Справа № 415/2958/20
Провадження № 33/810/188/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Сєвєродонецьк Луганської області

Луганський апеляційний суд в складі:

Головуючого судді - Савича Ю.М.

За участю секретаря судового засідання - Василович Г.Ю.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні , в приміщенні Луганського апеляційного суду , апеляційну скаргу ОСОБА_1 , на

постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 13 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка мешкає за адресою : АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164, КУпАП ,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Лисичанського міського суду Луганської області від 13 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, та на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП закрито провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ч.2 ст. 38 КУпАП. Питання про речові докази вирішено.

В постанові зазначено, що 01 березня 2020 року об 11 годині 15 хвилин у магазині «У Палича», розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 проваджувала господарську діяльність без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що полягає ліцензуванню відповідно до закону, чим порушені вимоги ст. 17 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального».

17 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу разом з заявою про поновлення строків на оскарження постанови Лисичанського міського суду від 13.07.2020 року в якій вона вказує, що її було невідомо про результати розгляду адміністративного провадження щодо неї, та 15.07.2020 року звернулась до Лисичанського міського суду з клопотанням про надання копії постанови, яке відповідно до штампу Лисичанського міського суду зареєстроване 16.07.2020р.

Не зважаючи на подане клопотання, копію зазначеної постанови було направлено ОСОБА_1 лише 20.07.2020 року та отримано нею лише 24.07.2020р., про що свідчить копія витягу з реєстру рекомендованих поштових відправлень АТ «Укрпошта» від 20.07.2020р. про направлення та отримання рекомендованого поштового відправлення № 868, яка додається до заяви про поновлення строку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , з наведенням відповідних доводів, не погоджується з вказаною постановою, вважає оскаржувану постанову Лисичанського міського суду необґрунтованою та такою , що підлягає скасуванню.

Вказує, що суд розглянув справу односторонньо та поверхово, не взявши до уваги жодного з доводів її пояснень. Вважає протокол про адміністративне правопорушення незаконним, безпідставним та складеним не уповноваженою на це особою.

Апелянт вважає, що якщо предметом адміністративного правопорушення є торгівля алкогольними напоями без ліцензії, то, на її думку, повинні підлягати вилученню предмети торгівлі та одержаної у результаті їх реалізації: виручка, знаряддя виробництва, сировина і гроші.

Натомість, у протоколі від 01.03.2020 року прямо зазначено, що документів та речей не вилучалось.

Таким чином, апелянт вважає, що подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, не доведені доказами, наведеними у протоколі про адміністративне правопорушення від 01.03.2020 року, пояснення ОСОБА_2 та акт добровільної видачі від 01.03.2020р. є сфальсифікованими, а події, зазначені у цих документах, є вигаданими.

Крім того, ОСОБА_1 зазначає про неправильність визначення кваліфікації таких дій за ч.1 ст.164 КпАП України, оскільки адміністративна відповідальність за торгівлю алкогольними напоями передбачена ч.1 ст.156 КпАП України, яка є спеціальною по співвідношенню до ч.1 ст.164 КпАП України і містить більш м`який вид адміністративного стягнення.

Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 13.07.2020 року скасувати, та винести нову постанову, якою закрити провадження по адміністративній справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 належним чином повідомлена про час, дату та місце апеляційного розгляду , до апеляційного суду не з`явилась, заявила клопотання про розгляд апеляційної скарги без її участі, за таких обставин вважаю, що відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, неявка ОСОБА_1 в судове засідання не перешкоджає апеляційному розгляду.

Дослідивши матеріали справи та докази по ній, перевіривши апеляційні доводи, суд доходить наступного висновку.

Відповідно до вимог ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку.

Апелянт вказує, що вона не була обізнана про результати розгляду адміністративного провадження щодо неї, та отримала копію постанови лише 24.07.2020 року.

Відповідно до матеріалів справи, копія оскаржуваної постанови була направлена ОСОБА_1 20.07.2020р., про що свідчить відбиток поштового штемпеля на копіі конверта (а.пр. 53).

Відповідно до копії витягу з реєстру рекомендованих поштових відправлень АТ «Укрпошта» від 20.07.2020р. поштове відправлення було отримано ОСОБА_1 лише 24.07.2020р. (а.пр.71).

Згідно штампу Лисичанського міського суду, апеляційна скарга ОСОБА_1 була подана вперше 29.07.2020р. (а.пр 44)

З огляду на вказане, з тим, щоб не порушувати конституційного права на апеляційне скарження рішення суду першої інстанції, вважаю доводи ОСОБА_1 переконливими, а відтак, строк на оскарження постанови Лисичанського міського суду від 13.07.2020 року таким, що підлягає поновленню.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із приписами ч.2 ст.283 КУпАП постанова, зокрема, повинна містити зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.

Як убачається із змісту оскаржуваної постанови суду першої інстанції від 17 липня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України.

Суд зазначив, що ОСОБА_1 01 березня 2020 року у магазині "У Палича" у м. Лисичанську Луганської області проваджувала господарську діяльність без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до Закону України "Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального".

Слід зазначити, що господарська діяльність, будь-яка діяльність, в тому числі підприємницька, пов`язана з виробництвом, обміном та переробкою матеріальних і нематеріальних благ, що виступають у формі товару.

Під господарською діяльністю в Господарському Кодексі України розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. (ст. 3 ГК України)

Господарська діяльність включає як виробничу діяльність, у процесі якої виробляється продукція, вироби народного споживання та інші матеріальні цінності, та невиробничу діяльність, пов`язану з виконанням різних видів робіт, у тому числі науково-дослідних, надання послуг, результати яких відчужуються як товар. Господарська діяльність має здійснюватися належним чином та давати якісні результати, що можливо забезпечити якщо суб`єкти господарювання будуть мати достатні знання, навички, досвід, а це досягається коли така діяльність здійснюється постійно у вигляді промислу. Тобто, важливою ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі.

Отже, господарська діяльність це суспільно-корисна діяльність, яка виконується на професійній основі, якщо її результати реалізуються як товар.

Санкція ч.1 ст.164 КК України містить зазначення про конфіскацію саме такої виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини чи грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення, тобто, законодавець припускає, що такі знаряддя та предмети повинні бути знайдені і відповідним, документально підтвердженим шляхом, вилучені.

Суд першої інстанції прийшов до висновку, що підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є : протокол № 9 про адміністративне правопорушення від 01.03.2020 року, акт добровільної видачі від 01.03.2020 року, відповідно до яких о/у з ОВС ВПНОПТ ОУ ГУ ДФС у Луганській області ОСОБА_3 вилучив у громадянина ОСОБА_2 пляшку горілки "Хортиця Кришталева", та чек щодо сплати через банківський термінал, письмові пояснення свідка ОСОБА_2 ,

Із змісту зазначеного протоколу очевидно, що особа, яка склала протокол, вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, "пов`язаний із реалізацією алкогольних напоїв без одержання ліцензії на роздрібну торгівлю алкогольними напоями".(а.п.1).

Відповідальність за такі дії передбачені у ст.156 КпАП України - Порушення правил торгівлі пивом, алкогольними, слабоалкогольними напоями і тютюновими виробами без наявності ліцензії і ця норма закону, у порівнянні із ч.1 ст.164 КпАП України, є спеціальною та такою, що передбачає більш м`який вид та розмір адміністративного стягнення.

В зв`язку із чим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 у цій частині є слушними та обґрунтованими.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, при відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно п.2 ч.7 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Враховуючи, що у діях ОСОБА_1 не встановлено складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КпАП України, апеляційний суд вважає за необхідне постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КпАП України.

Керуючись ст.ст.247, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Лисичанського міського суду Луганської області від 13 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Лисичанського міського суду Луганської області від 13 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, скасувати відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП , а провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та начальнику Головного управління ДФС у Луганській області в порядку інформації та для прийняття оперативних, конкретних, дієвих заходів з метою недопущення встановлених апеляційним судом порушень в подальшій практичній роботі.

Суддя Луганського

апеляційного суду Ю.М. Савич