ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер судової справи: 766/8787/20
Номер провадження № 33/819/337/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 жовтня 2020 року м. Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Заіченко В.Л., розглянувши, за участю правопорушника ОСОБА_1 та адвоката Гончаренка А.Ю., справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвоката Гончаренка А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 на постановуХерсонського міського суду Херсонської області від 04.08.2020 року, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Сарни, Сарненського району, Рівненської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 грн. (600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Не погоджуючись з постановою, адвокат Гончаренка А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вважає постанову судді від 04.08.2020 року незаконною, посилаючись на те, що суддею не взято до уваги аргументи, що матеріали справи про адміністративне правопорушення містять суттєві недоліки, які не дозволяють встановити всі обставини справи. В обґрунтування доводів посилається на те, що висновками в постанові суддею порушено вимоги ст.ст. 280, 283 КУпАП щодо з`ясування всіх обставин справи, визначення часу вчинення правопорушення , визначення місця вчинення правопорушення, визначення дійсних ознак сп`яніння ОСОБА_1 . Крім того апелянт зазначає, що на даний час редакція ст. 130 КУпАП не передбачає відповідальності для водіїв транспортних засобів, про що свідчить чинна редакція КУпАП на сайті Верховної Ради України, до КУпАП не вносились зміни за Законом №720-ХІ, а ст. 130 діє в редакції Закону № 2617-VIII, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення. Просить постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04.08.2020 року скасувати та закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , адвоката Гончаренка А.Ю., працівника поліції Іванова Д.В., суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 7 КУпАП - провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП - суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №289793 від 22.05.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 22.05.2020 року о 06:50 годині в м.Херсоні по пр. Адмірала Сенявіна керував транспортним засобом «МАЗ 533603-221», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху (п.1.3 ПДР України - учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, п. 1.9 ПДР України - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством).

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Отже, на поліцейського покладається обов`язок зазначення відповідних ознак алкогольного сп`яніння в першу чергу в протоколі, який і є єдиним належним та допустимим підтвердженням таких ознак.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст.279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до 245, 251, 252 КУпАП, постанова суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 є законним та обґрунтованим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння знайшла своє підтвердження в судовому засіданні та підтверджена зібраними по справі доказами, зокрема: поясненнями ОСОБА_1 , наданими в судовому засіданні; даними вказаними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №289793 від 22.05.2020 року, в якому встановлено ознаки алкогольного сп`яніння правопорушника та засвідчено факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які стверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виписаного на ім`я ОСОБА_1 ; відео-файлами з нагрудних відео реєстраторів поліцейських, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відповів відмовою на пропозицію поліцейського щодо проходження огляду або із застосуванням приладу «Драгер», або в медичному закладі.

Суд під час апеляційного розгляду також враховує, що у відповідності до п. 2.5. ПДР України на водія покладається обов`язок на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Наведена норма не містить виключень і обставин, які б надавали водію право відмовитись від такого огляду.

Дії поліцейських регламентовані нормами Наказу МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», відповідно до п. 2 розділу І якого огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст.130 КУпАП , тобто, об`єктивна сторона правопорушення полягає не тільки в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а так само і в ухиленні осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Водій ОСОБА_1 від огляду ухилився, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, а тому відповідні його дії та ознаки сп`яніння, зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення, серії ДПР18 №289793 від 22.05.2020 року, складеному у присутності двох свідків - є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Твердження апелянта про виключення провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі чинної редакції КУпАП на сайті Верховної Ради України в редакції Закону № 2617-VIII суддя до уваги не приймає, виходячи з наступного.

На день вчинення правопорушення (22 травня 2020 року) диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачала відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З 01.07.2020 року почав діяти Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень». Цей закон криміналізував керування автомобілем у стані сп`яніння. Однак, вже 03.07.2020 року набув чинності інший Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», який скасував кримінальну відповідальність та повернув адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 8 Конституції в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно переглядати рішення.

При цьому, на цій стадії судом апеляційної інстанції не перевіряється застосування законодавцем юридичної техніки переривання дії акта, який встановлював і продовжив встановлювати певну адміністративну відповідальність, шляхом його скасування 01.07.2020 року та відновлення 03.07.2020 року, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП оцінювалась суддею першої інстанції під час розгляду справи та була визнана обґрунтованою. На даному етапі дії суд апеляційної інстанції передбачає перегляд рішення суду 1-ї інстанції в межах апеляційної скарги.

Підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин суддя апеляційної інстанції не вбачає, оскільки доводів, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 в апеляційній скарзі не зазначено, іншихналежних та допустимих доказів щодо закриття справи у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення - суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП - особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції належним чином врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбачених ст. 34 КУпАП, обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, передбаченні ст. 35 КУпАП та обґрунтовано обрав вид адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, що відповідає обставинам справи, вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП та вимогам Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються матеріалами адміністративної справи, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції або закриття провадження у справі, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Керуючись ст.ст. 294, 295 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Гончаренка А.Ю. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік - без змін.

Постанова Херсонського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: В.Л.Заіченко