Справа №461/8443/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 грудня 2020 року суддя Галицького районного суду м.Львова Фролова Л. Д., з участю представника Галицької митниці Держмитслужби Лубоцького Б.І., представника особи що притягається до адміністративної відповідальності Гачака І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м. Львів, не працюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , закордонний паспорт НОМЕР_1 від 25 жовтня 2016 року, органом 4612

за ч.6 ст.470 Митного кодексу України,

в с т а н о в и в :

12 вересня 2020 року, близько 02 год. 00 хв. в зону митного контролю митного поста «Рава-Руська» Галицької митниці, в`їхав транспортний засіб марки «Mercedes» р.н. НОМЕР_2 , у якому прямував гр. ОСОБА_1 .

В ході митного контролю вказаної особи, а також внесення даних про неї в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України виявилось, що ОСОБА_1 , 18 червня 2018 року, через пункт пропуску через державний кордон України у зоні діяльності Волинської митниці ДФС, було ввезено на митну територію України транспортний засіб марки «BMW» VIN НОМЕР_3 р.н. НОМЕР_4 (країна реєстрації - Литва), без письмового декларування та сплати митних платежів, які підлягають сплаті при імпорті транспортних засобів, на строк, передбачений нормами ст.95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

Одночасно було встановлено відсутність в АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України інформації про вивезення з митної території України вказаного автомобіля, станом на 12 вересня 2020 року.

Отже, пропуск 18 червня 2018 року, ввезеного ОСОБА_1 на митну територію України, транспортного засобу марки «BMW» VIN НОМЕР_3 р.н. НОМЕР_5 , здійснено у порядку, передбаченому нормами ч.1 ст.381 МК України - в митному режимі «транзит», на строк-, передбачений нормами ст. 95 МК України для автомобільного транспорту - 10 діб (у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці - 5 діб).

04 листопада 2020 року, до суду надійшло заперечення проти протоколу про порушення митних правил, в якій представник ОСОБА_1 зазначив, що в матеріалах справи № 461/8443/20 відсутні докази, що підтверджують повноваження посадової особи митниці - ОСОБА_2 . Крім того, Львівською митницею ДФС відносно ОСОБА_1 15 жовтня 2018 року складено протокол про порушення митних правил № 6337/20900/18, про який йому стало відомо 24 липня 2018 року. Вважає, що дана ситуація виникла з причин, які не залежали від волі особи що притягається до адміністративної відповідальності.Зазначає, що в даному випадку саме працівниками митниці було погіршене правове становище ОСОБА_1 та правопорушення виникло через причини які не залежали від його волі. Враховуючи вищевикладене, просить суд закрити провадження по справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення.

Представник Галицької митниці Держмитслужби в судовому засідання зазначив, що у діях ОСОБА_1 , наявний склад правопорушення, яке йому інкриміноване. До останнього слід застосувати стягнення, передбачене санкцією ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України.

Представник особи що притягається до адміністративної відповідальності в судовому засіданні заперечив проти наявності правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю, на його думку, складу адміністративного правопорушення, провадження по справі просив закрити.

Заслухавши представника митного органу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч. 1 ст. 486 МК України).

Частиною 6 ст. 470 МК України передбачена відповідальність за перевищення встановленого статтею 95 цього Кодексу строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

У відповідності до вимог ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків, поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта, іншими документами.

Частиною 1 ст. 381 МК України встановлено, що громадянам дозволяється поміщувати у митний режим транзиту транспортні засоби особистого користування з метою прохідного транзиту через митну територію України за умови їх письмового декларування в порядку, передбаченому для громадян, та внесення на рахунок органу доходів і зборів, що здійснив пропуск таких транспортних засобів на митну територію України, грошової застави в розмірі митних платежів, що підлягають сплаті при ввезенні таких транспортних засобів на митну територію України з метою вільного обігу.

Відповідно до глави 55 р. ХІІ МК України, поміщення громадянином - резидентом транспортного засобу, постійно зареєстрованого у відповідних реєстраційних органах іноземної держави, у будь-який інший митний режим ніж транзит супроводжуватиметься обов`язковим письмовим декларуванням цього транспортного засобу та виконанням інших митних формальностей, передбачених Митним кодексом України(письмове зобов`язання, застосування заходів гарантування тощо).

Пунктом 57 ч. 1 ст. 4 Митного кодексу України, встановлено, що термін «товар» вживається в значенні будь-якої рухомої речі, у тому числі такої, на яку законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Таким чином «транспортний засіб особистого користування» охоплюється поняттям «товар», оскільки є рухомою річчю.

Товари, транспортні засоби комерційного призначення, що переміщуються у митному режимі транзиту, перебувають під митним контролем і повинні бути доставленими у митний орган призначення до закінчення строку, визначеного ст. 95 МК України (ст. 90 та 93 МК України).

У відповідності до ст. 95 МК України для автомобільного транспорту встановлено строк транзитного перевезення в десять діб, а у разі переміщення в зоні діяльності однієї митниці п`ять діб.

Частиною 2 ст. 95 МК України встановлено, що до строків зазначених у ч. 1 даної статті, не включається час дії обставин, зазначених у ст. 192 МК України.

Доказів того, що ОСОБА_1 у порядку визначеному ст. 192 МК України та розділом VIII Порядку виконання митних формальностей, відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 31 травня 2012 року № 657, звертався до найближчого органу доходів і зборів до завершення визначеного митницею строку транзиту про обставини подій, у зв`язку з якими порушено ці строки, та місцезнаходження товарів і транспортних засобів у випадку порушення строку транзиту в ході розгляду справи не здобуто.

Одночасно, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 470 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною перевищення встановленого Митним кодексом України строку доставки транспортного засобу особистого користування.

З огляду на наведене, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 , наявні ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України, а саме останній перевищив встановлений Митним кодексом України строк доставки транспортного засобу особистого користування, що перебуває під митним контролем до органу доходів і зборів призначення, терміном більше ніж на тридцять діб, що підтверджується даними, які містяться в:

-протоколі про порушення митних правил №1807/20900/20, в якому зазначено фабулу вчиненого правопорушення;

-письмових поясненнях ОСОБА_1 , в яких він повідомляє що проінформований про складений на нього протокол;

-копії контрольного талону серії 697606, з відміткою про проходження паспортного контролю;

-витягу з ЄАІС Держмитслужби з якого вбачається, що 18 червня 2018 року о 01 год. 07 хв., автомобіль марки «BMW» VIN НОМЕР_3 р.н. НОМЕР_4 виїхав з території України. 18 червня 2018 року о 01 год. 36 хв., автомобіль марки «BMW» VIN НОМЕР_3 р.н. НОМЕР_4 в`їхав на території України;

-витягу з бази даних Держмитслужби України суб`єктів ЗЕД-порушників митних правил, за умовами пошуку «ТУРЧИНСЬКИЙ» з якого вбачається що особа що притягається до адміністративної відповідальності є у вказаній базі даних станом на 14 вересня 2020 року (16 год. 47 хв.);

-списку рекомендованих листів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було надіслано повідомлення про дату час та місце розгляду його справи

-інформація про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, аналізуючи наведені докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 МК України доведена повністю.

На переконання суду, правопорушення, передбачене ч. 6 ст. 470 МК України є триваючим. Триваючими адміністративними проступками є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою (наприклад, проживання без паспорта, самовільне будівництво будинків або споруд тощо), припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Дуже часто ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно скоює правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

За наведених обставин, факт неповернення ОСОБА_1 транспортного засобу станом на момент набрання чинності законом, що передбачає адміністративну відповідальність, а також на момент складання протоколу про порушення митних правил, та те, що такий не виведений з митного режиму «тимчасове ввезення», свідчить про вчинення ОСОБА_1 вказаного порушення. Таким чином, з моменту набрання чинності частиною 6 ст. 470 МК України, та до моменту виявлення правопорушення ОСОБА_1 перебував у стані безперервного продовження бездіяльності, яка полягала у порушенні строку тимчасового ввезення транспортного засобу.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що відсутні підстави для закриття провадження у справі, оскільки судом встановлена подія адміністративного правопорушення, а у діях ОСОБА_1 наявний склад делікту.

Тому, заперечення представника особи що притягається до адміністративної відповідальності про відсутність складу та події адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , суд вважає безпідставними та такими що не заслуговують на увагу.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, яка раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувалася, приймаючи до уваги відсутність в матеріалах справи даних про доходи порушника та можливість виконати ним покарання у виді штрафу, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу, тобто в межах санкції статті, за якою кваліфіковано його дії.

У відповідності до ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Так, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 , слід стягнути на користь держави в особі Державної судової адміністрації України судовий збір у розмірі 420,40 гривень, а на підставі ч. 1 ст. 519 МК України та розрахунку, витрати за зберігання вилучених товарів на складі митниці.

Керуючись ст.ст. 458,459,461,470,486,527,528МК України

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 470 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «BMW» VIN НОМЕР_3 р.н. НОМЕР_4 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її винесення і набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова