Овруцький районний суд Житомирської області
Справа № 286/3026/20
П О С ТА Н О В А

04 листопада 2020 року м. Овруч

Суддя Овруцького районного суду Житомирської області Скітневська О.М., розглянувши матеріали, які надійшли з відділу прикордонної служби «Овруч» Житомирського прикордонного загону, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Боровне Камінь-Каширського району Волинської області, жителя АДРЕСА_1 , пенсіонера, за ч.1 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ЧПЦ №174922 зазначено, що 05 жовтня 2020 року о 18 годині 10 хвилин ОСОБА_1 прямуючи на в`їзд в Україну в ППр «Виступовичі» для автомобільного сполучення, під час проходження прикордонного контролю пред`явив паспорт гр. Російської Федерації НОМЕР_1 , під час оформлення та проведення додаткової перевірки особа пред`явила паспорт гр. України серія НОМЕР_2 , чим порушив вимоги ст. 4 Конституції України, щодо єдиного громадянства, ст. 3 ЗУ «Про порядок в`їзду в Україну громадян України», п. 2 «Правил перетинання Державного кордону України громадянами України» затвердженими Постановою КМУ №37, та намагався перетнути Державний кордон України по паспортному документу, який містить недостовірні відомості про особу, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 204-1КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, але з`явився адвокат Кішинець В.А., з яким ОСОБА_1 уклав угоду про надання правової допомоги, який просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КпАП України, подав письмові заперечення.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст. 204-1 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП, має грунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких грунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Вказане відповідає вимогам Конституції України та практиці ЄСПЛ.

Так, відповідно до вимог ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст.9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п.2 ст.6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст.6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст.62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Судом під час розгляду справи було повністю та всебічно досліджено матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення ЧЦП №174922 від 05.10.2020 року, рапорт ст. прапорщика ІПС 1 категорії майстер віпс (тип А) відділу прикордонної служби «Овруч» ОСОБА_2 , копії заяви на здійснення поглибленої перевірки документа від 05.10.2020 року, висновку за результатами здійснення поглибленої перевірки документа від 05.10.2020 року, паспорту громадянина Російської Федерації 75 НОМЕР_3 , паспорту громадянина України серії НОМЕР_2 .

У протоколі про адміністративне правопорушення відсутні вказівки на те, які саме відомості про особу у пред`явленому ОСОБА_1 під час проходження прикордонного контролю паспорті громадянина Російської Федерації є недостовірними.

Як свідчить висновок за результатами здійснення поглибленої перевірки документа від 19.10.2020 року, паспорт громадянина України НОМЕР_2 виданий 07.02.2015 року Камінь Каширським РС УДМС України у Волинській області на ім`я громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є дійсним. Крім того, як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не намагався перетнути державний кордон України, використовуючи паспорт громадянина України, факт існування даного документу виявлено під час проведення додаткової перевірки.

Тому, на підставі наданих документів та доказів не може бути зроблений беззаперечний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, оскільки суду не було надано незаперечних доказів, які б доводили його винуватість поза розумним сумнівом, як того вимагає практика Європейського суду з прав людини (рішення у справі «Бочаров проти України»), а рішення суду не може грунтуватися на припущеннях.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате - підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283, п.3 ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

Закрити провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 204-1 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга протягом 10 днів з дня її винесення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд.

Суддя: О. М. Скітневська