Справа №461/7559/18
Провадження №3-в/461/73/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 грудня 2020 року суддя Галицького районного суду міста Львова Зубачик Н.Б., при секретарі судових засідань Пелех О.А., розглянувши подання старшого інспектора Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області Білика С.І. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням двохрічного строку давності виконання судового рішення -

В С Т А Н О В И В:

18.12.2020 року старший інспектор Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області Білик С.І. звернувся до Галицького районного суду м.Львова з поданням для вирішення питання про давність виконання судового рішення, а саме постанови Галицького районного суду м.Львова від 27.11.2018 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.183-1 КУпАП.

Подання обґрунтовує тим, що на адресу Шевченківського PC філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, надійшов супровідний лист та постанова суду щодо ОСОБА_1 . Органом пробації скеровувалися виклики до органу пробації за адресою місця проживання ОСОБА_1 , а саме за адресою центру обліку та нічного перебування бездомних осіб: м. Львів, вул. Кирилівська, 3 а. За скерованими викликами ОСОБА_1 до органу пробації не з`являлася. Центром обліку та нічного перебування бездомних осіб повідомлено, що ОСОБА_1 28.05.2014 року було оформлено паспорт громадянина України замість втраченого та зареєстровано її місце перебування за адресою закладу по 28.11.2014 року. 30.03.2016 року було повторно зареєстровано її місце перебування за адресою закладу по 30.09.2016 року. На телефонні дзвінки ОСОБА_1 не відповідає, інформація про її місцезнаходження відсутня. Окрім того, Шевченківським ВП ГУ НП у Львівській області повідомлено, що дільничим офіцером поліції було здійснено вихід за адресою: м. Львів, вул. Кирилівська, З а, та встановлено, що ОСОБА_1 за даною адресою не проживає. 06.05.2019 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова ОСОБА_1 оголошено в розшук. У зв`язку з закінченням строків давності виконання судового рішення, просить подання задоволити.

Представник органу пробації в судове засідання не з`явився, однак через канцелярію Галицького районного суду м.Львова подав заяву про розгляд справи без його участі, подання підтримує, просить задоволити в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що подання слід задоволити з наступних підстав.

Згідно ч.1 ст. 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Відповідно статті 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини (зокрема, mutatis mutandis рішення у справі Озтюрк проти Германії 21 лютого 1984 року, пункт 53), справи про адміністративні правопорушення, для цілей статті 6 ЄКПЛ належать до справ із обвинуваченням у вчиненні кримінального правопорушення. Відтак, на дану категорію справ поширюються гарантії статті 6 ЄКПЛ.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з Кодексу та інших законів України, а згідно з положеннями ст. 9 Конституції України, ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова для застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини, надаючи автономного значення поняттям, які застосовуються вКонвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), часто розцінює справи про адміністративні правопорушення саме як «кримінальні» у розумінні норм Конвенції.

Так, ЄСПЛ у своєму рішенні у справі «Надточий проти України» від 15.05.2008 р. зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Положення Кодексу України про адміністративні правопорушення, не містить поняття строки давності виконання постанови суду про накладення адміністративного стягнення, тобто законодавцем залишено поза сферою свого регулювання питання щодо строків виконання таких постанов, створивши при цьому ситуацію безстрокового виконання такого рішення суду.

Натомість, дані строки, передбачені в КК України, а саме, ст.80 та регламентує звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку.

Крім того, КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011року (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Таким чином, суд вважає за можливе до виниклих правовідносин застосувати аналогію закону, а саме норми ст. 80 КК України, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку, яка передбачає звільнення від відбування покарання у зв`язку із закінченням строків давності виконання обвинувального вироку (особа звільняється від відбування покарання, якщо з дня набрання чинності обвинувальним вироком його не було виконано в такі строки, зокрема, два роки у разі засудження до покарання менш суворого, ніж обмеження волі).

Дослідивши матеріали подання, проаналізувавши доводи Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області, судом встановлено, що постанова суду про накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 не виконана, оскільки за результатом вжитих органом пробації заходів встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 не проживає, місцезнаходження останньої невідоме, що унеможливлює виконання постанови Галицького районного суду м.Львова від 27.11.2018 року.

На підставі викладеного, виходячи із неможливості виконання постанови про накладення адміністративного стягнення відносно ОСОБА_1 відповідно до ст.303, 304 КУПАП, її слід звільнити від відбування покарання у виді суспільно-корисних робіт у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст.80 КК України, ст.ст. 301, 303, 304 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Подання старшого інспектора Шевченківського районного відділу філії ДУ «Центр пробації» у Львівській області Білика С.І. про звільнення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення у виді 120 годин суспільно корисних робіт у зв`язку із закінченням двохрічного строку давності виконання судового рішення - задоволити.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , від відбування адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт за ст. 183-1 КУпАП, призначеного постановою Галицького районного суду м.Львова від 27.11.2018 року у зв`язку із закінченням строків давності виконання постанови про накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Зубачик Н.Б.