ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 334/3556/20 Головуючий в 1 інст. Гнатюк О.М.
Провадження № 33/807/707/20 Доповідач в 2 інст. Рассуждай В.Я.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Рассуждай В.Я., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Запорізького апеляційного суду за участю захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Патяк А.С. справу за апеляційною адвоката Патяка А.С. на постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, стягнуто судовий збір, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно постанови суду першої інстанції, 15 травня 2020 року о 00 год. 28 хв. ОСОБА_1 в м. Запоріжжя по вул. Істоміна, біля буд. 7 керував автомобілем ВАЗ 21093, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу газоаналізатору DRAGER ARHK0073 (результат позитивний 1,24 %). Водій з результатом погодився, від огляду в спеціалізованому медичному закладі у лікаря - нарколога відмовився. Водія про повторність попереджено, від керування відсторонено. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі захисник ОСОБА_1 - адвокат Патяк А.С. просить постанову суду скасувати, оскільки вважає її незаконною та необґрунтованою.

В обґрунтування вказує на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року статтю 130 КУпАП було викладено в новій редакції, зі змісту якої виключено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вказує на те, що адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції було скасовано, а тому слід вважати, що Закон «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який набрав чинності 1 липня 2020 року має зворотну силу, тобто поширюється і на правопорушення, вчинені до 1 липня 2020 року.

Просить постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, оскільки протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №414716 від 15 червня 2020 року ОСОБА_1 ставиться у провину скоєння порушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції на час його вчинення, адміністративну відповідальність за яке виключено вищевказаним Законом.

В судовому засіданні апеляційного суду захисник ОСОБА_1 - адвокат Патяк А.С. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити. Крім того вважав, що провадження підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, оскільки до цього часу постанова суду про накладення адміністративного стягнення не набрала законної сили і сплили строки, передбачені ст. 38 КУпАП. Не заперечував проти розгляду його апеляційної скарги за відсутністю в судовому засіданні особи, яку він захищає - ОСОБА_1 , який повідомлений про розгляд апеляційним судом справи відносно нього.

Вислухавши доводи апелянта, перевіривши матеріали адміністративної справи та розглянувши доводи, викладені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтуються на досліджених в судовому засіданні доказах, та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується: відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 414716 від 15 червня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці зупинки в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу Драгер ARHK0073 (результат позитивний - 1,24 %), з яким ОСОБА_1 погодився та від огляду в спеціальному медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився (а.с. 1); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, відповідно до якого у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови (а.с. 3); актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого результат позитивний та складає 1,24 % проміле (а.с. 5); роздруківкою з приладу «Драгер алкотест 6820» відповідно до якої результат позитивний та складає 1,24 % проміле (а.с. 4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які пояснили, що були свідками проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння технічним приладом Драгер, який показав позитивний результат та встановив - 1,24 % проміле, з яким ОСОБА_1 погодився (а.с. 6-7), рапортом командира взводу 1 роти батальйону 1 УПП в Запорізькій області Степанової Г.К., яка пояснила, що 15 червня 2020 року було зупинено транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння технічним приладом Драгер на місці запинки в присутності двох свідків, яким було підтверджено факт перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння з результатом - 1,24 % проміле (а.с. 8), оглянутим судом відеозаписом правопорушення.

Суд першої інстанції дослідив всі наявні в матеріалах адміністративної справи докази, надав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення.

Крім того, ані в протоколі про адміністративне правопорушення, ані в апеляційній скарзі не оспороюється невинуватість ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта з приводу того, що Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» №2617 - VIII від 22 листопада 2018 року адміністративну відповідальність за вчинення ОСОБА_1 правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП виключено, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 58 Конституції України та ч. 2 ст. 8 КУпАП Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617 - VIII не має зворотної сили, а тому не поширюється на адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були вчинені до 1 липня 2020 року.

Згідно матеріалів справи, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП було вчинено 15 червня 2020 року, а тому відповідальність, яка передбачена вищевказаною статтею останній повинен нести за законом, який діяв на час вчинення такого адміністративного правопорушення, тобто за ч. 1 ст. 130 КУпАП у редакції, яка діяла до 1 липня 2020 року.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону, який діяв до 1 липня 2020 року вбачається, що за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння передбачена адміністративна відповідальність та відповідне адміністративне стягнення.

З огляду на зазначене, не вбачається підстав для закриття провадження по справі на підставі п. 6 ст. 247 КУпАП, а саме, у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, а тому такі доводи апеляційної скарги не підлягають задоволенню через їх необґрунтованість та невмотивованість.

У зв`язку із вищевказаним, судом першої інстанції правильно було прийнято рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено відповідне адміністративне стягнення.

Щодо доводів захисника про закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення є також необґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ст.38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення вчинено 15 червня 2020 року, а адміністративне стягнення на ОСОБА_1 було накладено судом першої інстанції 25 серпня 2020 року, тобто в межах строку, передбаченого ст.38 КУпАП.

Апеляційним судом за результатами розгляду справи адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладалося, постанова в цій частині не змінювалась і не скасовувалася, а тому підстави для закриття провадження у справі у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення відсутні.

Апеляційним судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення складений з приводу події, яка відбулась 15 червня 2020 року, що випливає як безпосередньо зі змісту самого протоколу, так і всіх доданих до нього доказів, разом з тим суд першої інстанції помилково зазначив, що подія відбулась 15 травня 2020 року. Вказана помилка вочевидь є наслідком описки, яка може бути виправлена судом першої інстанції.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

На підставі зазначеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Патяка А.С. залишити без задоволення.

Постанову судді Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25 серпня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.Я. Рассуждай

Дата документу Справа № 334/3556/20