П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 жовтня 2020 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Черкаського районного відділення поліції Черкаського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області відносно гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 , непрацюючої, про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 273826 від 16 серпня 2020 року: "16.08.2020 року в с. Хутори по провулку Першотравневий, біля магазину «Козацький», близько 07 год. 10 хв., знаходилась без захисної маски, яка закриває рот та ніс, чим порушила вимогу п. КМУ № 392 від 20.05.2020 року, а саме гр. ОСОБА_1 ".

У судове засідання гр. ОСОБА_1 не з`явилася повторно, хоча була належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомила.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, вважає за необхідне зазначити наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У протоколі про адміністративне правопорушення, зміст якого передбачений ст. 256 КУпАП, обов`язково має бути зазначено: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Указані вимоги щодо складання протоколів про адміністративні правопорушення викладено у ІІ Розділі Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06 листопада 2015 року.

Так, диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, ст. 44-3 КУпАП є бланкетною нормою та відсилає до інших актів законодавства, зокрема, до Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інших нормативно-правових актів, рішень органів місцевого самоврядування, якими встановлені конкретні правила з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тому, для настання відповідальності за цією статтею слід чітко встановити, які ж саме правила і норми з питань боротьби з інфекційними хворобами були порушені і це обов`язково має бути зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 273826 від 16.08.2020, складеного відносно гр. ОСОБА_1 , він не містить жодного посилання на норми Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інших актів законодавства, рішень органів місцевого самоврядування, якими встановлені конкретні правила з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Водночас, суд констатує, що у фабулі протоколу серії ВАБ № 273826 від 16.08.2020 є посилання на постанову КМУ № 392, без зазначення відповідного пункту даної постанови.

Так, підпунктом 1 пункту 10 ПостановиКМУ від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з наступними змінами, передбачено, що на території України на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Таким чином, кваліфікуючою ознакою даного діяння є його вчинення у громадському будинку, споруді чи громадському транспорті.

З указаного протоколу не вбачається, що гр. ОСОБА_1 перебувала у вищезазначених місцях.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд зауважує, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 273826 від 16 серпня 2020 року не зазначено свідків вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які б могли підтвердити чи спростувати обставини, наведені в протоколі.

Факт визнання особою вини у письмових поясненнях, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення, суд до уваги не бере, оскільки грубі порушення складання протоколу про адміністративне правопорушення не дають підстав вважати його належним та допустими доказом, а тому суд позбавлений можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставляться в провину гр. ОСОБА_1 , з якими вона погодилася.

Вказане узгоджуєтьсяз правовою позицією Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладеною у постанові від 08 липня 2020 року у справі № 177/525/17.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення гр. ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суду не надано.

Враховуючи наведене, суд позбавляється можливості встановити фактичні обставини правопорушення, що ставляться в провину гр. ОСОБА_1 .

Суд зауважує, що він не може змінювати чи уточнювати суть порушення, яка вказана у протоколі, а повинен розглянути справу та ухвалити постанову виключно на основі зібраних працівниками поліції доказів. Аналогічні висновки містяться в рішеннях ЄСПЛ «Малофєєва проти Росії» та «Карелін проти Росії».

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд дійшов висновку про відсутність у діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та, керуючись ст. ст. 44-3, 247, 283, 284 КУпАП, суддя -

у х в а л и л а:

Провадження у справі про притягнення гр. ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до судової палати у кримінальних справах Черкаського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня ухвалення постанови.

Суддя: Т. А. Миколаєнко