Справа № 206/3827/20
Провадження № 3/206/1726/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року суддя Самарського районного суду м. Дніпропетровська Грицаюк Н.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 173, ст.185 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18.08.2020 року о близько 12 год., ОСОБА_1 знаходячись за адресою: вул. А.Сахарова, біля буд.78-а у м. Дніпро, на законну вимогу патрульного поліцейського ОСОБА_2 припинити адміністративне правопорушення не реагував, чим своїми діями вчинив злісну непокору законній вимозі працівника поліції.

Також згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП № 300765 від 18.08.2020, ОСОБА_1 , 18 серпня 2020 року о 12 год., знаходячись за адресою: вул. А.Сахарова, біля буд. №78 у м. Дніпро, виражався нецензурною лайкою в громадському місці, чим порушував громадський порядок і спокій громадян.

Правопорушник ОСОБА_1 в судовому засіданні провину визнав частково, зазначив, що громадський порядок він не порушував.

Винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне затримання;

- протоколм про адміністративне правопорушення;

-рапортом працівника УПП.

Вважаю, що вина правопорушника у вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП доведена.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , передбаченого ст.173 КУпАП, суд встановив наступне.

Згідно положень ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Диспозиція ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за вказане адміністративне правопорушення, дрібне хуліганство, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

В матеріалах справи містяться, лише складений протокол та рапорт поліцейського. Жодних інших пояснень будь-яких свідків чи очевидців, які б доводили вчинення дрібного хуліганство ОСОБА_1 , що могло порушувати громадський порядок та спокій громадян, - у матеріалах справи не має.

В розумінні правової позиції висловленої у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 15.04.2020 року №489/4827/16а вбачається, що свідчення службової особи інспектора патрульної поліції не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху, тому і рапорт який був складений Інспектором взводу №2 роти №3 батальйону №4 УПП в Дніпропетровській області не можна вважати доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП суду не надано.

Зокрема, в контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (рішення від 15.05.2008, заява N7460/03) правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до ч.2ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Незважаючи на викладене та на вимоги ч.2 ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який визначає межі судового розгляду і є доказом у справі, всупереч вимог ст.256 КУпАП та диспозиції ст.173 КУпАП, не містить відомостей щодо вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення.

Таким чином, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст.247 КУпАП.

При призначенні виду та розміру покарання ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, враховую ступень вини його особистість, обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, та вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Керуючись ст. ст. 9, 173, 185, 247, 277, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винним ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 136 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,20 грн.

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Н.М. Грицаюк