Провадження №3/756/5517/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАІНИ

09 жовтня 2020 року

Суддя Оболонського районного суду м.Києва Яценко Н.О. розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Ірану, тимчасово не працюючий, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених, ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18 серпня 2020 року о 23.50 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шевролет Авео, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Йорданська, 28в м.Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. В присутності двох свідків водій відмовився від проходження у встановленому законом порядку, медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України.

Крім того, 18 серпня 2020 року о 23.50 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шевролет Авео, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Йорданська, 28в м. Києві, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, при виявленні перешкоди не вжив заходів до зменшення швидкості, чим порушив вимоги п.12.1,12.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на клумбу, в результаті чого сталося ДТП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, повідомлявся неодноразово належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від нього суду не надходило. Судова кореспонденція надсилалась за адресою повідомленою правопорушником. Проте повернута без вручення адресату з позначкою про відсутність адресата за зазначеною адресою.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19 червня 2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягується до адміністративної відповідальності для ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 04 вересня 2020 року визначено головуючим суддю Яценко Н.О.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Згідно положень ч.1 ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, є одним із основних джерел доказів, складається уповноваженими на те посадовими особами органів поліції за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи, тобто відповідати вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року № 1376.

Суд, оглянувши відеозапис на диску DVD-R, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм правову оцінку в сукупності, приходить до висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 та 130 ч.1 КУпАП, яка підтверджується:

-протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №426258 та серії ДПР18 №147203 від 19 серпня 2020 року, з яких слідує, що

18 серпня 2020 року о 23.50 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Шевролет Авео, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Йорданська, 28в м. Києві, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, хитка хода, поведінка, що не відповідає обстановці. В присутності двох свідків водій відмовився від проходження у встановленому законом порядку, медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння. Також, ОСОБА_1 був неуважний до дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, при виявленні перешкоди не вжив заходів до зменшення швидкості, чим порушив вимоги п.12.1,12.3 Правил дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на клумбу, в результаті чого сталося ДТП.

-схемою місця ДТП. В якій зазначено місце перебування транспортного засобу Шевролет Авео, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , всередині клумби поза проїжджої частини;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Суд не вбачає підстав для того, щоб не приймати до уваги письмові покази свідків, оскільки в судовому засіданні не встановлено даних про те, що свідки обмовляють водія чи мають упереджене ставлення до нього;

-поясненнями ОСОБА_4 який зазначив. Що 18.08.2020 року о 23.58 по вул..Йорданській в м.Києві водій авто Шевролет Авео, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , побачив, як водій намагався покинути місце пригоди, оскільки перебув в стані сп`яніння.

Також факт добровільної, свідомої відмови від проходження огляду зафіксовано на відеозаписі з бодікамер (два фрагмент запису). На якій зафіксовано, що ОСОБА_1 поводив себе неадекватно, уникав відповіді на неодноразово поставлене запитання, хода невпевнена, розмова не зрозуміла, агресивний, у присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують швидкість реакції, чи / та за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ознаки алкогольного сп`яніння - запах з порожнини рота, невпевнена хода, поведінка не відповідає обстановці, виявлені працівниками поліції 18 серпня 2020 року у ОСОБА_1 в розумінні п.4 розділу 1, п.1 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року, є безпосередніми підставами для пред`явлення працівником поліції вимоги пройти водієм огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а у випадку відмови в проходженні огляду - визначають наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП.

При цьому, в ході судового розгляду судом не встановлено жодних належних та допустимих доказів, які б свідчили про відсутність у ОСОБА_1 .ознак алкогольного сп`яніння в момент його перевірки працівниками поліції 18 серпня 2020 року.

Приймаючи до уваги викладене, дослідивши зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад наступних адміністративних правопорушень: за ст.124 КУпАП за ознаками: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу; за ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При вирішенні справи відповідно до ст.33 КУпАП суд враховує особу ОСОБА_1 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, однак від явок до суду ухилявся, а також його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративних проступків, які створюють небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху. Що дорожньо- транспортна пригода вчинена ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння., що є вкрай небезпечним для учасників дорожнього руху.Тому суд вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортним засобом,яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п.33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014 року.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33-35, 40-1, 130 ч.1, 245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Оболонський районний суд м. Києва протягом 10 днів з дня її постановлення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення до виконання три місяці, з дня набрання постановою законної сили.

Суддя: Н.О. Яценко