Справа № 644/5707/20
Провадження № 3/644/1489/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 вересня 2020 р. Харків

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. ХарковаШевченко С.В., розглянувши матеріали по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.187 КУпАП :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, що зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 -

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу серії ВАБ № 312668 від 09.07.2020 року, ОСОБА_1 09.07.2020 об 11-00 год. по вул. Бекетова, 21 в м. Харкові придбав та вжив спиртні напої на розлив, чим порушив правила адміністративного нагляду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових викликів, причини неявки суду не повідомив.

Суд вважає за можливе розглянути справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у його відсутність з наступних підстав:

За змістом ч.1 ст.268 КУпАП під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частиною 1 ст.277-2 КУпАП передбачено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніше як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати як фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); нереєстрація в органі Національної поліції.

Частиною 2 статті 187 КУпАП визначена відповідальність особи за дії, передбачені частиною першою цієї статті, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Даних про те, що ОСОБА_1 ще протягом року піддавався адміністративній відповідальності за ст. 187 КУпАП матеріали справи не містять.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано копію довідки «Армор», згідно якої у відношенні ОСОБА_1 були складені адміністративні протоколи, а саме: Індустріальним ВП ГУНП в Харківській області серії ВАБ № 312663 від 26.06.2020 за ч. ч.1, 2 ст. 187 КУпАП, Індустріальним ВП ГУНП в Харківській області серії ВАБ № 312664 від 25.06.2020 за ч.1 ст. 187 КУпАП.

Відомості, які викладені в довідці «Армор» у відношенні ОСОБА_1 є неприйнятним, оскільки відповідна довідка не містить даних про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення зазначених правопорушень передбачених ст.178 КУпАП, а лише встановлює факт складання відповідних протоколів.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016), суд, виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням наведених вище і оцінених судом доказів встановлено, що відсутні переконливі докази тієї обставини, що ОСОБА_1 двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за порушення правил адміністративного нагляду.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Викладене у сукупності свідчить про те, що в матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували наявність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.187 КпАП України.

З урахуванням зазначеного, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 187, 247, 283, 284 КпАП України, суд-

п о с т а н о в и в :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 - закрити за відсутності в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КпАП України.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через місцевий суд.

Суддя Шевченко С. В.