Справа № 461/3643/20 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/834/20 Доповідач: Партика І. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Партики І.В.

представника Галицької митниці ДМС України Дунаса М.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст.472 МК України,

ВСТАНОВИВ:

оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України та накладено стягнення 21 137,77 грн. штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил № 0870/20900/20 від 16 березня 2020 року, а саме: мастило моторне «Total HLP 46N HYDRAULIKOL ISO VG» виробництво Європейський Союз у пластмасових ємкостях по 20 л - 6 шт., мастило моторне «PENRPENNASOL SUPER PACE 5W -40» виробництво Європейський Союз у ємкостях по 5 л - 10 шт. та вібраційна машина для трамбування грунту «Ruttelplatte GRP90» 1 шт. конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби 958,16 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці та на користь Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 15 березня 2020 року близько 17 години 30 хвилин громадянин України ОСОБА_1 повертаючись у якості водія з приватної поїздки з Республіки Польщі в Україну через м/п «Рава-Руська» Галицької митниці Держмитслужби автомобілем марки «Renault», реєстраційний номер НОМЕР_1 . У ході проведення письмового декларування громадянин ОСОБА_1 заявив наявність у нього особистих речей та продуктів харчування у межах дозволених до переміщення через митний кордон України та про відсутність товарів, що підлягають обов`язковому декларуванню та оподаткуванню, або товарів обмежених до переміщення через митний кордон України.

Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №359» Львівської митниці ДФС, у ході проведення митного контролю автомобіля на оглядовому майданчику, було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: мастило моторне «Total HLP 46N HYDRAULIKOL ISO VG» виробництво Європейський Союз у пластмасових ємкостях по 20 л - 6 шт., мастило моторне «PENRPENNASOL SUPER PACE 5W -40» виробництво Європейський Союз у ємкостях по 5 л - 10 шт. та вібраційна машина для трамбування грунту «Ruttelplatte GRP90» 1 шт., що знаходилися у багажному відділенні та салоні автомобіля без ознак приховування. Загальна вага товару 249,6 кг. Після виявлення незадекларовоного вантажу громадянин України ОСОБА_1 подав до митного контролю накладну № 145562 та документ про оплату № 10075/1 від 09.03.2020 р, відповідно до якого вартість вібраційної машини для трамбування грунту «Ruttelplatte GRP90» становить 379 Євро (Триста сімдесят дев`ять Євро), що відповідно до офіційного курсу гривні станом на 16.03.2020 р. становить 10 987,25. Даний товар гр. України ОСОБА_1 визнав своєю власністю.

Відповідно до висновку Львівського відділення з питань експертиз та досліджень ЄЛЕД Держмитслужби №-0192 та документу про оплату № 10075/1 від 09.03.2020 р загальна вартість предметів ПМП становить (109 87,25 грн. вібраційна машина та 101 50,52 моторне мастило) 21 137,77 грн.

Дії ОСОБА_1 органом митниці кваліфіковані, як порушення митних правил, відповідальність за вчинення яких передбачена ст. 472 МК України.

Не погоджуючись з даною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просить оскаржену постанову скасувати. Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно нього за ст.472МК України - закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що постанова суду першої інстанції є незаконна та необґрунтована. Зазначає, що відомості необхідні для митного контролю вібраційної машини ним були внесені до митної декларації, а висновки суду першої інстанції про те, що зазначений товар не було задекларовано не відповідають фактичним обставинам справи. Також вказує, що висновок Львівського відділу експертиз і досліджень Держмитслужби №-0192 від 27.04.2020. про вартість незадекларованого моторного мастила, на підставі якого судом визначено розмір штрафу, є неналежним та недопустимим доказом у справі та незаконно використаний судом першої інстанції при визначенні розміру штрафу.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника Галицької митниці, який висловився про законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, вважаю, що необхідно відмовити у задоволенні апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 472 МК України порушенням митних правил визнається недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що факт митного правопорушення підтверджується даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення №0870/20900/20 від 16.03.2020 року, копії паспорта ОСОБА_1 , копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу та копії контрольного талону, митній декларації, акті про проведення огляду (переогляду) товарів, транспортних засобів, ручної поклажі та багажу від 16.03.2020, фотознімках, долучених до матеріалів справи, квитанціях від 09.03.2020, описі предметів вилучених у ОСОБА_1 , доповідній записці інспектора митного поста від 16.03.2020, висновку №-0192 від 27.04.2020 про вартість вилучених товарів.

Дані докази є належними та допустимими, узгоджуються з іншими матеріалами справи та підтверджують обставини справи.

Таким чином, твердження апелянта щодо недотримання судом Закону, а також наявність в даному випадку упередженої й необґрунтованої позиції Галицького районного суду м. Львова не відповідають фактичним обставинам справи. Окрім того ОСОБА_1 в суді першої інстанції визнав свою вину у вчиненому частково.

Суд першої інстанції дійшов вірного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні митного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, а саме: дій спрямованих на переміщення через митний кордон України товарів шляхом недекларування, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню в митній декларації.

Також суд вірно наклав адміністративне стягнення на ОСОБА_1 в межах санкції ст. 472 МК України у вигляді штрафу та конфіскації товару, що був безпосереднім предметом правопорушення і переміщення якого через митний кордон України обмежено законодавством України.

Враховуючи вище викладене, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення за безпідставністю, а тому постанову суду першої інстанції, яка є законна та обґрунтована, слід залишити без змін. Підстав для закриття адміністративного провадження у справі апеляційним судом не встановлено.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 19 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ст. 472 МК України - без змін.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя І.В. Партика