Справа № 304/1587/20 Провадження № 3/304/640/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Перечин

Суддя Перечинського районного суду Закарпатської області Гевці В.М.,

за участі секретаря судового засідання Гарайдич Р.А.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали, які надійшли з Перечинського відділення поліції Ужгородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, без освіти, офіційно не працевлаштований,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А:

14 грудня 2020 року до Перечинського районного суду Закарпатської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 394580 від 08.12.2020 за частиною першою статті 130 КУпАП, складений відносно ОСОБА_1 , в якому зазначено, що останній 08 грудня 2020 року о 18 годині 35 хвилин між селами Раково та Тур`я-Ремета Перечинського району Закарпатської області керував транспортним засобом марки «ВАЗ 2106», номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що у той день він повертався з роботи на власному автомобілі. Зазначив, що у той день алкоголь не вживав, про що повідомив працівників поліції, вказавши на те, що останній раз вживав алкогольні напої приблизно за тиждень до складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення. Пояснив, що виконував всі вказівки поліції щодо застосування приладу "Драгер", але останній не працював, а лише вказував знаки у вигляді стрілок, без жодних цифер.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення надано такі докази: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 394580; направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.12.2020, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, роздруківку результату тесту приладу "Драгер" номер 2142 від 08.12.2020, рапорт від 08.12.2020, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , диск з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського щодо відеореєстрації правопорушення.

Оцінюючи зазначені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, який слід застосовувати при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягається до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Суддя звертає увагу на те, що частина перша статті 130 КУпАП в тому числі, передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, у даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 , будучи особою, яка керує транспортним засобом, перебував у стані алкогольного сп`яніння.

У правовідносинах, що розглядаються, на думку суду, в матеріалах справи не знайшло підтвердження те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, а саме вказав, що він не вживав алкоголь близько одного тижня, а спеціальний прилад "Драгер" показував незрозумілі символи, що не може свідчити про правильність тесту. Відповідно до статті 251 КУпАП пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, можуть бути доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Такі докази не повинні викликати у судді сумніви.

Із диску з відеозаписом з нагрудної камери поліцейського щодо відеореєстрації правопорушення неможливо встановити транспортний засіб, а також те, що результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є 2,46 проміле. З одного з відеофайлів можна встановити, що ОСОБА_1 виконує вказівку поліцейського, видихаючи в трубку Драгера, але після тривалого надпису " ОСОБА_4 " на екрані з`явилися незрозумілі символи у вигляді стрілок. Вказані обставини підтвердив і сам поліцейський у рапорті від 08.12.2020, який долучено до матеріалів справи. Інший відеофайл на диску містить результат тесту Драгера - 2,46 проміле. Однак із цього відеофайлу неможливо встановити належність цього результату певній особі.

Крім того, ні в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 394580, ні в письмових поясненнях свідків не вказано про результат тесту приладу "Драгер" - 2,46 проміле.

Наведені факти відповідно до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги судді однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Таким чином, з протоколу про адміністративне правопорушення та наданих доказів у підтвердження вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, неможливо зробити однозначний висновок, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За даних обставин суддя дійшла висновку, що наявні всі підстави для закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

З цих підстав, керуючись статтями 1, 9, 23, 33, 130, 276-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення № 304/1587/20 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Закарпатського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя:Гевці В. М.