Справа № 390/1213/20
Номер провадження 3/404/2251/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 жовтня 2020 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю захисника Захарченко Н.О., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Черкаси, проживаючого по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.164 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, 23.07.2020 року о 15 год. 50 хв. ОСОБА_1 по вул.Олександрійське шосе, 1, біля автостанції №1 у м.Кропивницькому, провадив господарську діяльність з перевезення пасажирів на транспортному засобі «Mercedes», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , без державної реєстрації як суб`єкта господарської діяльності, тим самим вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

У судовому засідання ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що з 11.05.2016 року працює водієм-експедитором у ТОВ «Стемакс», у зв`язку з чим 23.07.2020 року відповідно до маршрутного листа, він знаходився у м.Кропивницькому, де на транспортному засобі «Mercedes», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , який призначений для перевезення вантажу, він здійснював доставку кріплення. У цей час йому зателефонувала дружина та почувши, що він втомлений керує транспортним засобом, повідомила, що знайде йому попутчика, щоб той не заснув по дорозі назад. Через деякий час дружина зателефонувала та сказала, що зареєструвалася на сервісі «BlaBlaCar», де знайшла йому попутчика, продиктувавши йому номер телефону. Зателефонувавши за вказаним номером та домовившись про зустріч із невідомою йому жінкою, він під`їхав до зупинки, що знаходиться біля автостанції №1 у м.Кропивницькому. У цей час до нього підійшли працівники поліції, які пояснили, що він порушив Правила дорожнього руху, на що він погодився, так як зупинив транспортний засіб на зупинці громадського транспорту. У цей час підійшла жінка, яку він обіцяв підвезти до м.Олександрівка, проте намагався їй пояснити, що зараз цього зробити не може, так як займається деякими питаннями із працівниками поліції, на що остання обурилася. Він запропонував їй сісти до транспортного засобу, так як вона була особою похилого віку, проте через декілька хвилин її попросили вийти працівники поліції, які відібрали в останньої пояснення. Крім того, він повідомив, що його транспортний засіб не пристосований для перевезення пасажирів та має зняті сидіння позаду передніх сидінь, оскільки перевозить товар, а не людей. Господарською діяльністю з перевезення пасажирів він не займається та ніколи не займався, вказану жінку раніше не знав та така ситуація з ним трапилася вперше. Просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Захисник у судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 23.07.2020 року їй терміново потрібно було добратися із м.Кропивницького до м.Олександрівка Олександрівського району Кіровоградської області, у зв`язку з чим її знайома ОСОБА_3 повідомила, що допоможе, так як зареєстрована на сервісі «BlaBlaCar» та знайде водія, який її підвезе. Через деякий час їй зателефонував чоловік, який повідомив державний реєстраційний номер транспортного засобу, який буде її чекати в зазначений час на зупинці біля автовокзалу №1 у м.Кропивницькому. Після чого, у призначений час вона підійшла до вказаного місця, де стояв транспортний засіб «Mercedes», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , до якого вона сіла на переднє пасажирське сидіння. Вона не звертала уваги чи позаду були інші пасажирські сидіння. У цей час до них підійшли працівники поліції, які попросили її вийти та яким вона надала пояснення, які підписала не перечитуючи. Особисто вона на сервісі «BlaBlaCar» не зареєстрована та як ним користуватися не знає. Вона не пам`ятає чи обговорювала вона з ОСОБА_1 вартість проїзду, її знайома ОСОБА_4 повідомила, що це буде коштувати 40 грн. Вона наполягає на нинішніх поясненнях та зазначає, що працівники поліції, які відбирали у неї письмові пояснення, та яких вона не знає, могли щось переплутати. Їй нічого не відомо про зайняття ОСОБА_1 господарською діяльністю з перевезення пасажирів. Вказаний транспортний засіб не був схожий на маршрутний транспортний засіб, який здійснює перевезення пасажирів, жодної таблички на ньому не було.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 до справи долучено такі докази: протокол у справі про адміністративне правопорушення від 23.07.2020 року (а.с.3), письмові пояснення ОСОБА_2 (а.с.5), копію страхового полісу (а.с.6), фотозображення транспортного засобу (а.с.7).

Крім того, захисником у судовому засіданні було долучено до матеріалів справи письмове клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення (а.с.26-28), копію договору оренди транспортного засобу (а.с.29), копію трудової книжки ОСОБА_1 (а.с.30), копію маршруту руху автотранспорту №МЛ0004826 від 23.07.2020 року (а.с.31), копію розпорядження про прийняття ОСОБА_1 на роботу (а.с.32), характеристика з місця роботи ОСОБА_1 (а.с.33), які були дослідженні під час розгляду справи.

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, виходячи із наступного.

Диспозицією ч.1 ст.164 КУпАП, зокрема, передбачено відповідальність за дії, які полягають у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з частинами 1 та 2 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

За положеннями ч.1 ст.58 Господарського кодексу України суб`єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична чи фізична особа підприємець у порядку, визначеному законом.

Разом з тим відповідно до п.14.1.36 ст.14 ПК України господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема, за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Згідно з положеннями ст.42 ГК України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 25 квітня 2003 року №3 «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» судам роз`яснено, що під систематичною діяльністю, яка містить ознаки підприємницької, розуміється зайняття нею не менше ніж три рази протягом одного календарного року.

У протоколі про адміністративне правопорушення, в порушення вимог законодавства не зазначено, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність три і більше рази (конкретні обставини цього), тобто здійснював свою діяльність з надання платних послуг з перевезення громадян на постійній основі, систематично, а також з метою отримання прибутку.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Підсумовуючи викладене суд вважає, що об`єктивні обставини та твердження про вчинення конкретних фактичних дій (суть адміністративного правопорушення), які викладені в протоколі про адміністративні правопорушення, не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а вчинення самого правопорушення не доведено належними, достатніми та достовірними доказами.

Таким чином суд розглядає справу в межах тих тверджень про порушення, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не вправі самостійно встановлювати обставини, які не ставляться в провину особі, а тому вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Також, свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні зазначила, що транспортний засіб, водієм якого був ОСОБА_1 не був схожий на маршрутний транспортний засіб, який здійснює перевезення пасажирів, таблички жодної на ньому не було, про ціну вони не домовлялися, раніше вона послугами останнього ніколи не користувалася та бачила його вперше, що також підтверджується як безпосередньо поясненнями ОСОБА_1 , так і фотозображенням, що міститься у матеріалах справи (а.с.7), де наявний транспортний засіб із закритим одним із вікон. Крім того ОСОБА_2 лише сіла до транспортного засобу, який стояв припаркований та не здійснював руху після того.

Письмові пояснення свідка ОСОБА_2 суд не може взяти до уваги, оскільки вони нічим не підтвердженні, спростовуються і поставлені під сумнів стороною захисту, матеріалами справи та безпосередньо поясненнями самої ОСОБА_2 у суді.

Однією з гарантій та засадою кримінального провадження є безпосередність дослідження показань судом (ст.ст.7, 23 КПК України).

З огляду на викладене суд бере до уваги доводи, заперечення та пояснення надані стороною захисту та свідком ОСОБА_2 саме під час судового провадження, які повністю спростовують та ставлять під сумнів долучені до справи докази. Жодний з долучених доказів у достатній мірі не спростовує заперечень сторони захисту.

Таким чином, в даному протоколі лише формально зазначено, що ОСОБА_1 займався господарською діяльністю з перевезення пасажирів, однак не вказано осіб, яким він надавав послуги, за якою ціною та яким маршрутом здійснював послуги з перевезення пасажирів, чи існувала регулярність таких послуг та чи взагалі такі послуги надавалися, не зазначено кількість пасажирів, яких перевозив. Тобто зміст правопорушення конкретно і належно не викладено.

Натомість протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а є лише формою фіксації правопорушення.

Згідно з положеннями ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя. Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.164 ч.1, 247 п.1, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Кіровський районний суд м.Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровоград В.В. Поступайло