ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 648/1863/20
Провадження № 33/819/342/20 Головуючий в 1 інстанції Сокирко Л.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Батрак В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року. Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрак В.В., за участю представника особи притягнутої до адміністративної відповідальності адвоката Дубкова І.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Дубкова І.С. на постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 30 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 рік.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою місцевого суду, 17 червня 2020 року о 15 год. 10 хв. ОСОБА_2 , рухаючись по вулиці Кооперативній в смт. Білозерка Херсонської обл., керував транспортним засобом «ВАЗ 2106» номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку із застосування алкотестера або проїхати в медичний заклад водій відмовився у присутності двох свідків.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду адвокат подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, однобічне та неповне з`ясування всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати, у зв`язку із відсутністю в діях підзахисного складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити.

Наголошує, що судом не було належним чином викликано його підзахисного в судове засідання, а тому останній був позбавлений можливості реалізувати своє право на захист.

Крім того, вказує, що відомості які містяться в протоколі суперечать фактичним обставинам, оскільки ОСОБА_2 не збирався нікуди їхати, а просто сидів у автомобілі, в цей час до ного підійшов чоловік у поліцейській формі та сказав перепаркувати авто, після чого сказав ОСОБА_2 , що той перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Правоохоронець не пропонував пройти огляд на стан сп`яніння жодним чином, при цьому свідки були відсутні, що є грубим порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

На думку адвоката, порушенням є також і те, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено за допомогою якого саме спеціального технічного засобу запропоновано ОСОБА_2 пройти огляд на стан сп`яніння.

Також, зазначає, що судом, в порушення вимог ст. 245 КупАП, не викликано та не допитано свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та співробітника поліції безпосередньо в судовому засіданні.

Заслухавши суддю доповідача, представника особи притягнутої до адміністративної відповідальності адвоката Дубкова І.С. на підтримання доводів апеляційної скарги, вивчивши і перевіривши матеріали, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного..

В судове засідання апеляційного суду, будучи належно повідомленим, про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_2 , не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив, будь-яких документів на підтвердження поважності причин не прибуття в судове засідання суджу не надав.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Зазначені в постанові суду обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 468846, письмовими поясненнями свідків, з яких вбачається, що у ОСОБА_2 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (млява мова, запах алкоголю з порожнини рота) останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, посилання адвоката на те, що судом першої інстанції було порушено право ОСОБА_2 на захист, оскільки останнього належним чином не повідомляли про час, дату та місце слухання справи про адміністративне правопорушення, не заслуговують на увагу, оскільки, ОСОБА_2 викликався в засідання судовими повістками, на адресу зазначену в протоколі, яка співпадає з адресою, що вказана в доданому захисником епікризі №005799/2020.(а.с.17) Крім того, повідомлення про розгляд вказано справи було розміщено на веб-сайті судової влади України та на дошці оголошень Білозерського районного суду Херсонської області, а ОСОБА_2 , в свою чергу було відомо про місце розгляду справи, про що свідчить його підпис у відповідній графі протоколу про адміністративне правопорушення, однак останній.

Однак, в судове засідання, будучи належно повідомленим, про дату, час і місце розгляду справи ОСОБА_2 , не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив, будь-яких документів на підтвердження поважності причин не прибуття в судове засідання суджу не надав.

Доводи апеляційної скарги, про неможливість участі ОСОБА_2 у судовому засіданні 30.07.2020 року у зв`язку із госпіталізацією, не спростовують зазначеної позиції, оскільки жодних відомостей з цього приводу на момент розгляду ОСОБА_2 до суду першої інстанції не надавав.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, особа, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині можуть бути визнані беззаперечними підставами для скасування оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд не може погодитись з доводами апеляційної скарги, про порушення порядку виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння, внаслідок відсутності в матеріалах провадження назви технічного засобу, яким запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, оскільки вимоги Інструкції не містять вимог щодо зазначення назви спеціального технічного засобу для проходження огляду на стан сп`яніння в разі відмови особи від проходження такого огляду.

Доводи апеляційної скарги про відсутність свідків під час складання останнього, не заслуговують на увагу, оскільки матеріали справи містять письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які узгоджуються між собою. Крім того, жодних клопотань про допит свідків, які були очевидцями подій, викладених у протоколі, або співробітників поліції до апеляційного суду не надходило.

Апеляційний суд звертає увагу, що доводи апеляційної скарги про порушення права ОСОБА_5 на захист, внаслідок того, що суд не допитав свідків в судовому засіданні не заслуговують на увагу, оскільки вина ОСОБА_2 підтверджується сукупністю зібраних та досліджених в судовому засіданні доказів, які узгоджуються між собою, а тому суд не мав підстав ставити їх під сумнів.

Факт відмови від проходження відповідного огляду підтверджується належними, допустимими та дослідженими у судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою, крім того, жодних заперечень до протоколу ОСОБА_2 не зазначив, натомість, в графі для пояснень вказав «згоден» та скріпив особистим підписом.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, що підтверджується доказами по справі.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Білозерського районного суду Херсонської області від 30 липня 2020 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її оголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: (