Справа № 462/5699/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

08 жовтня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Галайко Н. М., розглянувши матеріали адміністративної справи про притягнення до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 198793 від 04.09.2020 року, ОСОБА_1 , 04.09.2020 року, близько 17 год. 00 хв. у м. Львові по вул. Любінська, 196 у Скнилівському парку поводив себе неадекватно, знімав штани та нижню бідизну, чим лякав інших людей та порушував громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 у судове засідання не прибув. Повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою.

Перевіривши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст. 62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, та тягне за собою накладення штрафу від трьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб.

Під час розгляду справи не здобуто доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що ставиться йому у вину. У матеріалах справи міститься рапорт, протокол про адміністративне затримання та протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 198793 від 04.09.2020 року.

Окрім цього, через канцелярію 08.10.2020 року до суду надійшло клопотання від матері ОСОБА_1 ОСОБА_2 , яка долучила до клопотання довідку з Психіатричної МСЕК серії 10 ААА № 470623 про те, що ОСОБА_1 має другу групу інвалідності по загальному захворюванні безтерміново, Висновок лікарської комісії медичного закладу щодо необхідності постійного стороннього догляду за інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психологічного розладу № 2170 від 29.09.2020 року (де в тому числі зазначено, що ОСОБА_1 , проживає разом з мамою, ОСОБА_2 ) з якої вбачається, що ОСОБА_1 має обмежене самообслуговування, обмежену здатність до самостійного пересування, обмежену здатність до орієнтації, спілкування, контролю своєї поведінки та Довідку з місця проживання про склад сім`ї і прописки.

Суд, приймає до уваги клопотання ОСОБА_2 та зазначає, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без сукупності належних та допустимих доказів вини особи, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Жодних доказів на вчинення останнім правопорушення, яке ставиться у вину органом поліції, суду не надано.

Згідно із ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 173, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ухвалив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 173 КУпАП України - закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя/підпис/ Н.М. Галайко

З оригіналом згідно.

Суддя: