однак, зазначені обставини присутності двох свідків не можуть бути визнані судом достовірними, оскільки суперечать даним відеозапису, долученого до протоколу, що був переглянутий під час судового розгляду, на якому не тільки не зафіксовані свідки, а й на якому чітко зафіксовано як поліцейській повідомляє, що свідки зараз прийдуть. Це явно вказує на те, що під час пропонування притягуваному пройти огляд на стан сп`яніння свідки були відсутніми, отже версія захисту знайшла своє підтвердження.

Водночас, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були залучені працівниками поліції лише під час складення протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, що підтверджується переглянутим в судовому засіданні відеозаписом.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння, встановлений ст.266 КУпАП, який передбачає декілька стадій, що включає в себе: пропозицію поліцейського пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським; надання водієм згоди на проведення такого огляду та, власне, його проведення; або ж відмова водія від його проведення.

Тому, вимоги ч.2 ст.266 КУпАП щодо присутності двох свідків мають бути виконані поліцейським як при висловленні пропозиції пройти огляд, так і при його, власне, проведенні, і, тим більше, в момент відмови особи від його проведення.

Однак, органом Національної поліції не надані достовірні докази пропозиції проведення ОСОБА_1 огляду на визначення стану сп`яніння у присутності двох свідків, що свідчить про те, що була грубо порушена процедура проведення огляду особи на стан сп`яніння, а тому особою, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не доведено, що в діях притягуваного наявний склад правопорушення у виді відмови особи від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст.266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015р. №1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. А частиною 3 даної статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Також, згідно Розділу 1 Інструкції №1452/735, встановлено аналогічну процедуру огляду водія на стан сп`яніння.

Відповідно до ч.1 розділу II «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395, протокол про адміністративне правопорушення (додаток 1) складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються: 1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності; 2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання; акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння; 3) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.

Відповідно до ч.6 розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 №1395, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При цьому, відповідно до чинного КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Це узгоджується з установленою практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії"), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

А за змістом ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів, а отже і щодо доказування, покладений саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, у зв`язку з недоведеністю наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП справу про адміністративне правопорушення у відношенні нього за ч.1 ст.130 КУпАП слід закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.130 ч.1, ст.247 ч.1, ст.ст.283-284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаних адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з моменту проголошення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда Загреба І.В.