Єдиний унікальний № 408/132/20-п
Провадження 3/408/190/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 лютого 2020 року смт. Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Булгакова Г.В., розглянувши матеріали управління оперативного забезпечення на окремих територіях зон проведення АТО Головного управління ДФС у Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Пашеньки Навлінського району Брянської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, іпн. НОМЕР_1 ,

за частиною 1 статті 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

З протоколу про адміністративне правопорушення №296 від 20.12.2019 року йдеться, що 20.12.2019, о 10 год. 00 хв., на трасі Т1309 та R22, між с. Широкий та с. Нижня Вільхова Станично-Луганського району, ОСОБА_1 , систематично, за власної ініціативи, з метою отримання прибутку в розмірі 300 гривень, надавав послуги з вантажних перевезень товару продуктів харчування в асортименті (ковбаса, сир і т.д.) з м. Сєвєродонецьк до с. Нижня Вільхова Луганської області, автомобілем ГАЗ 3302, номерний знак НОМЕР_2 , без державної реєстрації, як суб`єкта господарювання, чим порушив вимоги ст. 58 Господарського кодексу України.

Дані дії ОСОБА_1 співробітниками ДФС кваліфіковані за ч. 1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засідання просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. Він, дійсно у вказаний день здійснював перевезення продуктів харчування, однак, він це робив на прохання знайомого, як водій автотранспорту, про що він вказував інспектору при складанні протоколу.

Відповідно до вимог ст. ст.245, 251, 252 та 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження по справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи наявні пом`якшуючі чи обтяжуючі обставини, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації чи трудовому колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до диспозиції ч. 1ст. 164 КУпАП протиправним визнається провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

З аналізу наведеної статті вбачається, що об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у здійсненні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Разом з тим, даючи оцінку обставинам викладеним у протоколі, суд мав керуватися визначенням підприємницької діяльності, яке закріплено у ст. 42 Господарського кодексу України, у відповідності до якого підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

З наведеного визначення підприємницької діяльності витікає, що нею може визнаватися лише систематична діяльність особи, яка має на меті отримання прибутку, тобто, враховуючи конкретні обставини справи, необхідно встановити, що дійсно особа за власною ініціативою, систематично здійснює певну діяльність з метою отримання прибутку.

З огляду наявних доказів вини правопорушника у матеріалах справи є тільки пояснення самого правопорушника (а. спр. 8) про те, що він не зареєстрований як підприємець, а лише на замовлення ФОП ОСОБА_2 на вантажному автомобілі одноразово здійснив перевезення продуктів харчування. Також до протоколу долучені фото-таблиця (а. спр. 09), світлокопії товарно-транспортної накладної № 52797 від 20.12.2019 (а. спр. 10), світлокопії маршрутного листа ( а. спр. 11), картки платника податків (а. пр. 12), паспорта громадянина України на ім`я ОСОБА_1 (а. спр. 13,15,16), світлокопії посвідчення водія (а. спр. 14), реєстраційного документу на транспортний засіб (а. спр. 17). Проте, з аналізу наведених доказів неможливо дійти безсумнівного висновку, що відображена у протоколі діяльність ОСОБА_1 мала ознаки господарської. У письмових поясненнях правопорушника знайшов своє підтвердження лише факт його керування автомобілем з вантажем. Проте, з наведених письмових пояснень неможливо встановити систематичність перевезення ОСОБА_1 вантажів та отримання прибутку.

Ці обставини підтвердив в судовому засіданні суду ОСОБА_1 який зазначив, що вантаж перевозив на прохання знайомого з одного населеного пункту до іншого на вантажному автомобілі, який йому не належить. Ця поїздка була зроблена тільки один раз.

Таким чином, з аналізу наведених доказів, а також пояснень ОСОБА_1 , суд дійшов висновку про відсутність доказів того, що дійсно дії останнього мали ознаки підприємницької діяльності, зокрема, не доведено систематичність його діяльності та мотиву особи, спрямованого на отримання прибутку, що в свою чергу виключає склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у діях особи.

Вищезазначене свідчить, що при розгляді матеріалу про адміністративне правопорушення судом відсутні об`єктивні дані про те, що ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без держреєстрації як суб`єкта господарювання, а саме надавав послуги по перевезенню вантажів та без оформлення відповідної ліцензії.

Оскільки норма ст. 164 КУпАП є бланкетною, то в протоколі обов`язково має бути посилання на норму спеціального закону, за порушення якої настає відповідальність, в даному випадку, на Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 2.03.2015 р. № 222-VIII, яким взагалі не передбачена видача ліцензії на перевезення вантажів суб`єктам підприємницької діяльності, однак таке посилання у протоколі відсутнє.

Як вже було зазначено, відповідно до ст. 42 ГК України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. Однією з обов`язкових ознак підприємницької діяльності є систематичність її здійснення. Чинним законодавством систематичною вважається діяльність у разі, коли подібні дії здійснюються протягом календарного року більш ніж чотири рази, в такому випадку громадяни зобов`язані зареєструватися як суб`єкти підприємництва і тільки при невиконанні останньої вимоги настає відповідальність заст. 164 КУпАП.

Матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 здійснював систематичні вантажні перевезення.

З матеріалів справи вбачається, що в ній наявні відомості про відсутність реєстрації ОСОБА_1 як суб`єкта підприємницької діяльності, але відсутні дані про те, що він займається систематичним перевезенням вантажів, тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності через відсутність в його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 164 КУпАП.

Враховуючи наявну неповноту у доведеності вини особи у вчиненні правопорушення, а також, дотримуючись вимог ст. 62 Конституції України, суд дійшов висновку, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1ст. 164 КУпАП необхідно закрити на підставі п. 1 ч. 1ст. 247 КУпАП через відсутність події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 164 ч.1, 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду безпосередньо або через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ: Г.В.Булгакова