Справа № 953/1589/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2020 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Колесник С.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , посвідчення водія НОМЕР_2 ДАІ ГУ УМВС України від 26.10.2005,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

19.01.2020 року о 20:20 год. в м. Харкові, по вул. Барабашова, 36-А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ TF 699 Р, д/н. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, а також у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків.

Дії водія ОСОБА_1 кваліфіковані як порушення п. 2.5 Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні з викладеним у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ № 175827 від 19.01.2020 не погодився. Зазначив, що ввечорі 19.01.2020 він посварився з тещею та поїхав з дому. Припаркувавши свій транспортний засіб на АЗС, розташованій за адресою: м. Харків, вул. Барабашова, 36-А вийшов зі свого транспортного засобу та присів, до нього підійшли невідомі люди і спитали про його самопочуття, на що він відповів, що з нив все добре та сів до автомобіля де випив пляшку алкогольних напоїв, після чого було викликано працівників патрульної поліції. Після приїзду працівників поліції, йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, мотивуючи свою відмову тим, що він не був водієм транспортного засобу, а тому не повинен його проходити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи та відеозапис, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 175827 від 19.01.2020 р., 19.01.2020 року о 20:20 год. в м. Харкові, по вул. Барабашова, 36-А, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ЗАЗ TF 699 Р, д/н. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, а також у медичному закладі водій відмовився в присутності двох свідків (а.с. 1).

Разом з тим, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція № 1452/735).

Із аналізу наведених доказів та норм законодавства слід зробити висновок, що водій транспортного засобу має право відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, про що складається відповідний протокол про адміністративне правопорушення. При цьому, така відмова особи повинна бути прийнята працівниками поліції виключно у присутності двох свідків (ч. 2 ст. 266 КУпАП, п.6 Розділу 1 Інструкції № 1452/735), що в даному випадку і було виконано працівниками поліції.

Таким чином, відмова водія ОСОБА_1 від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння і є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Відмова від проходження обстеження підтверджується: направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с. 2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 19.01.2020 (а.с. 6-7); рапортом інспектора чергового ЧЧ СМ Київського ВП ГУ НП в Харківській області Гільда О.В. (а.с. 5); рапортом поліцейського взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП Горбаня В. від 19.01.2020 (а.с. 4, 8); відеозаписом з нагрудної камери інспектора взводу № 2 роти № 1 батальйону № 1 УПП в Харківській області ДПП Горбаня В. від 19.01.2020 (а.с. 10).

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Таким чином провина ОСОБА_1 у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена у повному обсязі, права правопорушника судом не порушені.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника за скоєне ним адміністративне правопорушення, судом не встановлено.

Відповідно до п. 21 Постанови пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку.

Доводи ОСОБА_1 , про те, що він не керував транспортним засобом спростовується рапортом інспектора чергового ЧЧ СМ Київського ВП ГУ НП в Харківській області Гільда О.В. (а.с. 5)

При цьому ОСОБА_1 не заперечувалось факту того, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Разом з тим, положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП відповідальність передбачена, в тому числі, за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Невизнання ОСОБА_1 вини у скоєному адміністративному правопорушенні, суд розцінює як спосіб захисту, з метою уникнення від адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, особу правопорушника, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити покарання в межах санкції, яка встановлена за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, у вигляді штрафу в дохід держави з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Таке стягнення буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Окрім того, в порядку ст. 40-1 КУпАП з правопорушника на користь держави підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 130, ст. ст. 13, 16, 401, 283, 284 КУпАП, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень (отримувач: ГУК Харівськ обл/Харківобл/21081300, код отримувача: 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, призначення платежу: оплата штрафу за постановою суду по протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 175827 від 19.01.2020 року ОСОБА_1 ) з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA 0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106, у призначенні платежу платником повинно бути вказано: слова "судовий збір", Київський районний суд м. Харкова код ЄДРПОУ суду: 02893746).

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя С.А. Колесник