Справа № 488/3346/20
Провадження № 3/488/1422/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

30.10.2020 року м.Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Т.В. Торжинська, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, надіслану до суду Управлінням Держпраці у Миколаївській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки м. Миколаєва, мешканки АДРЕСА_1 , головного бухгалтера Товариства з обмеженою відповідальності «СВ КЛІМАТЕХНІКА», паспортні дані НОМЕР_1 , виданий Корабельним РВ ММУ УМВС України в Миколаївській області 07.12.1998, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ,

- за ч.1 ст. 41 КУПАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення МК14879/588/АВ/П/2ПТ від 22 вересня 2020 року, 22 вересня 2020 року о 17:01 год. в м. Миколаєві, за адресою: АДРЕСА_2 , на предмет додержання вимог законодавства України про працю встановлено порушення ч. 1 ст. 117 КЗпП головним бухгалтером ОСОБА_1 , а саме:

-в ході інспекційного відвідування встановлено, що в порушення ч. 1 ст. 117 КЗпП України з звільненому працівнику ОСОБА_2 належного йому середнього заробітку у строки, зазначені в ст. 116 КЗпП України за весь час затримки з дня звільнення по день фактичного розрахунку з цим працівником, Товариством не нараховано.

-встановлено, що працівник ОСОБА_2 з 2018 року має право на оформлення основної щорічної відпустки кількістю 26 календарних днів ( як працівнику з інвалідністю ІІІ групи) відповідно до вимог ч. 7 ст. 6 закону України «Про відпустки» від 15 листопада 1996 року №504/96 ВР.

-Встановлено, що у Товаристві, згідно з п. 1 ст. 4 ЗУ 504 «Про відпустки», працівникам надаються щорічні додаткові відпустки. Відповідно до наданої довідки від 22.09.2020 року №81, зокрема, ОСОБА_2 , слюсар-ремонтник 5 розряду, мав право на щорічну додаткову відпустку тривалістю 4 календарні дні.

На підставі наданої особової картки працівника ОСОБА_2 , даного працівника прийнято на роботу на посаду слюсаря-ремонтника 4 розряду з 03.10.2011 року відповідно до наказу №59 від 03.10.2011 року. Наказом «Про звільнення» від 03.08.2020 року №60/к ОСОБА_2 звільнений з посади за ст. 38 КЗпП України за власним бажанням 03.08.2020 року. Наказом від 04.08.2020 року №61/к ОСОБА_2 надано грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 32 календарні дні за період роботи з 03.10.2019 року по 03.08.2020 року.

На підставі даної особової картки працівника ОСОБА_2 встановлено, що за період роботи 2018-2019 року даному працівнику надано частково щорічну відпустку на 20 календарних днів з 24.07.2019 року по 20.08.2019 року за період роботи з 03.10.2018 року по 03.10.2019 року, наказом від 24.07.2019 року №59/к.

Встановлено, що ОСОБА_2 за період роботи з 03.10.2018 року по 02.10.2019 року належить виплатити грошову компенсацію за 6 календарних днів невикористаної основної щорічної відпустки та за 4 календарних днів невикористаної щорічної додаткової відпустки, тобто всього за 10 календарних днів;

За період роботи з 03.10.2019 року по 03.08.2020 року належить нарахувати та виплатити грошову компенсацію за 22 календарних дні невикористаної основної щорічної відпустки та за 3 календарні дні невикористаної щорічної додаткової відпустки, тобто пропорційно відпрацьованому часу, тобто всього за 25 календарних днів.

Всього належить працівнику ОСОБА_2 при звільненні 03.08.2020 року нарахувати та виплатити грошову компенсацію за 35 календарних днів невикористаної щорічної відпустки (основної та додаткової).

В ході інспекційного відвідування встановлено, що на підставі наказу «Про звільнення» від 03.08.2020 року №60/к, згідно з наказом Тооварситва від 04.08.2020 року №61/к, працівнику ОСОБА_2 нараховано та виплачено грошову компенсацію за невикористані дні щорічної відпустки за 32 календарні дні.

Враховуючи вищевикладене, грошова компенсація за невикористані дні щорічної основної та додаткової відпустки за фактично відпрацьований час працівнику ОСОБА_2 в кількості 3 календарних дні при остаточному розрахунку з даним працівником не нарахована, чим порушено вимоги ч, 1 ст. 83 КЗпП України.

Зазначені дії ОСОБА_1 посадовою особою, якою складено протокол про адміністративне правопорушення, кваліфіковано за ч.1 ст.41 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що на даний час наслідки порушення усунено, виплати ОСОБА_2 здійснені одразу ж після інспекційного відвідування, на доказ чого надала в судове засідання копії підверджуючих документів, зокрема: відомість на перерахування заробітної плати та інших виплат №4 від 29.09.2020 року та платіжні доручення.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення МК14879/588/АВ/П/2ПТ від 22 вересня 2020 року, копію акту №МК14879/588/АВ від 22.09.2020 року, копію наказу №48/к від 07.06.2017 року, копію особової картки ОСОБА_2 , копію наказу №60/к від 03.08.2020 року, копію наказу №61/к від 04.08.2020 року, копію розрахункового листа по заробітній платі за серпень 2020 року ОСОБА_2 , копію платіжного доручення №580 від 04.08.2020 року, копію довідки №81 від 22.09.2020 року, копію відомості про нарахування коштів №104 ОСОБА_2 за серпень 2020 року, копію довідки про остаточний розрахунок із звільненими працівниками ТОВ СВ «Кліматехніка», суд приходить до наступного.

Так, ч.1 ст.41 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення встановлених термінів виплати заробітної плати, виплату її не в повному обсязі.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

На підставі ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи вказане, беручи до уваги особу порушниці, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, а також те, що допущені нею порушення станом на теперішній час усунуті, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП за малозначністю, оголосивши їй усне зауваження, а провадження у справі закрити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 22, ч.1 ст.41, 283-285 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП за малозначністю та оголосити їй усне зауваження.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання до Корабельного районного суду м. Миколаєва апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Т.В. Торжинська