Справа №295/5762/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.06.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого - судді Гулак Н.А.

секретар судового засідання Карапетрова К.В.

розглянув матеріали, які надійшли з управління стратегічних розслідувань в Житомирській області Департаменту стратегічних розслідувань про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч.1 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Бондарівка Овруцького району Житомирської області, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

з участю

прокурора Рудик Т.Г.,

правопорушника ОСОБА_2

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_3 у період з 30.09.2005 року по 14.05.2020 перебував на посаді заступника директора з виховної роботи «Житомирського агротехнічного коледжу», яка відноситься до підпункту "а" п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України "Про запобігання корупції", тобто будучи суб`єктом відповідальності за адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог ч. 1 ст. 45 Закону несвоєчасно без поважних причин подав декларацію особи, яка уповноважена на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік 04.04.2019, чим порушив вимоги, передбачені чинним законодавством.

В судовому засіданні ОСОБА_3 вказав, що не мав умислу на порушення вимог закону, несвоєчасне подання відбулося з ряду причин, зокрема неможливості зайти на сайт агентства через завантаженість в роботі сайту наприкінці березня місяця. Окрім того вважає, що сплинув строк притягнення його до адміністративної відповідальності.

Прокурор в судовому засіданні просила визнати ОСОБА_4 винним у вчиненні корупційного правопорушення та призначити стягнення в межах санкції ст. 172-6 ч. 1 КУпАП.

Заслухавши учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 9 ч. 1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 45 ч. 2 Закону України «Про запобігання корупції», особи зазначені у п. 1 підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону, зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, щорічно до 1 квітня шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларацію особи за минулий рік за формою, що визначається агентством.

ОСОБА_2 також було відомо, що він є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону, він був обізнаний з вимогами Закону, про це свідчить його власноручний підпис у повідомленні про виконання вимог ЗУ "Про запобігання корупції" та неодноразова подача відповідних декларацій за попередні роки починаючи з 2016 року.

Згідно інформації з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, ОСОБА_2 подав декларацію лише 04.04.2019. Суду не надано підтвердження того, що ОСОБА_2 в період березня 2019 року вчинив дії, направлені на подачу декларації. Згідно «Додатку» послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які вчинив ОСОБА_2 у період з 01.10.2016 по 02.02.20 після подачі декларації в березні 2018 року наступний вхід до зазначеного реєстру відбувся лише 04.04.2019 о 15 годині 03 хвилини.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку в діях ОСОБА_4 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-6 ч. 1 КУпАП, тобто несвоєчасне подання декларації за 2018 рік, без поважних причин.

Що стосується заперечень правопорушника в частині спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, то суд враховує, що фактичним моментом виявлення правопорушення, передбаченого зазначеною статтею, слід вважати дату з`ясування всіх необхідних даних для встановлення ознак складу адміністративного правопорушення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, що передбачено ст. 23 КУпАП.

При винесенні постанови в справі суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують (вперше вчинив правопорушення) і обтяжують відповідальність (відсутні), суд приходить до висновку про можливість звільнення ОСОБА_2 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 22, 172-6 ч. 1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення і обмежитись усним зауваженням.

Провадження по справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м. Житомира протягом 10 днів з моменту її винесення.

Суддя Н.А. Гулак

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.