ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 569/15862/20

17 грудня 2020 року

м.Рівне

Суддя Рівненського міського суду Даш`ян К.Е. розглянувши матеріали, які надійшли з ДПП Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 ,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя

ВСТАНОВИЛА:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 330571 від 20.09.2020 року вбачається, що 20.09.2020 року о 18 год. 15 хв. в м.Рівне, вул. Дворецька,15 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом MITSUBISHI Lancer д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду у медичному закладі із метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

Крім, того з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 322547 від 29.09.2020 року вбачається, що 29.09.2020 року о 10 год. 34 хв. в м.Рівне вул. Грушевського,9 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MITSUBISHI Lancer д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме виражене тремтіння пальців рук , неприродна блідість обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду у медичному закладі із метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені правопорушення за обставин зазначених у протоколі не визнав, оскільки в стані наркотичного сп`яніння не перебував та не відмовлявся від проходження медичного огляду в медичному закладі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Гарголь В.В. вказав, що ОСОБА_1 працює таксистом, відтак у момент зупинки його поліцейськими як 20.09.2020 року так і 29.09.2020 року він віз пасажирів до місця призначення та не перебував у стані наркотичного спяніння.

Як 20.09.2020 року так і 29.09.2020 року ТЗ яким керував ОСОБА_1 було зупинено поліцейськими без належних, визначених законом підстав, визначених ст. 35 ЗУ «Про національну поліцію».

Разом з тим поліцейський ОСОБА_2 під час зупинки 29.09.2020 року пояснив, що про ТЗ марки Mitsubishi Lancer з д.н.з. НОМЕР_1 , належний ОСОБА_1 є інформація у внутрішній компютерній системі поліції, про те що цим транспортним засобом може керувати особу, яка знаходиться у стані наркотичного спяніння так як 13 червня 2020 року щодо нього вже складався протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак слід звернути увагу суду, що постановою Рівненського міського суду від 11 вересня 2020 року у справі № 569/9718/20 ОСОБА_1 було виправдано, а провадження по справі було закрите, відтак інформація поліцейських про повторність зенаконних дії ОСОБА_1 є недостовірною.

Таким чином повторна зупинка ТЗ ОСОБА_1 обурила його так як він виконував перевезення пасажирів.

Після зупинки з порушенням поліцейські не будучи медично обізнаними, встановили без спеціальних технічних засобів факт перебування ОСОБА_1 у стані накотичного спяніння та запропонували проїхати до медичного закладу для підтвердженння чи спростування його слів.

Під час зупинки 20.09.2020 року ОСОБА_1 попросив у поліцейських надання йому можливості скористатися захистом адвоката так як є законодавчо необізнаним, однак працівники поліціії відмовили йому у цьому праві ,про що зазначено у пояснених ОСОБА_1 , зазначених у протоколі 1. Натомість поліцейські зупинили двох свідків, яким дали підписати наперед заготовлені бланки пояснень.

ОСОБА_1 , керуючись ст. 266 КУпАП погодився пройти дослідження на визначення стану наркотичного спяніння у місці зупинки його ТЗ., однак поліцейські йому у цьому відмовили.

Під час зупинки 29.09.2020 року ОСОБА_1 керуючись ст. 266 КУпАП погодився пройти дослідження на визначення стану наркотичного спяніння у місці зупинки його ТЗ., однак поліцейські йому у цьому відмовили.

Відтак поліцейськими було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протоколи - недопустимими доказами вини ОСОБА_1 .

Просив закрити справу про адміністративне правопорушення за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що працівники поліції Гр. ОСОБА_1 запропонували Драгер про медичне дослідження пройти на місці він не чув, можливо його тоді не було. Пояснення він не писав, підпис поставив на чистому бланку. Йому пояснили, що підпис він ставить про те, що людина відмовилася проходити Драгер.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Диспозиція частини першої статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення(далі -КУпАП) встановлює адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2, 3, 5, 6 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до положень п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Не можуть бути залучені як свідки працівники Національної поліції або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану спяніння.

Ознаками наркотичного сп`яніння, згідно з п.4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану наркотичного сп`яніння: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 добровільно пройшов лабораторні дослідження на визначення стану наркотиного спяніння у акредитованій лабораторії «ДІЛА» о 12 годині 04 хвилини 29.09.2020 року, тобто через півтори години після його зупинки працівниками поліції відтак отримав Результати досліджень № 084036222 від 29.09.2020 року, відповідно до яких аналіз на наркотики є негативним.

Разом з тим до матеріалів справи поліцейськими не додано рапортів про причини зупинки транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , також як і не додано копій постанов про притягнення до адміністративної відповідальності, чи будь-яких інших документів, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 . ПДР.

01 липня 2020 року набув чинності Закону України від 22 листопада 2018 року N 2617-УІП "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" (далі - Закон N 2617-УІІІ), який криміналізував поставлені у провину водію дії.

Законом України від 17 червня 2020 року N 720-ІХ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" внесені нові зміни до Закону N 2617-УІП, а саме, згідно з вимогами пункту 117 Розділу І Закону N 720-ІХ:

у пункті 1 Розділу І Закону N 2617-VIII виключено підпункт 4, який запровадивши нову редакцію ст. 130 КУпАП виключав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами у стані сп`яніння - відтак відновлена адміністративна відповідальність за ці дії;

у пункті 2 Розділу І Закону N 2617-УІІІвиключено підпункт 171, який доповнивши КК України ст. 286-1 криміналізував відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані сп`яніння - відтак відбулася декриміналізація цих дій.

Станом на 10 листопада 2020 року, день розгляду адміністративного матеріалу за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у суді, відповідно з офіційною інформацією на сайті Верховної Ради України (адреса посилання: https://data.rada.gov.Ua/laws/show/80731-10#Text), за якою, незважаючи на зазначені вище законодавчі акти, за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка двічі протягом року піддавалася адміністративному стягненню за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - не передбачено взагалі.

Статус Веб-сайту Верховної Ради України як інформаційного ресурсу про діяльність Верховної Ради України у мережі Інтернет та порядок розміщення на ньому інформації на час опублікування Закону України від 23 лютого 2014 року N 763-УІІ та Закону України від 27 лютого 2014 року N 798- VII визначався Положенням про Веб-сайт Верховної Ради України у глобальній інформаційній мережі Інтернет, затвердженим Розпорядженням Голови Верховної Ради України від 24 травня 2001 року N 462 (чинне до 18 травня 2015 року).

Пунктом 3 цього Положення було визначено, що інформація, розміщена на Веб-сайті Верховної Ради України, включає базу даних законів України, а пунктом 7 передбачено, що підготовка інформації, в т. ч. її оновлення, на своїх Веб-сторінках здійснюється відповідно депутатською фракцією (групою), комітетом, тимчасовою комісією Верховної Ради України, структурним підрозділом Апарату Верховної Ради України. Інформація, підготовлена для розміщення на своїй Веб-сторінці, подається до Управління комп`ютеризованих систем Апарату Верховної Ради України в електронному вигляді.

19 травня 2015 року Розпорядженням Голови Верховної Ради України N 699 затверджено Положення про веб-ресурси Верховної Ради України. Згідно з пунктом 3 цього Положення веб- ресурси Верховної Ради України є офіційним джерелом інформації Верховної Ради України, що забезпечують висвітлення діяльності Верховної Ради України, парламентських органів та Апарату Верховної Ради України, сприяють обміну інформацією з іншими органами державної влади та органами місцевого самоврядування, інформаційній взаємодії з урядовими і неурядовими організаціями інших країн, із громадськістю.

Наведене правове врегулювання дає підстави для висновку, що саме Верховна рада України здійснює оновлення бази даних законів України на її офіційному Веб-сайті.

В той же час, відповідно до п. 1 Порядку ведення Єдиного державного реєстру нормативно- правових актів та користування ним, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23 квітня 2001 року N 376 зі змінами та доповненнями (далі Порядок), передбачено, що Єдиний державний реєстр нормативно-правових актів створюється з метою:

забезпечення додержання єдиних принципів ідентифікації нормативно-правових актів та ведення їх державного обліку в межах інформаційного простору України;

створення фонду та підтримання в контрольному стані нормативно-правових актів, надання інформації про них;

забезпечення в межах, визначених законодавством, доступності, гласності та відкритості правової інформації для користувачів.

Згідно із п. З Порядку вбачається, що держатель Реєстру - Мін`юст, який розробляє організаційні та методологічні принципи ведення Реєстру, приймає рішення про включення нормативно-правових актів до Реєстру, здійснює їх опрацювання, ідентифікацію, класифікацію, відповідає за автентичність та контрольний стан еталонних текстів, забезпечує внесення нормативно- правових актів до еталонного фонду і його збереження та здійснює контроль за наданням інформації з Реєстру.

Відповідно до п. 2 Порядку:

Реєстр - це автоматизована система збирання, накопичення та опрацювання актів законодавства, яка складається з еталонного, страхового, робочого, інформаційного фондів та окремого розділу.

Еталонний фонд Реєстру - комп`ютерна інформаційна система, призначена для зберігання та обліку еталонних текстів нормативно-правових актів у контрольному стані. Еталонний фонд формується та зберігається в Мін`юсті.

Еталонний текст Реєстру - текст нормативно-правового акта у формі комп`ютерного файла, цілісність якого забезпечується за допомогою спеціальних ознак.

Згідно із п. 6 Порядку, до Реєстру включаються:

нормативно-правові акти, видані починаючи з дня прийняття Акта проголошення незалежності України (24 серпня 1991 р.), чинні, опубліковані та неопубліковані, у тому числі з обмежувальними грифами, закони України, постанови Верховної Ради України, укази і розпорядження Президента України, декрети, постанови і розпорядження Кабінету Міністрів України, рішення і висновки Конституційного Суду України, зареєстровані в Мін`юсті нормативно- правові акти міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, а також інших органів, акти яких відповідно до законодавства підлягають державній реєстрації, Національного банку, нормативно-правові акти, видані (прийняті) НКЦПФР на виконання Закону України "Про спрощення процедур реорганізації та капіталізації банків, а також міжнародні договори України;

нормативно-правові акти, видані до прийняття Акта проголошення незалежності України, що не втратили чинності та не суперечать законодавству України;

тимчасові нормативно-правові акти з терміном дії рік і більше та з терміном дії менше року в разі наступного його продовження.

Відповідно до п. 8 Порядку, для включення до Реєстру повні офіційні тексти рішень і висновків Конституційного Суду України, нормативно-правових актів з усіма додатками, прийнятих Верховною Радою України, Президентом України, Кабінетом Міністрів України, подаються до Мін`юсту протягом трьох робочих днів з дня їх прийняття (законів України - протягом трьох робочих днів з дня підписання Президентом України). Тексти міжнародних договорів України із зазначенням дати підписання, дати ратифікації (затвердження), дати набрання чинності та терміну дії договору подаються МЗС до Мін`юсту протягом п`яти робочих днів з дня набрання ними чинності.

Згідно із п. 10 Порядку, для включення до Реєстру нормативно-правові акти подаються Мін`юсту через систему електронної взаємодії органів виконавчої влади або у паперовій формі. Копія нормативно-правового акта повинна бути підписана відповідальною особою та засвідчена печаткою органу, що його видав, копія міжнародного договору України - МЗС

Відповідно до п. 16 Порядку Інформація з інформаційного фонду Реєстру є публічною інформацією у формі відкритих даних, що підлягає оприлюдненню і регулярному оновленню на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на офіційному веб-сайті Мін`юсту відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" Доступ до інформації з інформаційного фонду Реєстру, оприлюдненому на єдиному державному веб-порталі відкритих даних та на офіційному веб-сайті Мін`юсту, є вільним та безоплатним.

З огляду на Вищевикладені норми Порядку вбачається, що саме Міністерство юстиції України, як держатель Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, відповідає за автентичність та контрольний стан еталонних текстів.

Аналогічна позиція, викладена в ухвалі Верховного суду від 12 грудня 2019 року по справі N9901/372/19.

Відтак притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є неправомірним, так як він не керував річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Зазначені обставини вказують на істотні порушення поліцейськими процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, порядок проведення якого передбачено ст. 266 КУпАП, п. 12 розділу II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських

препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та п. 7 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Згідно з положеннями ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Зі змісту та статтею 6 Конвенції про захист прав та основних свобод людини передбачено, що обвинувачення не може грунтуватися та припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на її користь та кожна людина вважається невинною доти, поки її вину не доведено згідно з законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Зазначені обставини вказують на істотне порушення працівниками поліції процедури встановлення обставин адміністративного проступку та визнечення кваліфікації саме за ст. 130 КУпАП.

Таким чином наявні у справі докази, не підтверджують факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 та 2.9 ПДР України та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Приписами ст.129 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, задекларовано, що основними засадами судочинства, серед іншого, є змагальність та забезпечення доведеності вини.

За ч.2 ст.19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбаченіКонституцієюта законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Згідно з КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення, у тому числі й віднесених до компетенції органів внутрішніх справ, здійснюється на основі додержання принципу законності (ч. 1,2 ст.7); завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, повне і обєктивне зясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст. 245).

Обов`язковість вищенаведеного рішення і висновків Конституційного Суду України встановлена ст.69 Закону України «Про Конституційний Суд України».

З аналізу положень ч.1ст.130 КУпАП слідує, що суб`єктом притягнення до адміністративної відповідальності може бути особа за керування транспортним засобом в стані сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду.

Виходячи з наведених норм законодавства, оцінивши всебічно, повно і об`єктивно, за своїм внутрішнім переконанням, в їх сукупності з точки зору їх достатності, належності, керуючись законом та правосвідомістю досліджені в судовому засіданні докази, суд вважає встановленим, що ОСОБА_1 на час описаних в протоколі подій в стані наркотичного сп`яніння не знаходився, достатніх доказів того, що він перебував в стані наркотичного сп`яніння за кермом - в судовому засіданні не встановлено, оскільки відповідних фактичних даних не містить ні протокол, ні додані до нього матеріали, ні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. В зв`язку з вищенаведеним ОСОБА_1 в даному випадку не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності, наслідком чого є закриття провадження.

Виходячи з наведеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 не міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.130, п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду К.Е. Даш`ян