Справа № 727/7347/20
Провадження № 3/727/3415/20
ШЕВЧЕНКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ЧЕРНІВЦІ
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року Суддя Шевченківського районного суду м. Чернівці Слободян Г.М., за участю особи яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу за матеріалами, що поступили з УПП у Чернівецькій області про притягнення ОСОБА_1 , проживаючого АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення (серії ДПР 18 №290070 від 01 вересня 2020 року) вбачається, що ОСОБА_1 01.09.2020 року о 02 год. 51 хв. в м. Чернівці по вул. Головіній 200, керував транспортним засобом «PEUGEOT 307», д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідала ситуації. В ході проходження огляду на стан сп`яніння, у присутності двох свідків, за допомоги приладу Драгер, було встановлено 0.44 промиле, чим порушила вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху. Такі дії працівниками УПП, кваліфіковано як адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Пояснив, що напередодні 01.09.2020 року, ввечері прийняв ліки. При зупинці його працівниками поліції він останнім пояснював що приймав 31.08.2020 року ліки (каплі) від серця. Знаючи що не вживав спиртного, він і погодився пройти тест приладом Драгер, однак, за результатами проходження було встановлено 0.44 промиле. Він не погодився з результатом, при цьому працівники поліції йму не запропонували проїхати в наркологічний диспансер і здати кров. На нього було складено протокол про адміністративне правопорушення. В поясненнях звернув увагу на те, що в результатах при здачі приладом Драгер вказується температур 26 градусів, в той час як за даними гідрометеоцентру 01.09. 2020 року температура повітря о 02.51 годин складала 19 градусів тепла. Пояснив, що працівники поліції його зупинили у зв`язку з тим, що номерні знаки були неосвітлені, зазначивши при цьому порушення п. 2.9.в ПДР України. У зв`язку з керуванням ним в стані алкогольного сп`яніння його зупинено не було, що чітко вбачається з відео файлів нагрудних камер працівників УПП. Просив його виправдати та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Суд, заслухавши пояснення особи відносно якої складено протокол, дослідивши письмові докази у справі зважає на наступне.

Статтею 245 КУпАп визначено, що серед завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суддя, у відповідності до положень ст.ст. 280 та 283 КУпАП, зобов`язаний з`ясувати чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також інші обставини, які мають істотне значення для правильного вирішення справи. Згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, особи які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Статтею 130 ч.1 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння. Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП України виражається зокрема у формі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Судом встановлено і дане вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, що ознаками стану алкогольного сп`яніння в ОСОБА_1 при зупинці його транспортного засобу не було освучено поліцейськими причину зупинки, в протоколі ж ознакою сп`яніння вказано підставу - поведінка що не відповідала ситуації.., що не є ознакою такого стану.

Отже, щодо ознак, працівник поліції у протоколі зазначив запах алкоголю з ротової порожнини, а згідно з вимогами законодавства ознак сп`яніння має бути як мінімум дві (п.1 розділ II Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»).

Так, з оглянутого відеозапису з нагрудних-камер поліцейських від 01.09. 2020 року вбачається, що розмова інспектора поліції з ОСОБА_1 про наявність ознак алкогольного сп`яніння починається в той момент коли останній стояв на пішохідній частині дороги на значній відстані від транспортного засобу, тобто, відсутній сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Моменту зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на відеозаписах не зафіксовано. Окрім наведеного, з дослідженого відеоматеріалу встановлено, що працівниками патрульної поліції дійсно не проводився огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів з причин, що водій мав намір здати аналіз крові, однак в порушення вимог Інструкції «про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та ст. 266 КпАП України.

Згідно зі ст. 266 КУпАП огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння є одним із заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.

Порядок проходження такого огляду встановлено ст.266 КУпАП, Постановою КМ України від 17.12.2008, № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", та Інструкцією, затвердженою наказом МВС України № 1452/735 від 09.11.2015 «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно п.2 розділу І Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляду на стан сп?яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

В порушення затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та вимог п.п.1.3-1.4 розділу 1, п.8,п.12 розділу 11 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак наркотичного сп`яніння, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735 в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено чи видавалось правопорушнику як водію транспортного засобу направлення на огляд з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння відповідно до форми, наведеної в додатку 1 до цієї Інструкції, та до матеріалів справи таке направлення не долучено.

Вказаних вимог працівниками УПП дотримано не було.

Також судом встановлено і дане вбачається з матеріалів справи та відео файлів, що поліцейськими УПП у Чернівецькій області ОСОБА_1 не було роз`яснено право ст. 63 Конституції України. В засіданні останній пояснив, що йому його процесуальні права роз`яснено не було.

Відповідно до п. 4 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (далі Інструкція), огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

З досліджених матеріалів вбачається, що пояснення свідків, які засвідчили результат оглядку приладом Драгер заздалегідь були надруковані, до них лише вписано анкетні дані свідків. Окрім цього, суд звертає увагу, що особу свідків взагалі встановлено і перевірено не було, так як жодного документу який би посвідчував особу свідків в поясненнях не вказано, лише зазначено: база «Армор».

В судовому засіданні також було чітко встановлено в вбачається з даних до протоколу Драгера, що температура в ньому зазначена + 26 градусів; натомість з даних довідки Чернівецького центру гідрометеорології, станом на 01.09.2020 року 02-03.00 годин становила 19 градусів.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема роздруківки Драгеру показник температури повітря 01.09.2020 року становить +26 градусів Цельсія, хоча як слідує з довідки Гідромецентру м. Чернівці (Сіноптик) показник температури повітря в цей же час того ж дня становив +19 градусів Цельсія.

При наявності суттєвих розбіжностей, вважається, що свідоцтво про повірку та сертифікат відповідності на нього треба перевірити.

Відповідно до Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» від 05.06.2014 року №1324- VII термін періодична повірка засобів вимірювальної техніки повірка, що проводиться протягом періоду експлуатації засобів вимірювальної техніки через встановлений проміжок часу (міжповірочний інтервал).

Сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки в матеріалах відсутні.

Відповідно до вимог п. 22 розділу III Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Згідно п. 2-4 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого в МЮ України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), винність, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

З матеріалів справи не вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом, допустив будь-які порушення Правил дорожнього руху, що було б підставою для зупинки.

А тому, враховуючи вимоги ст.35 Закону України «Про Національну поліцію», а також позицію Верховного Суду, викладену у постанові № 686/11314/17 від 15.03.2019 року, суд вважає, що оскільки працівниками поліції не доведено належними та допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 , яке слугувало підставою для зупинки його транспортного засобу, то всі послідуючі вимоги працівників поліції ОСОБА_1 не був зобов`язаний виконувати, а всі складені процесуальні документи відносно нього не можуть бути належними та допустимими доказами його вини у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог статей 245, 280, 283 КУпАП для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечити всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст.280 КУпАП, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається з оглянутого відео з нагрудних камер поліцейський, працівниками поліції при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не дотримано вимог ст.266 КУпАП і в частині оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для зясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Європейським судом з прав людини у рішенні по справі «Карелін проти Росії» (20 вересня 2016 року, заява N 926/08), зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист та принципу рівності сторін процесу. Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях,усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги встановлені обставини, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбачено ч.1 ст. 130 КпАП України.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 247, 278,283 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КпАП України закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Шевченківський районний суд м. Чернівці.

Суддя Слободян Г.М.