ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1251/20 Справа № 202/5527/20 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю.Ф. Суддя у 2-й інстанції - Піскун О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Піскун О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік,

за участю:

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскарженого судового рішення.

За обставин, детально викладених в постанові суду, 30.08.2020 року о 03.40 в м.Дніпро по вул. Холодильна 12 водій ОСОБА_1 керував авто Daewoo Lanos НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння зі згоди водія ОСОБА_1 у встановленому законом порядку проводився із застосування приладу Alkotest ARHK-0112, результат якого позитивний 1,68 % проміле, чим порушив вимоги п. 2.9а ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилається на те, що висновок суду про керування ним транспортним засобом в день та час подій не ґрунтується на досліджених судом доказах. При цьому, адміністративний матеріал був розглянутий в його відсутність, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості реалізувати свої права,передбачені ст. 268 КУпАП. Вважає, що не порушив ПДР, бо знаходячись в стані алкогольного сп`яніння не керував автомобілем, що має бути зафіксовано нагрудною камерою поліцейського. Зазначає, що його автомобіль в той день був в несправному стані і, чекаючи на допомогу друзів, вдома за вечерею випив алкоголь, а коли повернувся до автомобіля, то сидів в ньому і чекав на друга, проте автомобіль не був заведений і однозначно не міг завестися. В цей час під`їхали поліцейські і на їх вимогу пройшов огляд на стан сп`яніння, на його пояснення поліцейські не звертали уваги та повідомили, що у разі не підписання протоколу йому не віддадуть його водійське посвідчення, на що ним був здійснений виклик на 102, а також присутніми була мати і його друг з товаришем, з якими відбуксували автомобіль згодом. Ці обставини він мав намір підтвердити в судовому засіданні шляхом допиту свідків, однак суд позбавив його можливості це зробити, розглянувши справу у його відсутність. Крім того, він жодного разу не притягався до адміністративної відповідальності, працює водієм і це є єдиним джерелом його заробітку, має на утримання двох неповнолітніх дітей і позбавлення його при таких обставинах посвідчення водія є для нього трагічним через втрату роботи.

Позиції учасників апеляційного розгляду.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та з підстав, зазначених в ній, просив її задовольнити, постанову суду скасувати та провадження у справі закрити. Також підтвердив всі обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в поясненнях свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , проте заперечував факт керування ним транспортним засобом через його несправний технічний стан. До початку судового розгляду заявив клопотання про долучення письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , проведення їх допиту в судовому засіданні та допит свідка ОСОБА_3 , водночас пояснив, що ці свідки не можуть підтвердити факт того, що автомобілем він не керував.

Мотиви апеляційного суду.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Апеляційний суд вважає, що зазначених вимог закону суд дотримався в повній мірі, а викладений в постанові висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 146471 від 30 серпня 2020 року; роздруківкою тесту на алкоголь до протоколу серії ДПР18 № 146471, Alcotest 6820, прилад № ARHК 0122, принтер № ARНН 0833, тест № 1396, відповідно до якого, при проходженні тесту ОСОБА_1 було встановлено результат 1,68 ‰, з яким погодився ОСОБА_1 ; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, за допомогою Alcotest 6820 прилад № ARHК 0122, результат огляду склав 1,68 ‰, з результатами огляду ОСОБА_1 також погодився і поставив свій підпис у відповідній графі бланку; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що 30.08.2020 року м. Дніпро вул. Холодильна 12 були свідками того, як водієві ОСОБА_1 запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, на що останній погодився та в їх присутності огляд проводився за допомогою приладу Alcotest ARHК 0122, результат якого позитивний 1,68 ‰.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рапорту поліцейського Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 30 серпня 2020 року під час патрулювання за адресою м. Дніпро, вул. Холодильна 12 зупинений автомобіль DAEWOO LANOS д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який повідомив, що таксує та привіз клієнта, а при спілкуванні в останнього виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушена координація рухів) та водій погодився пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків за допомогою приладу Alcotest ARHК 0122, який показав позитивний результат 1,68 ‰.

Дослідивши рапорт поліцейського в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не заперечував його зміст та пояснив, що дійсно працює таксистом, в той день повертався з роботи додому та по дорозі поламалася машина, після чого він пішов додому, де випив, чекаючи на допомогу друзів, при цьому зазначив, що поліцейському, будучи в нетверезому стані, він міг сказати що завгодно.

Крім того, на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 добровільно погодився пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння, погодившись з його результатом, будь-яких заперечень щодо результату огляду чи зауважень з приводу того, що автомобіль несправний і він не керував транспортним засобом не зазначав, на медичному огляді в закладі охорони здоров`я також не наполягав, натомість від письмових пояснень по суті ОСОБА_1 взагалі відмовився, підписавши протокол про адміністративне правопорушення, чим погодився з викладеними в ньому обставинами.

Оцінюючи таку поведінку ОСОБА_1 , апеляційний суд доходить висновку, що саме він керував транспортним засобом, оскільки така поведінка не є типовою для осіб, які не керують транспортними засобами.

Така версія ОСОБА_1 виникла вже на стадії апеляційного перегляду постанови суду першої інстанції, тому відповідні доводи останнього розцінюються судом апеляційної інстанції як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності і стягнення.

Що стосується твердження апелянта про порушення судом першої інстанції його права на захист, оскільки суд розглянув справу за його відсутності, позбавивши його можливості здійснити захист своїх прав, апеляційний суд вважає їх необґрунтованими з огляду на таке.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП та повідомлено, що розгляд адміністративної справи відбудеться 23.09.2020 року о 10 годині в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська.

При цьому в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтвердив, що йому була вручена копія протоколу про адміністративне правопорушення та те, що в ній дійсно зазначені дата, час та місце розгляду адміністративної справи, а причиною його неявки було те, що він чекав на виклик суду в судове засідання.

Проте, будучи належним чином повідомленим про дату та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не з`явився в судове засідання, про причини своєї неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення слухання справи також не подавав, тому в призначені дату та час місцевий суд розглянув справу за його відсутності з дотриманням вимог ст. 268 КУпАП.

Стосовно заявленого в суді апеляційної інстанції клопотання ОСОБА_1 про допит свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , витребування відеозапису з нагрудних камер поліцейських, відеореєстратора, а також інформації щодо його виклику 30.08.2020 року на номер 102 про неправомірні дії поліцейського патрулю, то суд апеляційної інстанції зауважує, що відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Разом з тим, таке клопотання ОСОБА_1 в суді першої інстанції не заявлялось і судом не досліджувалися. Будь-яких поважних причини, які завадили ОСОБА_1 звернутися до суду першої інстанції з таким клопотанням з часу складення протоколу про адміністративне правопорушення (30.08.2020 року) до розгляду справи по суті (23.09.2020 року) не зазначено, враховуючи, що про розгляд адміністративної справи в Індустріальному районному суді м. Дніпропетровська останній не міг не знати та був повідомлений про судове засідання завчасно.

Окрім цього, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були досліджені в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції і ОСОБА_1 погодився з обставинами, які викладені в них, при цьому останній зазначив, що ці свідки не зможуть підтвердити факт того, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, оскільки вони не були очевидцями подій, коли працівники поліції під`їхали до нього.

Водночас апеляційний суд критично відноситься до письмових пояснень свідка ОСОБА_2 , які долучені до клопотання, оскільки вони не узгоджуються з її письмовими поясненнями, наданими працівникам поліції, яка не вказувала на зловживання поліцейськими своїми повноваженнями та примушуванням ОСОБА_1 підписувати протокол про адміністративне правопорушення, не зазначала про несправний стан автомобіля і що син перебував вдома, чекаючи на допомогу друзів, натомість вона підписала свої пояснення та протокол про адміністративне правопорушення без жодних до нього зауважень.

Що стосується письмових пояснень свідка ОСОБА_4 , долучених до клопотання ОСОБА_1 , то його пояснення не спростовують вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, оскільки згідно з матеріалами справи він не зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення як свідок та не був очевидцем ані зупинки водія працівниками поліції, ані при проведенні огляду на стан сп`яніння на місці та відповідно до його пояснень знає про всі обставини події виключно зі слів самого ОСОБА_1 , а його покази про несправний стан автомобіля та те, що ОСОБА_1 чекав на його допомогу не підтверджуються іншими матеріалами справи.

Оцінюючи зазначені вище докази, апеляційний суд доходить висновку, що вони є належними, достовірними та допустимими, узгоджуються між собою і є достатніми для прийняття обґрунтованого рішення.

Під час апеляційного провадження істотних порушень положення ст. 266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої спільним наказом МОЗ і МВС № 1452/735, які б могли потягнути докази недопустимими, не виявлено.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає в тому числі за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що заборонено пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху.

У зв`язку з чим, доводи ОСОБА_1 про відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повністю спростовуються дослідженими матеріалами справи.

Отже, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення, а саме за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 23 вересня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону № 1446-VIII від 07.07.2016 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Піскун