Номер провадження: 33/813/142/20
Головуючий у першій інстанції Єршова Л. С.
Доповідач Черевко П. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.02.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Черевко П.М., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн. та стягнуто судовий збір 384, 40 грн. на користь держави, -

встановив:

Відповідно до наданих суду адміністративних матеріалів, водій ОСОБА_1 , 09.09.2019 року о 09 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем Nissan X-Trail, номерний знак НОМЕР_1 , в м.Одесі по вул. Приморська, при виїзді з двору будинку №39, у порушення п. 10.2 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 року № 1306, не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen Polo, номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по вул. Приморська, під керуванням ОСОБА_2 та скоїв з ним зіткнення. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За цим фактом співробітниками патрульної поліції стосовно водія ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 170399 від 09.09.2019 року за ст. 124 КУпАП України.

Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн. та стягнуто судовий збір 384, 40 грн. на користь держави.

ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та закрити провадження у справі.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що оскаржувану постанову суду винесено з грубим порушенням норм процесуального права та невірно застосовано матеріальні норми, що потягло за собою однобічне та неповне з`ясування судом усіх фактичних обставин справи, їх не дослідження та не надання їм належної оцінки, при цьому суд лише формально підійшов до встановлення обставин справи, що є наслідком необґрунтованого та одностороннього та несправедливого винесення рішення.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю за необхідне апеляційну скаргу задовільнити частково.

У відповідності до ст.245 КУпАП районний суд всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи, правильно дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Суд умотивовано кваліфікував дії ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративні правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку, що для вирішення справи по суті є достатньо доказів, які дозволяють суду, встановити обставини, які встановлені ст. 280 КУпАП, а тому проведення експертизи, а також направлення справи на доопрацювання до органів поліції є недоцільним.

Так, відповідно п. 10.1. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою від 10 жовтня 2001 р. № 1306 «Перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху».

Встановлено, що водій ОСОБА_2 рухався по головній дорозі зі сторони по вул. вул. Приморській в м. Одеса, водій ОСОБА_1 здійснював виїзд виїзді з двору будинку №39на вул. приморську. Знак пріоритету при виїзді з даної дороги відсутній.

Пунктом 10.2. Правил дорожньою руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року за № 1306 передбачено, що виїжджаючи на дорогу із дворів, місць стоянки, автозаправних станцій та інших прилеглих територій, водій повинен дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються по ній, а з`їжджаючи з дороги -пішоходам і велосипедистам, напрямок руху яких він перетинає.

Також правила дорожнього руху, які кожен водій повинен неухильно дотримуватися, містять положення, що регулюють проїзд нерегульованого перехрестя. Так, відповідно до п.16.15 ПДР якщо неможливо визначити наявність покриття на дорозі (темна пора доби, грязь, сніг тощо), а знаки пріоритету відсутні, водій повинен вважати, що перебуває на другорядній дорозі.

Згідно 16.11. на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі викладеного, обґрунтованим є висновок суду, що в порушення п.10.2 ПДР, а саме, не надав переваги в русі автомобілю Volkswagen Polo, номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який рухався по головній дорозі, що призвело до зіткнення транспортних засобів.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 124 КУпАП підтверджується, наявними в матеріалах справи доказами, а саме

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 170399 від 09.09.2019 року,

- схемою місця ДТП від 09.09.2019 року,

- відеозаписом ДТП від 09.09.2019 року,

- поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 .

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, оскільки спростовані дослідженими судом обставинами, яким дана правильна правова оцінка, не є істотними і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм матеріального чи процесуального права які б призвели до неправильного вирішення справи.

Проте суд апеляційної інстанції вбачає підстави для зміни постанови Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2019 року в частині стягнення судового збору виходячи з наступного.

Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 та ст. 8 «ЗУ Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 є ветераном війни учасником бойових дій.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право змінити постанову .

Керуючись ст. 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2019 року задовільнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 340,00 грн. та стягнуто судовий збір 384, 40 грн. на користь держави змінити в частині стягнення судового збору. В частині стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою АДРЕСА_1 , судових витрати на користь держави в сумі 384 гривні 20 копійок.

В решті постанову Приморського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2019 року , якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова остаточна, та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду: П.М. Черевко