Справа № 404/8053/20
Номер провадження 3/404/2981/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 грудня 2020 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю захисника Кушнірьова О.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 08.12.2020 року о 23 год. 20 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Omega», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук) та у присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не визнав та пояснив, що наркотичні засоби не вживає, за обставин вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення керував транспортним засобом «Opel Omega», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та був зупинений працівниками патрульної поліції, які посилаючись на виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що він погодився, оскільки не вживав наркотичних засобів. У закладі охорони здоров`я медичний працівник без будь-якого огляду надала йому ємкість для біологічного матеріалу (сечі) для відповідних досліджень. Проте, після наповнення ним вказаної ємкості біологічним матеріалом вказаний медичний працівник зазначила, що вказаної кількості недостатньо для надання висновку про результат його огляду на стан наркотичного сп`яніння. Він пояснив, що на даний час не може надати відповідної кількості біологічного матеріалу у зв`язку з фізіологічними особливостями організму та запропонував працівникам поліції та медичному працівнику інші варіанти здачі біологічного матеріалу, але його пропозиція була проігнорована. У подальшому працівниками поліції було складено відносно нього протокол про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, хоча він від нього не відмовлявся, а не зміг здати сечу на аналіз у необхідній кількості.

Захисник у судовому засіданні посилаючись на відсутність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, просив закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи:

- протокол про адміністративне правопорушення від 09.12.2020 року, який містить виклад раніше вказаних обставин (а.с.1);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно з якими ОСОБА_1 у їхній присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (а.с.3, 4);

- розписку ОСОБА_4 про зобов`язання доставити транспортний засіб (а.с.5);

-відеозаписи події, якими зафіксовано обставини складення стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення через те, що він не зміг здати біологічний матеріал (сечу) для відповідних досліджень (а.с.9).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на таке.

Відповідно до п.12 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І цієї Інструкції (звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло, сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови, почервоніння обличчя чи неприродна блідість), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Під час перегляду у судовому засіданні відеозапису подій встановлено, що ОСОБА_1 погодився на пропозицію працівників поліції проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. У закладі охорони здоров`я медичний представник, який не представився, та не розпочав жодного огляду ОСОБА_1 , запропонував останньому здати біологічний матеріал (сечу) для відповідних досліджень, чого він зробити не зміг у відповідній кількості у зв`язку з фізіологічними особливостями організму. Вказані події підтверджуються поясненнями ОСОБА_1 у судовому засіданні та повністю узгоджується із відеозаписами події із нагрудних камер поліцейських. Крім того, встановлено, що ОСОБА_1 лікарем не було запропоновано надати інші зразки біологічного середовища, зокрема, крові, враховуючи те, що в обстежуваної особи неможливо було взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі, хоча він пропонував інші варіанти здачі біологічного матеріалу. У подальшому працівниками поліції було складено стосовно ОСОБА_1 протокол про відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, суд не бере до уваги та визнає недопустимими доказами письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки вони не містять жодних конкретних відомостей щодо обставин відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, місця та часу або хоча б дня вчинення відповідних дій.

Із врахуванням вищевикладеного суд вважає, що пояснення у свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 отримано із порушенням вимог законодавства, з них неможливо встановити достовірність подій, свідками яких вони були, тому письмові пояснення свідків не беруться судом до уваги, не можуть бути визнані достовірним та допустимим доказом.

Відповідно до пунктів 4, 7, 8, 12, 13 Розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), метою відповідного огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи. Проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Фактично з долучених протоколу про адміністративне правопорушення та доказів ОСОБА_1 ставиться у провину те, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки відмовився у закладі охорони здоров`я здати зразки біологічного середовища, а саме сечі, на аналіз, чим порушено вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Однак, незважаючи на заяву ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я про те, що він не відмовляється, а не може надати зразки біологічного середовища у вигляді сечі, що повністю узгоджується із відеозаписом події із нагрудних камер поліцейських, ОСОБА_1 лікарем не було запропоновано надати інші зразки біологічного середовища, зокрема, крові, враховуючи те, що в обстежуваної особи неможливо було взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі.

При цьому безпосередньо з наданого суду відеозапису з нагрудних камер поліцейських безсумнівно встановлено, що ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння та не заперечував щодо інших варіантів здачі біологічного матеріалу, проте працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Надані суду документи, пояснення, а також відеозапис події не містять відомостей, що ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, після того як йому було запропоновано відібрати інші зразки біологічного середовища, у тому числі слину, змиви з поверхні губ, кров, у зв`язку з тим, що в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічного середовища у вигляді сечі.

Згідно з вимогами частин 5 та 6 ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені обставини із врахуванням раніше наведених положень Інструкції та аналізу доказів не можуть розцінюватися як порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, що вказує про відсутність в діях ОСОБА_1 обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що у справі відсутні достатні, належні та допустимі докази на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху за обставин, які викладені у протоколі, а тому вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247 п.1, 283-285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло