Справа № 161/8964/20 Провадження № 33/802/678/20 Головуючий у 1 інстанції:Пушкарчук В. П.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвоката Груника А.М.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 02 червня 2020 року о 04 год. 00 хв. на вул. Боженка, 1, в м. Луцьку, він керував автомобілем, марки «Opel Combo» державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9«а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності. Апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 18.08.2020, оскільки отримав її лише 02.09.2020, що підтверджується приєднаною до апеляції копією конверту Луцького міськрайонного суду Волинської області про направлення йому копії рішення. Просить скасувати рішення суду, а провадження у справі закрити.

У поданому до суду клопотанні ОСОБА_1 посилається на Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень»» № 720-ІХ від 17.06.2020, відповідно до якого встановлюється кримінальна відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння (ст.286-1 КК України), у зв`язку із чим станом на 01 липня 2020 року діяння, передбачене ст.130 КУпАП, не утворювало адміністративного правопорушення. З огляду на наведене просить провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутності у його діях складу адміністративного правопорушення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 не був присутній при розгляді справи місцевим судом. Відповідно до супровідного листа Луцького міськрайонного суду Волинської області від 21.08.2020 №161/8964/20/41822/2020 ОСОБА_1 направлялася копія постанови (а.с.20), однак, відповідно до приєднаної до апеляції копії конверту Луцького міськрайонного суду Волинської області про направлення судового рішення та трекінгу відстеження «Укрпошти», апелянт отримав копію судового рішення лише 02.09.2020. Тому, на думку суду апеляційної інстанції, строк апеляційного оскарження підлягає поновленню, так як він пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши захисника Груника А.М., який підтримав апеляцію у повному обсязі, просив скасувати постанову судді і закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Вимоги ст.280 КУпАП регламентують, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.251 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Так, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 02 червня 2020 року серії ОБ №156011 ОСОБА_1 визнаний винним за те, що 02 червня 2020 року о 04 год. 00 хв. на вул. Боженка, 1, в м. Луцьку, він керував автомобілем, марки «Opel Combo» державний номерний знак НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (а.с.1).

Протокол про адміністративне правопорушення підписаний ОСОБА_1 власноручно (а.с.1).

Згідно з матеріалами справи, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 складався у присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які скріпили його своїми підписами (а.с.1).

Також у справі наявні письмові пояснення вказаних свідків, у яких вони підтверджують факт перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5-6).

З досліджених апеляційним судом результатів технічного приладу «Drager Alcotest 6820» та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що вміст алкоголю в крові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, становив 2,02 проміле (а.с.3, 4).

Крім того, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказані в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №156011 від 02.06.2020 час та місце повністю підтверджується копією постанови серії ЕАМ №2620591 від 02.06.2020 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 170 грн за керування транспортним засобом марки «Opel Combo» державний номерний знак НОМЕР_1 , в якому не освітлювався задній номерний знак (а.с.8).

Таким чином, вищенаведені докази повністю спростовують доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, а невизнання ним своєї вини у вчиненому правопорушенні, апеляційний суд розцінює як спосіб уникнення адміністративної відповідальності.

Як вбачається зі змісту апеляційної скарги, ОСОБА_1 не оскаржує фактичних обставин справи, а лише зазначає, що справу розглянули за його відсутності та те, що він має захворювання (а.с.23).

Таким чином, сам ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі не заперечує факт керування ним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння (2,02 проміле) (а.с.23).

За таких обставин, вважаю рішення суду першої інстанції про порушення водієм ОСОБА_1 пункту п.2.9«а» Правил дорожнього руху та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, правильними.

Нових доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції, суду апеляційної інстанції ні ОСОБА_1 , ні його захисником надано не було.

Доводи апелянта про те, що суд безпідставно розглянув справу за його відсутності є голослівними та повністю спростовуються матеріалами справи.

Про розгляд справи щодо ОСОБА_1 о 10 год 00 хв 18.06.2020 в Луцькому міськрайонному суді, останній був повідомлений 02.06.2020, що підтверджується його власноручним підписом у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1).

Про перенесення розгляду справи на 15 год 00 хв 24.06.2020 ОСОБА_1 був також повідомлений завчасно шляхом надіслання повідомлення на адресу, яку він вказав у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1, 12).

Про відкладення розгляду справи на 16 год 10 хв 18.08.2020 ОСОБА_1 аналогічно був повідомлений на його домашню адресу (а.с.15).

Однак, незважаючи на те, що судом вживалося всіх заходів для повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи щодо нього, останній жодного разу в місцевий суд не з`явився, про причини своєї неявки місцевий суд не повідомляв.

Жодних клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 до місцевого суду не подавав.

А тому суд першої інстанції, вживши всіх заходів для повідомлення та виклику в судове засідання ОСОБА_1 , враховуючи положення ст.268 КУпАП, правильно розглянув справу за його відсутності.

На думку апеляційного суду, ОСОБА_1 , уникаючи явки до суду для розгляду справи щодо нього, намагався уникнути накладення адміністративного безальтернативного стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки відповідно до положень ст.38 КУпАП адміністративне стягнення на нього могло бути накладено протягом трьох місяців з дня вчинення правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Апеляційний суд вважає, накладаючи адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до вимог ч.2 ст.33 КУпАП урахував характер правопорушення, дані про особу винного, ступінь суспільної небезпеки вчиненого, конкретні обставини справи та обґрунтовано визначив безальтернативне стягнення у виді штрафу із позбавленням права керування транспортними засобами, визначене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Щодо клопотання апелянта про закриття провадження у справі, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення через те, що станом на 01 липня 2020 року діяння, передбачене ст.130 КУпАП, не утворювало адміністративного правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає його безпідставним, так як його вимоги суперечать положенням ст.8 КУпАП.

Відповідно до положень ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Під час апеляційного розгляду встановлено, що адміністративне правопорушення вчинене 02 червня 2020 року (а.с.1).

Положеннями частини другої ст.58 Конституції України передбачено, що ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Виходячи із цих положень, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, має бути застосований закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Особи, які до 01 липня 2020 року вчинили правопорушення у виді керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за ст.286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками.

Таким чином, підстави для задоволення поданого ОСОБА_1 клопотання та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо нього, передбачені п.1 ст.247 КУпАП, відсутні.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді є законною та обґрунтованою, а підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2020 року щодо нього.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 18 серпня 2020 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов