Справа №538/1793/20
Провадження по справі №3/538/736/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Лохвиця

Суддя Лохвицького районного суду Полтавської області Бондарь В.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Лохвицького ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код невідомий, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Лохвицького районного суду Полтавської області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 244830 від 17.09.2020 року ОСОБА_1 17.09.2020 року о 10 год. 30 хв. в м. Заводському по вул. Ватутіна керував транспортним засобом - автомобілем Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння проводився в Лохвицькій районній лікарні Лохвицької районної ради. Результат огляду - перебуває у стані сп`яніння.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 посвідчення водія вилучалося.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав і пояснив, що 17.09.2020 року о 10 год. 30 хв. в м. Заводському по вул. Ватутіна він їхав на автомобілі Opel Astra, державний номерний знак НОМЕР_1 і був зупинений працівниками поліції. Працівники поліції повідомили, що вважають, що він знаходиться під дією наркотичних речовин і запропонували проїхати до медичного закладу для проходження у встановленому порядку огляду на, що він погодився. Після збору матеріалу і проведення тесту лікарем наркологом було видано висновок згідно якого він перебуває у стані сп`яніння. Потім працівниками поліції було складено про притягнення до адміністративної відповідальності, після чого його відпустили і він сів за кермо і поїхав.

Не погоджуюсь з даним висновком наполіг на тому, щоб зібраний матеріал направили до клінічної діагностичної лабораторії для проведення дослідження. Після цього він ще кілька днів здавав матеріал для проведення дослідження. 23.09.2020 року був наданий результат токсикологічного дослідження згідно якого наркотичні, психотропні та інші речовини не виявлено.

В судовому засіданні долучив до матеріалів справи копії результатів токсикологічного дослідження та на підстави викладеного просив суд закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи з дотриманням процесуальної форми її розгляду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності приходжу до наступного висновку.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення. Перекладання такого обов`язку на суд не передбачено.

Судом був переглянутий відеозапис, приєднаний до матеріалів справи, з якого не вбачається в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Крім цього, відповідно до ст. 266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, можливість керування цим транспортним засобом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, річковим або маломірним судном.

Однак з матеріалів справи та з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що після складання вказаного вище протоколу про адміністративне правопорушення, даних про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом або керування передавалося іншій особі, як того вимагає закон відсутні.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У відповідності до п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14 лютого 2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини » (Avsar v. Turkey), п. 282) доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Крім цього, суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20.09.20196 року «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутності сторони обвинувачення у справах про адміністративні правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , враховуючи переглянутий відеозапис за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 .

За змістом ч.ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 247 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, провадження у даній справі підлягає закриттю.

В свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачає підстав для звернення судового збору.

При накладенні адміністративного стягнення, з огляду на викладене, характер зробленого правопорушення і керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 247, 283-285, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Посвідчення водія 696683 від 15.05.2013 року повернути ОСОБА_1 .

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Лохвицький районний суд Полтавської області.

Суддя Лохвицького районного

суду Полтавської області В.А. Бондарь