Березівський районний суд Одеської області
06.10.2020
Справа № 494/944/20
Провадження № 3/494/476/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 р. м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського відділення поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, інвалід ІІ гр., проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності протягом року не притягувався, за частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 року зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП), -

ВСТАНОВИВ:

17.09.2020 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського відділення поліції Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Римар І.А.

Згідно протоколу серії ОБ №099099 про адміністративне правопорушення від 16.09.2020 року вбачається, що 15.09.2020 року о 23:00 годині в с. Мар`янівна Березівського району Одеської області по вулиці Центральній громадянин ОСОБА_1 керував автомобілем марки ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

В судовому засіданні 06.10.2020 ОСОБА_1 винним себе не визнав, стверджував той факт, що за кермом він не перебував, що автомобілем керував громадянин ОСОБА_2 , також стверджував, що алкогольні напої взагалі не вживає, а перед цим вживав квас. Поліцейські поводили себе грубо та вчиняли протиправні дії.

Заслухавши пояснення правопорушника, який винним себе не визнав, оглянувши в судовому засіданні відеоматеріали та дослідивши матеріали справи, суд вважає наступне:

Пунктом 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено: «Судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись».

Хоча ОСОБА_1 не визнав себе винним у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, його вина повністю підтверджується матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №099099 від 16.09.2020 року, протоколом медичного огляду №78 від 16.09..2020 року щодо встановлення факту вживання наркотичних речовин та стану сп`яніння, поясненнями свідків, відеозаписом.

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не перебував за кермом, а був ОСОБА_2 , спростовується письмовими поясненнями самого ОСОБА_3 від 15.09.2020 року з яких вбачається, що «…на його автомобілі ВАЗ 2101 д/н НОМЕР_1 білого кольору сидів за кермом ОСОБА_1 ».

Також не заслуговують на увагу твердження ОСОБА_1 , що він не вживав алкогольні напої напередодні- лише квас, оскільки протоколом медичного огляду №78 про встановлення факту вживання наркотичних речовин та стану сп`яніння, останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння.

Вказане також підтверджується відеозаписом, з якого вбачається що ОСОБА_1 досліджувався на вміст алкоголю.

Під час судового розгляду справи будь-яких клопотань ОСОБА_1 не заявляв.

Таким чином, суд доходить висновку, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Даних щодо неправомірності дій поліцейських під час документування та оформлення адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 судом не встановлено.

За таких обставинах, суд доходить висновку про те, що у справі зібрана достатня кількість достовірних, належних та допустимих доказів, які вказують на доведеність вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статей 34,35, 280 КУпАП обставин, які пом`якшують або обтяжують відповідальність не виявлено.

Враховуючи наведене, суд вважає за необхідне притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та з врахуванням особи і суспільної небезпеки скоєного, характеру вчиненого правопорушення, ступеня вини особи, слід з метою виховання останнього та запобіганню вчинення нових правопорушень накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті 130 ч.1 КУпАП, зокрема у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Суд вважає, що саме такий вид стягнення буде відповідати завданню Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо охорони прав і свобод громадян, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків та відповідальності перед суспільством.

Водночас, враховуючи, що ОСОБА_1 є інвалідом 2-ї групи, що підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_2 , останній у відповідності до ч.1 п.9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", звільняється від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях.

Керуючись статтями 40-1, ст.5 Закону України «Про судовий збір», частиною першою статті 130, 283, 284, 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (паспорт серії НОМЕР_3 виданий 27 лютого 1997 року Березівським РВ УМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, та застосувати щодо нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. та позбавлення права керування транспортним засобом строком на один рік.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від сплати судового збору на підставі ч.1 п.9 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя І.А. Римар