Справа № 463/7509/20 Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 33/811/1369/20 Доповідач: Гончарук Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі: судді апеляційного суду Гончарук Л.Я., за участі захисника Буловчака В.І. розглянувши апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 07 вересня 2020 року,

встановив:

цією постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції до змін від 01.07.2020) і накладено стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, ОСОБА_1 , 04.08.2020 року о 22 год. 45 хв., на вул.Медової Печери, 38 у м. Львові, керуючи транспортним засобом марки «Skoda SuberB», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці) не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, не дотримався безпечного бокового інтервалу, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб марки «KIA», д.н.з. НОМЕР_2 , що спричинило пошкодження транспортних засобів, а також завдання матеріальних збитків, чим порушив вимоги п.п.1.5,2.3б,2.5, 13.1 Правил дорожнього руху. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відмовився.

Не погоджуючись з даною постановою особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить скасувати таку та закрити провадження у справі щодо нього.

Вважає, що в частині визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в редакції до змін від 01.07.2020 року оскаржувана постанова є незаконною та необґрунтованою, винесеною з порушенням норм матеріального і процесуального права. У зв`язку з цим, підлягає скасуванню із закриттям справи за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Звертає увагу суду на те, що на час події та складання протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 148928 від 04 серпня 2020 року, діяла ч.1 ст.130 КУпАП в наступній редакції: «Керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп 'яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - ... ».

Однак, постановою Личаківського районного суду міста Львова від 07.09.2020 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в редакції до змін від 01.07.2020 року, тобто в редакції, не чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною другою статті 58 Конституції України ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. З цього конституційного припису випливає, що діяння як певне правопорушення може визнаватись тільки законом, а не будь-яким іншим нормативно-правовим актом.

Відтак, по відношенню до його дій неможливо застосувати ст. 130 КУпАП в редакції до змін від 01.07.2020 року (як це зазначено в постанові Личаківського районного суду міста Львова, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності). А у редакції ст. 130 КУпАП, чинній на момент події та складення протоколу (та станом на даний час), не передбачено відповідальності за відмову осіб, які керують транспортними засобами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

В порушення вимог КУпАП справу про адміністративне правопорушення було розглянуто в його відсутності.

Відтак, вважає, що такі дії суду є неправомірними та не відповідають вимогам чинного законодавства України, яке гарантує особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, право бути присутнім під час розгляду справи про адміністративне правопорушення. Внаслідок таких дій суду, він був позбавлений прав, передбачених для особи, що притягається до адміністративної відповідальності ч.1 ст. 268 КУпАП.

У своїй постанові суд не звернув увагу на те, що у Протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 148928 не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб він мав пройти на вимогу поліцейського.

Слід зазначити, що відповідальності за керування автомобілем з ознаками сп`яніння законодавством не встановлено.

Отже, суд для прийняття рішення по справі повинен дослідити і дати належну оцінку всім доказам по справі.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, однак його захисник Буловчак В.І. повідомив, що розгляд справи можна проводити у його відсутності.

Заслухавши виступ захисника Буловчака В.І., який підтримав апеляційну скаргу ОСОБА_1 та просив таку задовольнити, вивчивши матеріали справи №463/7509/20, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

В судовому засіданні апеляційної інстанції захисник Буловчак В.І. пояснив, що апелянт фактично не погоджується із оскаржуваною постановою в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, та не оскаржує рішення в частині притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. Розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться в межах, встановлених протоколом про адміністративне правопорушення.

Зазначених вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, в тому числі й щодо накладення адміністративного стягнення.

Так висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Такий висновок підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 148928 від 04.08.2020 від підпису якого ОСОБА_1 відмовився та не подав заперечень щодо його змісту (а.с.1); відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.4) та поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі (а.с.5-6).

Крім цього, заперечення захисником вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції про доведеність вини у скоєному, і апеляційним судом оцінюються як форма захисту.

Що стосується доводів апелянта про те, що на час події та складення протоколу про адміністративне правопорушення (04 серпня 2020 року) не існувало відповідальності за правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, то суд першої інстанції також дійшов до правильного висновку, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Так, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» зі змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019 року, який набирав чинності з 01.07.2020 року, із положення ст.130 КУпАП було виключено, зокрема та в тому числі, диспозицію щодо адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вищевказаним нормативно-правовим актом Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою було встановлено кримінальну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, що карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Надалі, Законом України № 720-ІХ від 17.06.2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключено з числа кримінальних проступків, віднесено до категорії адміністративних правопорушень.

Тому на момент події та складення протоколу про адміністративне правопорушення 04 серпня 2020 року існувала адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, і ОСОБА_1 повинен нести відповідальність, передбачену санкцією даної статті.

Що стосується доводів апеляційної скарги в частині порушення порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння то такий також спростовується наявними в матеріалах доказами. Так, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які крім цього підтвердили також факт відмови від проведення такого огляду у медичному закладі, як це визначено у Інструкції

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поряд з цим, даною інструкцією передбачено, що направлення на огляд, оформляється лише з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, однак в даному випадку ОСОБА_1 взагалі відмовився від такого огляду, тому дане направлення працівниками поліції не оформлялось.

З врахуванням наведеного вище, адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП і є безальтернативним.

Порушень норм матеріального чи процесуального права, при розгляді справи судом першої інстанції, які є підставою для скасування постанови, допущено не було.

Апеляційна скарга також не містить і інших правових підстав для скасування судового рішення. Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст.247 КУпАП, відсутні.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що постанова є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Постанову судді Личаківського районного суду м.Львова від 07 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 та ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гончарук Л.Я.