Справа № 761/2481/20
Провадження № 3/761/1551/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 січня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Циктіч Віталій Михайлович, розглянувши справу щодо гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП,

у с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.01.2020 гр. ОСОБА_1 21.01.2020, перебуваючи за місцем свого мешкання у квартирі АДРЕСА_2 , не виконала термінового заборонного припису серії АА № 008954 від 21.01.2020, яким останній заборонено у будь-який спосіб контактувати з гр. ОСОБА_2 з 12 год. 21.01.2020 по 20 год. 25.01.2020.

Як вважає особа, яка склала протокол, вказаними діями гр. ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Гр. ОСОБА_1 у судовому засіданні своєї вини не визнала, пояснивши, що вона спільно з ОСОБА_2 проживає у одній квартирі за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з тим, ОСОБА_1 пояснила, що вона відчинила двері до квартири колишньому чоловіку ОСОБА_2 . Зазначені дії обурили ОСОБА_2 , що і стало причиною конфлікту між ними.

Суддя, дослідивши матеріали справи - протокол про адміністративне правопорушення від 21.01.2020 серії ГР № 195699, рапорт працівника поліції, пояснення ОСОБА_1 , терміновий заборонний припис стосовно кривдника та інші документи, долучені до протоколу, дійшов висновку про таке.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення можуть бути будь-які фактичні дані, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні.

Згідно з ст. 252 КУпАП суд оцінює докази на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи у їх сукупності, керуючись при цьому законом та правосвідомістю.

Зазначені положення закону передбачають, що особа, яка розглядає справу про адміністративне правопорушення, піддає відповідній правовій оцінці як докази, що містяться у матеріалах справи, так і докази, які додатково надаються під час її розгляду. Дослідження та врахування саме цих доказів має привести до обґрунтованого висновку про винуватість особи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, серед іншого, чи винна дана особа у вчиненні правопорушення, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність з-поміж іншого за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Відповідно до п. 16 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» терміновий заборонний припис стосовно кривдника - це спеціальний захід протидії домашньому насильству, що вживається уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України як реагування на факт домашнього насильства, та спрямований на негайне припинення домашнього насильства, усунення небезпеки для життя і здоров`я постраждалих осіб та недопущення продовження чи повторного вчинення такого насильства.

Згідно з ч. 2 ст. 25 зазначеного вище Закону терміновий заборонний припис може містити, зокрема, заборону у будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою.

Таким чином, матеріалами справи має бути доведено, що особа, відносно якої застосовано терміновий заборонний припис, порушила умови його виконання.

Як вбачається з наданих судді матеріалів, до ОСОБА_1 застосований захід термінового заборонного примусу у вигляді заборони у будь-який момент контактувати з ОСОБА_2 .

Водночас, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , остання та ОСОБА_2 спільно проживають за адресою: АДРЕСА_1 та уникнення контакту в приміщенні однієї квартири є неможливим.

Отже, поза увагою дільничного офіцера поліції, який складав зазначений вище заборонний припис, залишилась те, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 спільно проживають в одній квартирі, тобто пов`язані спільним побутом, отже фактичні обставини спільного проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_1 в одній квартирі та умови заборонного припису суперечать одне одному та є взаємовиключними.

На підставі викладеного, суддя дійшов висновку, що застосований до ОСОБА_1 терміновий заборонний припис на момент його ухвалення завідомо неможливо виконати, з об`єктивних причин.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги викладене, керуючись ст. 247, 256, 278, 284 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником захисником упродовж десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги.

Суддя В.М. Циктіч