Іванівський районний суд Одеської області
Справа № 499/57/20
Провадження № 3/499/57/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

10 лютого 2020 року смт. Іванівка

Суддя Іванівського районного суду Одеської області Кравчук О.О., розглянувши матеріали справи щодо ОСОБА_1 (далі також особа), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у будинку АДРЕСА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченої пунктом 6 частини 1 статті 212-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

1.Опис обставин, установлених під час розгляду справи та нормативний акт за протоколом, що передбачає відповідальність особи такий.

22 січня 2020 року з управління Служби безпеки України в Одеській області (далі управління) до Іванівського районного суду Одеської області надійшов протокол №3 від 15 січня 2020 року (далі також протокол) з матеріалами справи з яких вбачається, що особа порушив вимоги статті 28 Закону України «Про державну таємницю» (далі також Закон № 3855-XII) та пунктів 116, 156, 219, 221, 262, 263, 264, 283, 363 Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939 (далі також Порядок 939), чим створив передумови (загрозу) до витоку з Іванівського відділення поліції Роздільнянського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Одеській області (далі відділення поліції) секретної інформації (далі також справа, матеріали).

За таких обставин, за протоколом, особа притягується до відповідальності, передбаченої пунктом 6 частини 1 статті 212-2 КУпАП, - порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

2.Докази на підтвердження встановлених обставин такі.

З витягу акту перевірки охорони державної таємниці у відділенні поліції від 20 листопада 2019 року № 65/11/10139дск (далі - акт) вбачається, що під час проведення позапланової тематичної перевірки стану охорони державної таємниці у відділенні поліції, у період з 07 листопада 2019 року по 19 листопада 2019 року (далі перевірка) встановлено, що особа зберігає секретні документи в робочій спецвалізі № 11 з порушеннями законодавства у сфері охорони державної таємниці, а саме: - робоча спецваліза №11 не була опечатана особистою номерною металевою печаткою особи, тобто створено умови для безконтрольного доступу до вмісту цієї спецвалізи та отримання доступу до матеріальних носіїв секретної інформації з грифом секретності «Таємно»працівниками відділення поліції, робота яких не пов`язана з веденням зазначених справ; - особою до внутрішнього опису, не вносяться всі матеріальні носії секретної інформації, які знаходяться у робочій спецвалізі №11 з грифом секретності «Таємно»; - особою до внутрішнього опису документів, що зберігається у відповідному томі справи, не вносилися дати секретних документів з грифом секретності «Таємно»; -особою на кожному примірнику секретного документа внизу ліворуч на зворотному боці останнього аркуша, не проставляються необхідні реквізити, такі як: найменування посади виконавця, який надав гриф секретності, дата та номер його телефону; - особа після закінчення робочого дня робочі примірники ключів від режимного приміщення № 8, в пеналі, опечатаному відповідальною особою, не здавав під охорону черговому установи за підписом у «Журналі здавання (приймання) під охорону, зняття (приймання) з-під охорони режимних приміщень, сховищ та ключів від них».

Розпорядженням управління від 13 липня 2017 року № 93-д, щодо особи було оформлено допуск до державної таємниці за формою 2 (а.с. 21).

Наказом начальника відділення поліції від 11 квітня 2018 року № 4дск «Про надання доступу до державної таємниці» особі надано доступ до державної таємниці (для роботи з інформацією, яка має ступінь секретності «Цілком таємно» та «Таємно» (а.с. 22).

За посадовою інструкцією затвердженою начальником відділення поліції 04 січня 2019 року особа повинен дотримуватися режиму секретності (далі - Інструкція). Посилань на те, що особа повинен вживати заходи щодо забезпечення охорони державної таємниці та забезпечувати контроль за охороною державної таємниці Інструкція не містить.

Особа пояснив, що на час перевірки виконував обов`язки на посаді оперуповноваженого сектору кримінальної поліції відділення поліції. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає. Про проведення перевірки не був обізнаний. Результати перевірки стали відомі після отримання протоколу поштою. Причини наявності порушень законодавства у сфері державної таємниці невідомі, оскільки намірів допускати такі порушення не мав, а робоча спецваліза № 11 перевірялася за його відсутності. З протоколом не згоден, так як під час його складання посадовими особами управління був порушений відповідний порядок щодо часу його оформлення та вручення особі.

ОСОБА_2 , старший інспектор з РСО відділення поліції пояснила, що виконує обов`язки за посадою з березня 2019 року. Перевіркою виявлені недоліки, що викладені в акті. Під час перевірки особа був відсутній. Недоліки не є суттєвими, а їх допущення не створило передумови або загрозу до витоку інформації, оскільки робоча спецваліза № 11 здавалася їй особисто й зберігалася в опечатаній нею металевій шафі.

3.Норми права, якими керувався суд такі.

За статтею 1 Закону № 3855-XII терміни у цьому Законі вживаються у такому значенні: охорона державної таємниці - комплекс організаційно-правових, інженерно-технічних, криптографічних та оперативно-розшукових заходів, спрямованих на запобігання розголошенню секретної інформації та втратам її матеріальних носіїв.

Забезпечення охорони державної таємниці відповідно до вимог режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, діяльність яких пов`язана з державною таємницею, покладається на керівників зазначених органів, підприємств, установ і організацій (стаття 5 Закону № 3855-XII).

Статтею 18 Закону № 3855-XII впроваджуються основні організаційно-правові заходи щодо охорони державної таємниці.

В державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, що провадять діяльність, пов`язану з державною таємницею, з метою розроблення та здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності, постійного контролю за їх додержанням створюються на правах окремих структурних підрозділів режимно-секретні органи (далі - РСО), які підпорядковуються безпосередньо керівнику державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації.

До складу режимно-секретного органу входять підрозділи режиму, секретного діловодства та інші підрозділи, що безпосередньо забезпечують охорону державної таємниці, залежно від специфіки діяльності державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації.

В державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях із значним обсягом робіт, пов`язаних з державною таємницею, вводиться посада заступника керівника з питань режиму, на якого покладаються обов`язки та права керівника РСО.

Основними завданнями РСО є: своєчасне розроблення та реалізація разом з іншими структурними підрозділами державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій заходів, що забезпечують охорону державної таємниці;

запобігання розголошенню секретної інформації, випадкам втрат матеріальних носіїв цієї інформації; забезпечення запровадження заходів режиму секретності під час виконання всіх видів робіт, пов`язаних з державною таємницею; організація та ведення секретного діловодства; здійснення контролю за станом режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях та на підпорядкованих їм об`єктах.

РСО мають право: вимагати від усіх працівників державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, а також відряджених неухильного виконання вимог законодавства щодо забезпечення охорони державної таємниці; здійснювати перевірки стану й організації роботи з питань захисту державної таємниці і забезпечення режиму секретності у підрозділах державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації, а також у підвідомчих їм установах та підприємствах, давати відповідні рекомендації; здійснювати перевірки додержання режиму секретності на робочих місцях працівників, що мають допуск до державної таємниці, вмісту спецсховищ (приміщень, сейфів, металевих шаф, спецчемоданів, спецпапок тощо), наявності документів, виробів та інших матеріальних носіїв секретної інформації; порушувати перед керівником державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації питання про призначення службових розслідувань за фактами порушень режиму секретності та секретного діловодства, про притягнення осіб до відповідальності згідно з законом, а також давати рекомендації щодо обов`язкових для виконання вказівок керівникам підрозділів державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації та підвідомчих їм установ, підприємств з питань забезпечення режиму секретності; вносити пропозиції керівникові державного органу, органу місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації про припинення робіт, пов`язаних з державною таємницею, в структурних підрозділах, якщо умови для їх виконання не відповідають вимогам режиму секретності; опечатувати приміщення, де ведуться такі роботи або зберігаються матеріальні носії секретної інформації (стаття 21 Закону № 3855-XII).

Статтею 28 Закону № 3855-XII визначені обов`язки громадянина щодо збереження державної таємниці, зокрема громадянин, якому надано допуск до державної таємниці, зобов`язаний: не допускати розголошення будь-яким способом державної таємниці, яка йому довірена або стала відомою у зв`язку з виконанням службових обов`язків; виконувати вимоги режиму секретності; додержуватися інших вимог законодавства про державну таємницю.

Керівники державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій зобов`язані здійснювати постійний контроль за забезпеченням охорони державної таємниці (стаття 37 Закону № 3855-XII).

Посадові особи та громадяни, винні у порушенні встановленого законодавством режиму секретності та невиконанні обов`язків щодо збереження державної таємниці несуть дисциплінарну, адміністративну та кримінальну відповідальність згідно із законом (стаття 39 Закону № 3855-XII).

Положення пунктів 3, 5, 41, 42, 43, 749 Порядку 939 передбачають, що забезпечення охорони державної таємниці на підприємстві, в установі, організації покладається на керівників. Керівник зобов`язаний своєчасно вживати заходів для забезпечення режиму секретності, здійснювати постійний контроль за охороною державної таємниці на підприємстві, в установі, організації. Заходи щодо охорони державної таємниці здійснюються на плановій основі. З цією метою розробляються річні, а у разі потреби поточні плани, які затверджуються керівником підприємства, установи, організації. На РСО покладені завдання з контролю за станом режиму секретності на підприємстві, в установі, організації та здійснення організаційних заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці. Контроль за забезпеченням охорони державної таємниці здійснюється шляхом проведення планових та позапланових перевірок.

Пунктом 116 Порядку визначені обов`язки громадянина щодо збереження державної таємниці, що кореспондуються з обов`язками наведеними у статті 28 Закону № 3855-XII.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 частина перша статті 247 КУпАП).

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).

4.Мотиви щодо питань, які вирішуються при ухваленні постанови такі.

Особа, виходячи з покладених на нього обов`язків, не призначений відповідальним за забезпечення охорони державної таємниці та здійснення контролю за охороною державної таємниці у відділенні поліції.

Суд звертає увагу, що у статті 212-2 КУпАП відсутні підстави для притягнення до адміністративної відповідальності громадян, яким надано доступ до державної таємниці, за порушення взятих на себе зобов`язань, визначених статтею 28 Закону № 3855-XII, пунктом 116 Порядку, в тому числі за порушення порядку виготовлення, користування, зберігання, передачі й транспортування матеріальних носіїв секретної інформації.

Статтею 28 Закону № 3855-XII, пунктом 116 Порядку визначені загальні обов`язки громадянина щодо саме збереження державної таємниці, проте обов`язки з забезпечення охорони державної таємниці та здійснення контролю за охороною державної таємниці, а також впровадження організаційно-правових заходів стосовно охорони державної таємниціна громадян не покладені.

З огляду на норми статей 5, 21, 37 Закону № 3855-XII, пунктів 3, 5, 41, 42, 43, 749 Порядку 939 забезпечення охорони державної таємниці в державних органах, діяльність яких пов`язана з державною таємницею, та контроль за її забезпеченням покладається на керівників зазначених органів, а з метою розроблення та здійснення заходів щодо забезпечення режиму секретності, постійного контролю за їх додержанням створюються на правах окремих структурних підрозділів режимно-секретні органи, які підпорядковуються безпосередньо керівнику державного органу.

Отже, особа не є суб`єктом відповідальності за пунктом 6 частини першої статті 212-2 КУпАП, оскільки на час перевірки не виконував обов`язки керівника державного органу, начальника РСО або їх заступників, не був спеціально призначений наказом керівника працівником, що забезпечує режим секретності, а також посадовою особою, якою такі повноваження визначені його функціональними обов`язками.

Суд наголошує, що відповідальність за пунктом 6 частини першої статті 212-2 КУпАП може наставати не за будь-які порушення режиму секретності, а саме за «невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці».

Стаття 39 Закону № 3855-XII встановлює, що посадові особи і громадяни винні у порушенні встановленого законодавством режиму секретності та невиконанні обов`язків щодо збереження державної таємниці несуть відповідальність згідно із законом. Однак,кваліфікація цих порушень за статтею 212-2 КУпАП не буде відповідати закону, що виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності за цією статтею, натомість це не виключає дисциплінарну відповідальність особи.

Суд зауважує, що не може застосовувати аналогію закону, оскільки за КУпАП заходи адміністративного стягнення можуть бути застосовані лише за вчинення діянь, прямо передбачених нормою адміністративного права як заборонених.

Суд констатує, що оскільки вжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та забезпечення контролю за охороною державної таємниці не відносяться до компетенції особи, тому у діях останнього не вбачається ознак адміністративного правопорушення передбаченого пунктом 6 частини першої статті 212-2 КУпАП.

5. Висновок суду такий.

Суд вважає, що на підставі зазначеного, відповідно до пункту 1 частини першої статті 247, пункту 3 частини першої статті 284 КУпАП, провадження по справі слід закрити через відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого пунктом 6 частини першої статті 212-2 КУпАП.

Керуючись статтями 212-2, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за пунктом 6 частини першої статті 212-2 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:О. О. Кравчук