Справа № 444/1962/20 Головуючий у 1 інстанції: Оприск З.Л.
Провадження № 33/811/1247/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді Белени А.В.

за участю особи, яку притягнуто до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 18 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Жовківського районного суду Львівської області від 18 серпня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Стягнуто з ОСОБА_1 420,40 грн. судового збору в дохід держави.

ОСОБА_1 визнаний винним в тому, що він 24 липня 2020 року о 11:15 год. в м. Львів по вул. Липинського керував ТЗ Skoda Fabia НОМЕР_2 , виїхав на регульоване перехрестя з вул. Замарстинівська на заборонний сигнал світлофора та здійснив зіткнення з ТЗ Mitsubishi Lancer НОМЕР_3 , який рухався по вул. Липинського на зелений сигнал світлофору, завдавши транспортним засобам механічних пошкоджень з матеріальними збитками.

На постанову судді ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді змінити та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Апелянт не оспорюючи факт вчинення ДТП, проте зазначає, що постанова суду є незаконною та належним чином необґрунтованою.

Зазначає, що судом першої інстанції не було встановлено і не відображено в оскаржуваній постанові ряд передбачених ст.. 34 КУпАП пом`якшуючих обставин, зокрема, визнання його винуватості, щире розкаяння, відсутність претензій зі сторони потерпілого, незначні технічні пошкодження транспортних засобів, а також виключно позитивно характеризуючи його обставини, а саме: вперше притягується до адміністративної відповідальності, вчинене правопорушення не є злісним, не покинув місце пригоди, не намагався уникнути відповідальності, автомобіль є важливим джерелом існування сім`ї (має двох малолітніх онуків, яких часто відвозить з м.Дубляни у м.Львів), є учасником бойових дій під час АТО,

Апелянт вважає, що він не вчинив грубого порушення керування транспортними засобами, а тому суд першої інстанції необґрунтовано призначив йому адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами.

Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно положень ст. 280 КУпАП посадова особа при розгляді справи зобов`язана зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішенні справи.

Висновок судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується із доказами, наявними в матеріалах справи, та в апеляційній скарзі не оспорюється.

Разом з тим, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо необґрунтованого застосування до нього адміністративного стягнення у виді позбавлення права керування строком на 6 місяців за наявних в справі обставин заслуговують на увагу.

Так, відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Однак, при накладенні стягнення за дане адміністративне правопорушення на ОСОБА_1 суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги, передбачені ст. ст. 22, 23 та 33 КУпАП, а саме: характер вчиненого правопорушення, особу винного, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують відповідальність.

А тому, враховуючи той факт, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину свою визнав, є учасником бойових дій під час АТО, а також те, що автомобіль є важливим джерелом існування сім`ї, апеляційний суд приходить до висновку, що оскаржена постанова судді відносно ОСОБА_1 в частині стягнення підлягає зміні, а апеляційна скарга останнього задоволенню.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Жовківського районного суду Львівської області від 18 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_1 в частині накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців - змінити.

Вважати ОСОБА_1 притягнутим до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, з накладенням на нього стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя А.В.Белена