Справа № 141/30/20
провадження №3/136/52/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року м. Липовець

Суддя Липовецького районного суду Вінницької області Кривенко Д.Т., за участі секретаря Марчук Н.А., захисника Панасюк Н.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Вінницького апеляційного суду за підсудністю про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не притягуваного до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

На розгляд суду надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №215545 від 08.01.2020 слідує, що 07.01.2020 о 00:30 год. в с. Балабанівка по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2106 державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився в Оратівській ЦРЛ, результат 1.23 проміле, чим порушив пункт 2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник Панасюк Н.А. заявили клопотання про визнання протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №215545 від 08.01.2020 недопустимим доказом у справі №141/30/20, у зв`язку із чим просили суд закрити провадження у даній справі, яке мотивоване тим, що вказаний протокол містить дописки та помилки, всупереч діючому законодавству. Крім цього, Висновок щодо результатів медичного огляду складено 08.01.2020 о 05 год. 20 хв., у той час, як протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №215545 складено 08.01.2020 о 05 год. 00 хв., тобто станом на 05.00 годину, 08.01.2020 у працівників поліції не було жодних доказів на підтвердження факту сп`яніння ОСОБА_1 та підстав складати на особу протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки.

Суд, вислухавши пояснення захисника, вивчивши та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, встановив, що протокол про адміністративне правопорушення серія ДПР 18 №215545 від 08.01.2020, що доданий до матеріалів справи містить виправлення в частині зазначення часу вчинення адміністративного правопорушення та часу його складання.

При дослідженні в судовому засіданні другого примірника протоколу, який був вручений особі, що притягується до відповідальності було встановлено, що протокол, що доданий до матеріалів справи містить дописки в частині зазначення частини статті, за якою кваліфіковано дії особи, а також у графі «свідки чи потерпілі» містить запис про осіб ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які відсутні у другому примірнику протоколу.

Згідно із ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує окрім інших питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст..254 КУпАП, передбачено, що про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно приписів ст..256 КУпАП передбачено вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення.

Порядок оформлення в органах Національної поліції України, у тому числі в їх структурних (відокремлених) підрозділах (далі - органи поліції), матеріалів про адміністративні правопорушення, порядок розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також порядок контролю за дотриманням законодавства під час оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, передбачено вимогами Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015, № 1376 (далі Інструкція).

У п.7 Інструкції передбачено, що не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами свідчать про те, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням норм діючого законодавства.

Крім цього, як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення у графі суть правопорушення зазначено, що факт вчинення ОСОБА_1 мав місце «07.01.2020 о 00:30 (із виправленнями) год. в с. Балабанівка по вул. Центральна». У той же час протокол складено 08.01.2020 о 05:00 годині (із виправленнями).

Водночас є незрозумілим для суду, що з дати фіксації адміністративного правопорушення та до дати складання протоколу про адміністративне правопорушення пройшло більш як двадцять чотири години з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, що не узгоджується із іншими доказами наданими до матеріалів справи, зокрема письмовими поясненнями свідків, тощо.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

У правовій системі України практика ЄСПЛ є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Крім того, у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) ЄСПЛ зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

У п.24 постанови Пленуму Верховного Суду України, від 23.12.2005, № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", зазначено, що визнати правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог ст. 256 КпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Згідно ст.19 Конституції України, органи державної влади їх посадові особи повинні діяти у точній відповідності із законом.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що допущені працівниками поліції порушення при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП унеможливлюють повний, всебічний та об`єктивний розгляд справи та прийняття законного судового рішення.

Зважаючи на викладене, суд вважає за необхідне повернути матеріали справи суб`єкту, який їх оформляв для приведення їх у відповідність до вимог КУпАП та спеціальних нормативно правових актів.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 7, 1224, 256, 276, 278, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Повернути матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП, - начальнику Оратівського ВП Головного управління НП у Вінницькій області для приведення їх у відповідність до вимог КУпАП.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Д.Т. Кривенко