Номер провадження: 33/813/1100/20
Головуючий у першій інстанції Абухін Р. Д.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.09.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Стоянової Л.І.,

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Крамаренко Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Крамаренко Ю.В. на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від14.08.2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №299222 встановлено, що 11.07.2020 року о 22 год. 00 хв. в м. Одесі по вул. Транспортній, 7, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом LEXUS ES 350, державний номер НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога за адресою: вул. Академіка Воробьова, 9, м. Одеса. Вжив алкоголь, а саме 200 гр. горілки після скоєння ДТП до проведення медичного огляду.

На дану постанову представник ОСОБА_1 адвокат Крамаренко Ю.В. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2020 року, закрити провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог щодо скасування постанови, представник ОСОБА_1 адвокат Крамаренко Ю.В. зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №299222 складено за порушення вимог п. п. 2. 9 «а», 2.10 «є» Правил дорожнього руху, містить низку протиріч та суперечливостей, що стосуються доказів та медичного висновку. На час складання протоколу про адміністративне правопорушення згідно фабули протоколу не передбачена відповідальність законодавством України. Крім того вказує, що огляд на стан алкогольного спьяніння проведено з грубим порушенням вимог ч. 2 ст. 266 КУпАП.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи; заслухавши пояснення представника ОСОБА_1 адвоката Крамаренко Ю.В., який підтримав доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за необхідним апеляційну скаргу задовольнити частково, а постанову суду першої інстанції - змінити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, але не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Крамаренко Ю.В. підтримав доводи апеляційної скарги в повному об`ємі та при цьому не заперечував факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

З матеріалів провадження вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №299222 складено 11 липня 2020 року за порушення вимог п.п.2.9 «а», 2.10 «є» Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ознаками ч.4 ст. 130 КУпАП.

Так, частиною 4 ст. 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після ДТП за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є вживання алкоголю водієм транспортного засобу після ДТП за його участю. Інші ознаки є похідними. Відсутність вищезазначеної кваліфікуючої ознаки виключає відповідальність за ч.4 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.10 п.п. є Правил дорожнього руху України, України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Однак, як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив також вимоги п. 2.9 «а» ПДР: якими водію забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порушення вимог даного пункту ПДР передбачає адміністративну відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №299222 суперечить суті викладеного у фабулі правопорушення.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з п. 7 ч. 9 розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376 При складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема суть адміністративного правопорушення, при цьому вона повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол.

З висновками судді першої інстанції щодо винуватості ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.9 «а» ПДР, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння апеляційний суд погоджується, однак погодитися з висновком щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого саме ч. 4 ст. 130 КУпАП підстав не вбачається.

Більш того, відповідно до п. 7 розділу II Інструкції, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Всупереч вказаним вимогам протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №299222 від 11.07.2020 року містить виправлення у частині статті, за якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності.

Матеріали справи не містять жодного доказу щодо вживання ОСОБА_1 алкоголю після настання ДТП, окрім його пояснень, зазначеними ним на місці складання протоколу, які в подальшому останнім заперечувалися в поданій його представником апеляційній скарзі.

При цьому, постанова суду першої інстанції щодо змісту та обґрунтованості не відповідає вимогам ст. 251, 252, 283 КУпАП.

Суд, пославшись на пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , не надав їм належної оцінки в сукупності з іншими фактичним даними.

Як вбачається із письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 4,5), за кермом транспортного засобу, який скоїв ДТП перебував ОСОБА_1 , який вже знаходився у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з бодікамер інспекторів патрульної поліції.

З вищевказаних відеозаписів вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факту керування транспортним засобом, а поведінка останнього, що не відповідала обстановці та порушення координації рухів, з урахуванням наданих свідками пояснень, вказувала саме на перебування останнього у стані алкогольного сп`яніння.

Обставини перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджені висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 11.07.2020 року, проведеного о 23 годині 15 хвилин.

При цьому апеляційний суд приймає до уваги, що заявлені ОСОБА_1 обставини вживання ним алкоголю після скоєного ДТП, зазначені відповідальним працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення після встановлення обставин перебування останнього у стані сп`яніння та зазначення цих даних у протоколі.

Отже доказів, що водій ОСОБА_1 вживав після вчинення ним ДТП алкоголю матеріали справи не містять і їх не здобуто під час апеляційного розгляду.

Що стосується доводів апеляційної скарги, що на час складання протоколу про адміністративне правопорушення згідно фабули протоколу не передбачена відповідальність законодавством України, то апеляційний їх не бере до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Крім цього, ч. 1 ст. 58 Конституції України передбачає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» 2617-VIII від 22.11.2018 року, який набрав чинності 01.07.2020 року, внесені зміни до ст. 130 КУпАП та її викладено у такій редакції: «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції». Також даним законом доповнено ст. 286-1 КК України, а саме: керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. У зв`язку з чим відбулось фактичне посилення відповідальності за дане правопорушення.

В свою чергу 17.06.2020 року прийнято Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» 720-IX, який набрав чинності 03.07.2020, згідно п. 117 якого підпункт 4 пункту 1 розділу І Закону України 2617-VIII виключено (яким вносилися зміни до ст. 130 КУпАП), отже відновлена попередня редакція ст.130 КУпАП «Керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

Таким чином, суд зазначає, що стаття 130 КУпАП підлягає застосуванню в редакції, що діяла до набрання чинності Законом України № 2617-VIII.

Отже, в діях ОСОБА_1 , які мали місце 11.07.2020 року, наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право: залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Таким чином в ході апеляційного розгляду судом апеляційної інстанції належним чином встановлено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, однак передбачене ч. 1, а не 4 ст. 130 КУпАП, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та у постанові судді першої інстанції, що вказує на необхідність зміни постанови районного суду в частині кваліфікації його дій та накладення адмиінстративного стягнення в межах санкції зазначеної статті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Крамаренко Ю.В. задовольнити частково.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 14 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 400 (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки змінити в частині кваліфікації дій з ч. 4 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП з накладенням на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобом строком на 1 рік.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов