ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Кифлюк В.Ф., розглянувши матеріали за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27 квітня 2020 року визнано винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення провадження у справі закрито.

Згідно постанови суду, 08.12.2019 року о 05 год. 25 хв. в м. Чернівці по вул. Яська водій ОСОБА_1 , рухаючись на транспортному засобі «Mitsubishi Autlender», д.н.з. НОМЕР_1 , не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням та допустив наїзд на перешкоду (дерево) та в результаті удару також допустив наїзд на стоячий транспортний засіб «SUBARU TRIBEKA», д.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Під час ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 2.3Б, 12.1 Правил дорожнього руху України і вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

На цю постанову суду ОСОБА_1 в грудні місяці 2020 року подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу правопорушення. Також просив поновити йому строк на оскарження постанови суду.

На обґрунтування поважності пропуску строку на оскарження постанови вказував, що він не був повідомлений судом про час і місце розгляду справи щодо нього, не був присутній в судовому засіданні, з матеріалами провадження та постановою суду ознайомився відразу ж як тільки дізнався про прийняте щодо нього рішення, а копію оскаржуваної постанови отримав 24.11.2020 року.

Щодо незаконності судового рішення вказував, що 07.12.2019 року він в складі екіпажу «Сатурн 151» ніс службу по патрулюванню вулиць. О 05 год. 20

ЄУНСС 725/7043/19 провадження №33/822/628/20 головуючий у інстанції Стоцька Л.А.

хв. 08.12.2019 року вони замітили автомобіль, який порушив правила дорожнього руху, і стали переслідувати його. Під час переслідування на вул. Яська, де була ожеледиця, автомобіль під його керуванням після чергової вибоїни на дорозі, занесло з проїзної дороги в сторону дерева, з яким і відбулось зіткнення. Автомобіль «SUBARU», який вони з напарником переслідували, також наїхав на металеву огорожу. Водій того автомобіля був з ознаками алкогольного сп`яніння і в послідуючому відмовився від проходження відповідного огляду.

Вважає, що він діяв в стані крайньої необхідності і, відповідно до ст.ст. 17, 18 КУпАП, не підлягає адміністративній відповідальності.

Ще зазначав, що суд не вправі був приймати рішення про визнання його винуватим і одночасно закривати справу у зв`язку з закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки це є дві взаємовиключні обставини. Це, на його думку, є порушенням прав людини на справедливий суд. При цьому посилався на роз`яснення науково-консультативної ради при Вищому Адміністративному Суді від 07.11.2017 року.

Також вказував, що в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначені свідки події, їх не викликали в судове засідання, суд не задовольнив його клопотання про закриття провадження з тих підстав, на які він вказував, не опитав свідка ОСОБА_3 . Крім того, апелянт в своїй скарзі виклав зміст ряду статей КУпАП та Конституції України, не зазначивши чи були ці норми порушені і якщо так, то ким.

Заслухавши пояснення ОСОБА_4 , адвоката Ткачука В.Д., які просили задовольнити клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суду та задовольнити подану апеляційну скаргу, посилаючись на обставини, що наведені в ній, перевіривши матеріали провадження, вважаю, що строк на оскарження судового рішення апелянт пропустив з поважних причин і тому цей строк підлягає поновленню.

Так, з матеріалів провадження вбачається, що суд розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_4 27.04.2020 року у відсутності апелянта. В справі також відсутні дані про те, що суд повідомляв ОСОБА_4 про час і місце розгляду провадження щодо нього, а також відсутні дані про те, що копія постанови суду направлялась ОСОБА_4 .

Оскільки з матеріалами провадження ОСОБА_4 ознайомився 19.11.2020 року, що підтверджується його розпискою (а.с.48), а копію постанови суду отримав лише 24.11.2020 року, вважаю, що строк на оскарження судового рішення він пропустив з поважної причини і клопотання про поновлення йому цього строку підлягає задоволенню.

Що стосується тверджень апелянта про незаконність оскаржуваної ним постанови суду, вважаю, що воно є необґрунтованим.

Відповідно до 294 ч.7 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки апелянтом в поданій апеляційній скарзі не оспорюється факт керування транспортним засобом і вчинення ним дорожньо-транспортної пригоди з наїздом на дерево та пошкодження керованого ним службового автомобіля та іншого автомобіля, що належить ОСОБА_2 при обставинах, що наведені в постанові суду, в цій постанові не наводяться докази на підтвердження тих фактичних обставин, які встановлені судом першої інстанції і не оспорено апелянтом.

Що стосується тверджень ОСОБА_4 про те, що він діяв в стані крайньої необхідності, вони є необґрунтованими.

Відповідно до ст.18 КУпАП, не є адміністративним правопорушенням дія, яка хоч і передбачена цим Кодексом або іншими законами, що встановлюють відповідальність за адміністративні правопорушення, але вчинені в стані крайньої необхідності, тобто для усунення небезпеки, яка загрожує державному або громадському порядку, власності, правам і свободам громадян, установленому порядку управління, якщо ця небезпека за даних обставин не могла бути усунута іншими засобами якщо заподіяна шкода є менш значною, ніж відвернена шкода.

Переслідування правопорушника, який порушив правила дорожнього руху України, для його зупинки, не є крайньою необхідністю в розумінні ст.18 КУпАП.

Крім того, відповідно до п.3.1 Правил дорожнього руху України, водії оперативних транспортних засобів, виконуючи невідкладне службове завдання, можуть відступати від вимог розділів 8 (крім сигналів регулювальника), 10-18, 26- 27 та пункту 28.1 цих Правил за умови увімкнення проблискового маячка синього або червоного кольору і спеціального звукового сигналу та забезпечення безпеки дорожнього руху.

Оскільки ОСОБА_1 , переслідуючи на службовому автомобілі водія, що порушив правила дорожнього руху, допустив порушення вимог п.п.2.3Б, 12.1 ПДР України і при цьому не забезпечив безпеку дорожнього руху та допустив дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого були пошкоджені транспортні засоби, посилання апелянта на правомірність вчинених ним дій є безпідставним.

А тому дії ОСОБА_1 утворюють склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Крім того, з матеріалів провадження вбачається, що ОСОБА_1 08.12.2019 року о 07 год. перебував в стані наркотичного (амфетамін) сп`яніння.

Постановою Першотравневого районного суду м. Чернівців від 19.02.2020 року ОСОБА_1 було визнано винуватим і на нього накладено стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП, а саме за керування ним 08.12.2020 року о 05 год. 25 хв. в м. Чернівці по вул. Яська, 1-А автомобілем «Mitsubishi Autlender», д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Ця постанова набрала законної сили 25.03.2020 року, що підтверджується копією ухвали Чернівецького апеляційного суду.

Відповідно до п.2.9(а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи психотропних речовин.

Оскільки ОСОБА_1 порушив вимоги ПДР України про заборону йому керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, його послідуючі дії під час патрулювання та керування службовим транспортним засобом також не можна визнати правомірними.

Оскільки на час розгляду справи в суді першої інстанції закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст.38 КУпАП, суд правильно закрив провадження у справі на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Посилання апелянта на те, що суд не вправі був визнавати його винуватим у вчиненні правопорушення і при цьому приймати рішення про закриття провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП, є необґрунтованим, оскільки в даному випадку встановлення вини особи має значення для інших осіб, які зазнали матеріальної шкоди від вчиненого правопорушення.

Підстав для зміни чи скасування оскаржуваної постанови суду немає.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.124 КУпАП.

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 , а постанову Першотравневого районного суду м. Чернівців від 27 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього за ст.124 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф.Кифлюк

Копія. Згідно з оригіналом: суддя