Провадження № 33/824/171/2020 Доповідач - Миколюк О.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 лютого 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Миколюк О.В.,

за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 - адвоката Шимка А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шимка А.О., на постанову судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2019 року,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200,00 (десять тисяч двісті гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Згідно з постановою суду, 11.08.2019 приблизно о 01 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д/н НОМЕР_1 по вул. Шевченка в с. Віта Поштова, Києво-Святошинського району, Київської області, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода), на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Шимко А.О. в апеляційній скарзі просять постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтуванні вказують, що судом під час ухвалення оскаржуваного рішення проігноровано вимогу закону щодо всебічного, повного, об`єктивного, безпосереднього дослідження доказів, їх достовірності. А також щодо аналізу взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, судом під час розгляду справи порушено принцип правової певності, що у свою чергу є складовою принципу верховенства права, також судом порушено існуючі вимоги щодо стандартів оцінки доказів, а саме такого доказування, як «поза розумними сумнівами», висновки суду не відповідають дійсним обставинам.

Апелянти звертають увагу, що автомобілем ОСОБА_1 в день зупинення його працівниками поліції не керував, від огляду в присутності вказаних поліцією свідків не відмовлявся, під час їх розмови працівники поліції в порушення інструкції не використовували відеофіксацію.

Заслухавши доповідь судді, думку ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шимка А.О., що просили задовольнити подану апеляційну скаргу, вивчивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ст. 252 КУпАП, суддя має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції належним чином не проаналізував наявні в справі матеріали, безпосередньо не допитав свідків, які вказані в протоколі про адміністративне правопорушення, та передчасно прийшов до висновку про винуватість останнього.

При розгляді справи в апеляційній інстанції, з пояснень ОСОБА_1 встановлено, що винним себе у інкримінованому правопорушенні він не визнав, стверджував, що 11.08.2019 транспортним засобом ВАЗ 2105, д/н НОМЕР_1 не керував, ним керував ОСОБА_2 , рухаючись на автомобілі по вул. Шевченка в с. Віта Поштова, Києво-Святошинського району, Київської областівони зупинились на обочині, щоб справити нужду, під час чого до них підійшли працівники поліції та попросили пред`явити документи, він надав водійське посвідчення, а ОСОБА_2 - паспорт, та вони виявили застереження про перебування ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, він пояснив, що автомобілем не керував, на що працівники поліції не реагували та склали на нього протокол про керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому працівники поліції не залучали свідків та звернув увагу, що він в протоколі про адміністративне правопорушення вказав, що транспортним засобом не керував.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 , за його клопотанням, в суді апеляційної інстанції, під присягою, надав свої пояснення свідок ОСОБА_2 , який зверну увагу, що 11.08.2019 він керував транспортним засобом ВАЗ 2105, д/н НОМЕР_1 , ОСОБА_1 знаходився на пасажирському сидінні та рухаючись по вул. Шевченка в с. Віта Поштова, Києво-Святошинського району, Київської області вони зупинились на обочині, щоб справити нужду, під час чого до них підійшли працівники поліції та попросили пред`явити документи, він надав паспорт, а ОСОБА_2 - водійське посвідчення, та вони виявили застереження про перебування ОСОБА_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, він пояснив, що автомобілем не керував, на що працівники поліції не реагували та склали на нього протокол про керування транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , суд апеляційної інстанції неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Однак, на неодноразові виклики працівники поліції та свідки до суду апеляційної інстанції не з`явились, а нормами КУпАП не передбачено їх примусовий привід.

Доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 матеріали справи не містять, а ставити їх під сумнів у суду немає підстав.

Згідно ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на спростування пояснень ОСОБА_1 про те, що він не керував автомобілем ВАЗ 2105, д/н НОМЕР_1 , а обставини, зазначені у складеному протоколі про адміністративне правопорушення, про керування ОСОБА_1 транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду, а саме лише перебування особи біля припаркованого автомобіля у стані алкогольного сп`яніння не тягне за собою відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки суб`єктом даного адміністративного правопорушення є особи, які керують транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння.

З огляду на викладене, постанова судді підлягає скасуванню, а провадження по справі -закриттю, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

На підставі наведеного і керуючись ст.294 КУпАП апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шимка А.О. - задовольнити.

Постанову Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29 жовтня 2019 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: