Справа № 748/1753/20 Головуючий у 1 інстанції Майборода С. М.
Провадження № 33/4823/362/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі: судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Бузакова О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові в залі суду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника-адвоката Бузакова О.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2020 року

У С Т А Н О В И В :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП і накладено стягнення виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

Стягнуто з нього на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом встановлено, що 08 травня 2020 року ОСОБА_1 , близько 17 год. 50 хв., в м. Чернігові на регульованому перехресті проспекту Перемоги- вулиця Мстиславська, керуючи транспортним засобом «AUDI 90», д.н.з. НОМЕР_1 , не переконався, що його маневр безпечний, не надав дороги автомобілю марки «AUDІ 100», д.н.з. НОМЕР_2 , в наслідок чого відбулось зіткнення, після чого автомобіль «AUDІ 100» від удару виїхав за межі проїзної частини та здійснив наїзд на пішоходів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 порушивши вимоги п.п 1,3, 1.5, 2.3 б, 10.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду захисник подав апеляційну скаргу в інтересах ОСОБА_1 , в якій просив постанову скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи.

Зокрема, його підзахисний вину не визнав та показав, що він проїжджав перехрестя вулиць у відповідності до Правил дорожнього руху, зокрема, на дозволений сигнал світлофора. Проте, на жовтий сигнал світлофора зненацька, на великій швидкості, на перехрестя виїхав автомобіль «AUDІ 100» та вдарився в його автомобіль. Такі його показання щодо перебігу дорожньо-транспортної пригоди узгоджуються з дослідженими доказами та спростовують вину останнього у вчиненні ДТП.

Звертає увагу, що відповідно до п. 16.5 ПДР, у разі подання сигналу регулювальником або ввімкнення сигналу світлофора, що дозволяє рух, водій зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що завершують рух через перехрестя, а також пішоходам, які закінчують перехід. Враховуючи дані вимоги Правил дорожнього руху, апелянт вважає, що жодних доказів на порушення ОСОБА_1 п 1,3, 1.5, 2.3 б, 10.1 ПДР до протоколу не надано.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 вину не визнав та показав, що виїхав на перехрестя на зелений сигнал світлофора, в подальшому загорівся жовтий та він закінчував маневр, в цей час на перехрестя виїхав на великій швидкості автомобіль «Ауді 100» та вдарився в його автомобіль. Вважає, що винен водій автомобіля «Ауді 100», який виїхав зненацька на жовтий сигнал світлофора на великій швидкості.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, які встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта та інші.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, судом першої інстанції встановлені вірно.

Ці обставини підтверджуються дослідженими в судовому засіданні суду першої інстанції доказами, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 470406 від 28.07.2020 року; схемою місця ДТП, на якій зафіксовано напрямок руху автомобілів, сліди юзу, осип скла, місце наїзду на світлофорний об`єкт; поясненням потерпілої ОСОБА_2 , яка повідомила, що стояла на тротуарі разом з сином та чекала, коли зможе перейти дорогу на зелений сигнал світлофору. Зеленого світла не було. Вона побачила, що на неї летить автомобіль та водія, який був за кермом, в подальшому отямилась вже в лікарні; протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди, в якому зазначено механічні пошкодження транспортних засобів; висновком судово-медичної експертизи, яким встановлено, що ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження, що відносяться до катергорії легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, ОСОБА_3 отримав тілесні ушкодження, що відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень, що не спричинили короткочасного розладу здоров`я чи незначної втрати працездатності; висновком судової інженерно-транспортної експертизи № 253 від 12.06.2020 року, яким встановлено контакт автомобілів та відстань зіткнення між автомобілями; постановою від 30.06.2020 року, згідно якої кримінальне провадження закрито у зв`язку з відсутністю в діянні водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_4 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.286 КК України; при цьому зазначено, що в даній обстановці в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення вимог п.п. 1.3, 1.5, 2.3 «б», 10.1, 16.6 ПДР, його дії є причиною та умовою настання даної дорожньо-транспортної пригоди і перебувають у причинному зв`язку з виникненням даної ДТП (постанова є чинною).

Відповідно до п.п.1.3, 1.5 ПДР учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

За положенням п. 2.3. б Правил дорожнього руху для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Як слідує з п.10.1 ПДР перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Адміністративна відповідальність за статтею 124 КУпАП настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Оцінюючи матеріали, апеляційний суд вважає правильним висновок суду 1 інстанції про те, що водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не переконався, що його маневр з виїздом на перехрестя для здійснення повороту ліворуч буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу у проїзді на регульованому перехресті, оскільки як зазначено в п.16.6 ПДР повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч. В даному випадку, ОСОБА_1 створив перешкоду для руху автомобілю «Ауді 100», під керуванням водія ОСОБА_4 , який рухався прямо та має пріоритетне право на проїзд перехрестя.

Саме такий механізм дорожньо-транспортної пригоди, на переконання суду апеляційної інстанції, повністю відповідає об`єктивним даним, що зазначені в матеріалах справи, та підтверджений зібраними по справі доказами, і що спростовує пояснення ОСОБА_1 про відсутність його вини в даному ДТП.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Твердження апелянта про наявність саме в діях водія ОСОБА_4 порушення Правил дорожнього руху, які, як він вважає, знаходяться в прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП, не може оцінюватися судом у даному провадженні, оскільки вина іншого учасника в даному ДТП є предметом розгляду окремого судового провадження. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення щодо конкретної особи, складеного уповноваженою особою і, направленого до суду. Надавати оцінку про порушення водієм ОСОБА_4 Правил дорожнього руху, в даному провадженні, є безпідставним та незаконним.

З матеріалів даної справи вбачається, що судом при розгляді та прийнятті рішення в повній мірі з`ясовані всі обставини цієї справи.

Доводи апеляційної скарги про те, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та в постанові суду обставини вчинення ДТП не відповідають дійсності, спростовуються матеріалами справи, перевіркою яких не встановлено порушень при оформленні матеріалів ДТП, у тому числі при складанні протоколу про адміністративне правопорушення.

Посилання апелянта на вимоги п. 16.5 ПДР як на підставу, що виправдовує ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення, є невірним трактуванням апелянтом норм Правил дорожнього руху, враховуючи вимоги п.16.6 цих Правил.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини, з дотриманням строків, визначених ч. 6 ст. 38 КУпАП, та в межах санкції статті за дане правопорушення.

Керуючись ст. 293, 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Бузакова О.Ю. - залишити без задоволення, а постанову Чернігівського районного суду Чернігівської області від 21 вересня 2020 року відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко