Справа № 444/2108/20
Провадження № 3/444/1140/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 жовтня 2020 року суддя Жовківського районного суду Львівської області Олещук М. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Жовква Львівської області справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Державної прикордонної служби України Західне регіональне управління Львівський прикордонний загін ВПС Рава-Руська, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився в Україні, АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , та паспорт громадянина Румунії виданий уповноваженим органом серії НОМЕР_2 дійсний до 07.05.2029 року,-

за ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , 19.08.2020 року приблизно о 02 год. 20 хв., в міжнародному пункті пропуску для автомобільного сполучення «Рава-Руська» під час проходження прикордонного контролю на в`їзд в Україну з Республіки Польща прикордонному наряду «Перевірка документів» пред`явив паспорт громадянина Румунії серії НОМЕР_2 виданий 07.05.2019 року на ім`я ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) ІНФОРМАЦІЯ_1 . Під час проведення співбесіди з даним громадянином, останній пред`явив паспорт громадянина України серії НОМЕР_1 , орган що видав 7319, чим порушив порядок перетинання державного кордону громадянами України, передбачений ст.ст. 2,3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п.2 Правил перетинання державного кордону громадянами України, затверджених Постановою КМ України від 27.01.1995 року №57, тобто вчинив правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.204-1 КУпАП.

ОСОБА_1 в призначені судові засідання на 25.08.2020 року, 04.09.2020 року, 22.09.2002 року та 26.10.2020 року не прибув, однак на адресу суду 09.09.2020 року подав письмову заяву, в якій зазначив, що просить закрити провадження у спрві за малозначністю вчиненого правопорушення. Клопотання мотивоване тим, що він визнає факт, що дійсно помилково надав представникам прикордонної служби України паспорт громадянина Румунії, який був підставою для перебування на територіїї Європейського Cоюзу та легального працевлаштування. Зазначає, що відповідальність за правопорушення, передбачене ст.204-1 КУпАП наступає за перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади. Вважає, що наявні в протоколі відомості, та події, які відбувались того числа в пункті пропуску свідчать про те, що його дії жодним чином не підпадають під кваліфікуючі ознаки даної статті КУпАП. Зазначив, що він добровільно заявив посадовцям прикордонної служби про наявність паспорта громадянина України. Його паспорт громадянина Румунії отриманий у встановлений законодавством Румунії спосіб. Матеріалами справи не спростовано легальність отримання ним даного документу, що є достатньою підставою для перетину державного кордону України. Також в матеріалах справи немає доказів того, що документ є підробленим, а бо в ньому є недостовірні відомості про нього, як про фізичну особу. Також вважає, що даною статтею КУпАП не передбачено відповідальність за наявність у нього громадянства іншої держави. Просить суд відповідно до вимог ст.268 КУпАП визнати даний вчинок малозначним, та відповідно до вимог с.22 КУпАП просить звільнити його від відповідальності, оголосивши йому усне зауваження. При винесенні рішення по справі просив врахувати те, що він раніше до адміністративної відповідальності не притягався у вчиненому ненавмисному правопорушенні щиро розкаявся.

Про час, дату та місце проведення судового засідання, яке призначене на 26.10.2020 року ОСОБА_1 повідомлявся судом поштовим засобом зв`язку, однак від нього повернувся конверт із відміткою: "адресат за вказаною адресою відсутній". Крім того, на веб-сайті Жовківського районного суду Львівської області розміщено оголошення про виклик в судове засідання на 26.10.2020 року ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.268 КпАП України, явка правопорушника в судове засідання за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КпАП України не є обов`язковою. А тому, приходжу до переконання, з врахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 за можливе розглянути справу у відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.280 КпАП України, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 КУпАП, стверджується зібраними доказами, які знаходяться в матеріалах справи, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ЗхРУ № 332891 від 19.08.2020 року;

- рапортами військовослужбовців державної прикордонної служби України від 19.08.2020 року;

- копією паспорта громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 ;

- копією паспорта громадянина Румунії, який виданий уповноваженим органом Румунії серії НОМЕР_2 дійсний до 07.05.2029 року;

- довідкою-витягом від 19.08.2020 року за результатами перевірки бази даних Гарт-1/П "Ризик ВПС Рава-Руська протягом року до адміністративної відповідальності не притягався.

Відповідно до ст.4 Конституції України, в Україні існує єдине громадянство. Підстави набуття і припинення громадянства України визначаються законом.

Згідно з витягу із постанови КМУ від 27.01.1995 року №57 "Про затвердження правил перетинання державного кордону громадянам" встановлено, що ці Правила з урахуванням вимог Законів України "Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну", "Про державний кордон України" і "Про Державну прикордонну службу України", Митного кодексу України, інших законодавчих актів України визначають порядок перетинання громадянами України державного кордону. Перетинання громадянами України (далі - громадянами) державного кордону здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон (далі - пункти пропуску) за документами на право виїзду з України і в`їзду в Україну: паспорт громадянина України для виїзду за кордон (загальногромадянський закордонний паспорт); дипломатичний паспорт; службовий паспорт; проїздний документ дитини; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу.

Оскільки початком здійснення прикордонного контролю є момент подання особою паспортного документу для перевірки, факт надання громадянином України паспортного документу громадянина іноземної держави кваліфікується як спроба незаконного перетинання державного кордону України, так як даний документ не може вважитися відповідним, тобто ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 204-1 КУпАП.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП правильно, так як він вчинив незаконну спробу перетинання державного кордону України без відповідних документів.

У поданому до суду клопотанні ОСОБА_1 просить на підставі ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, внаслідок малозначності скоєного правопорушення, а справу відносно нього закрити.

Розглядаючи зазначене вище клопотання, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 22 КУпАП України при малозначності вчиненого правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити правопорушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Разом з тим, у Кодексі України про адміністративні правопорушення не закріплено визначення малозначного правопорушення та немає визначених ознак такого правопорушення, однак у кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визначення діяння малозначним керуючись тим, що поняття малозначність означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкоди та не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Суд не вважає за можливе на підставі ст.22 Кодексу України про адміністративні правопорушення звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням, внаслідок малозначності скоєного правопорушення, а справу відносно нього закрити, як про це зазначає у клопотанні ОСОБА_1 , оскільки правопорушенням за ст.204-1 КУпАП є спроба або порушення правового режиму перетину державного кордону України, а тому, на думку суду, застосування такого виховного заходу, як усне зауваження не буде достатнім для досягнення визначеної ст.22 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Відмовляючи у задоволенні заяви ОСОБА_1 , в якій він просить закрити провадження у справі за малозначністю вчиненого правопорушення, суд також враховує те, що в цій заяві ОСОБА_1 не погоджується із фактичними обставинами вчиненого ним правопорушення та вважає, що в його діях немає складу правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Обставин, які б обтяжували або пом`якшували відповідальність правопорушника судом не встановлено.

В поданій заяві ОСОБА_1 зазначив, про те, що він щиро розкаявся у вчиненому ненавмисному правопорушенні, однак, на думку суду, таке розкаяння не є пом`якшуючою обставиною, оскільки ОСОБА_1 не погоджується із фактичними обставинами вчиненого правопорушення та вважає кваліфікацію його дій неправильною.

Призначаючи вид та міру стягнення правопорушника, враховую характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, його майновий стан, та який до адміністративної відповідальності притягається вперше.

Санкція ст.204-1 ч.1 КУпАП передбачає стягнення у вигляді штрафу, або адміністративний арешт.

Згідно з ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

З врахуванням наведеного, місця, способу вчинення правопорушення, відношення правопорушника до вчиненого ним правопорушення, приходжу до переконання, що до правопорушника належить застосувати адміністративне стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме, у виді штрафу.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст.4 Закону України "Про судовий збір з останніми змінами та доповненнями, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується судовий збір - 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатнихосіб.

Станом на 01.01.2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб відповідно до ст. 7 Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" становить 2102, 00 грн., а тому з правопорушника в користь держави належить стягнути судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись статтями 40-1, ч.1 ст.204-1, 283, 284, 287, 294, 307, 308, 310 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 3 400 (три тисячі чотриста) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , (ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_1 , та паспорт громадянина Румунії виданий уповноваженим органом серії НОМЕР_2 дійсний до 07.05.2029 року) 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп. судового збору, який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п'ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується:

подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу;

витрати на облік зазначених правопорушень. Розмір витрат на облік правопорушень визначається Кабінетом Міністрів України.

Суддя Олещук М. М.