Справа № 463/3523/20 Головуючий у 1 інстанції: Мармаш В.Я.
Провадження № 33/811/1177/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його представника адвоката Чліянца Сергія Арамовича, розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 3 серпня 2020 року про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 3 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420 гривень 40 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 9 траня 2020 о 03 год. 19 хв. на вул. Кукурудзяна, 5, керував т/з марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

На постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 3 серпня 2020 року особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому його захиснику Чліянцу С.А. було скеровано SMS-повідомлення про час та місце розгляду справи, однак, відповідно до п. 2 Порядку надсилання учасникам судового процесу (кримінального провадження текстів судових повісток у вигляді SMS-повідомлень, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 1 червня 2013 року N 73, текст судової повістки може бути надісланий судом учаснику SMS-повідомленням лише після подання ним до суду заявки про намір отримання судової повістки в електронному вигляді за допомогою SMS-повідомлення. Така заявка оформляється безпосередньо в суді або шляхом роздруковування та заповнення учасником форми, яка розміщена на офіційному веб-порталі судової влади України». Вказує, що така заявка його адвокатом не подавалась.

З огляду на наведене, вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм чинного законодавства, а тому просить таку скасувати.

Крім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 було подано клопотання про закриття провадження у справі з тих підстав, що на час розгляду Личаківським районним судом справи про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, адміністративна відповідальність водіїв за вчинення такого була відсутня.

Зокрема, вказує, що 1 липня 2020 року набрав чинності Закон про кримінальні проступки. Закон про зміни до Закону про кримінальні проступки №720-ІХ підписаний Президентом лише 2 липня 2020 року, опублікований у газеті «Голос України» 3 липня 2020 року та набрав чинності в той самий день.

Таким чином, на сьогоднішній день відсутня відповідальність осіб (як кримінальна, так і адміністративна) за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та його представника, які підтримали подану апеляційну скаргу та подане ОСОБА_1 клопотання, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Частиною 7 ст. 294 КУпАП встановлено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як вбачається з матеріалів справи та судового рішення, при розгляді даної справи суддя місцевого суду в достатній мірі повно, об`єктивно та всебічно дослідив наявні у ній письмові матеріали та дійшов правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і такий висновок, всупереч тверджень апелянта, ґрунтується на наявних у матеріалах справи доказах.

Так, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім того, ст. 130 КУпАП України встановлено відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тобто об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у даному випадку полягає у відмові особи, яка здійснювала керування транспортним засобом та якій працівник поліції висловив вимогу пройти огляд на стан сп`яніння.

Разом з тим, факт керування ОСОБА_1 автомобілем марки «Chevrolet Aveo», д.н.з. НОМЕР_2 , за обставин, викладених у постанові судді місцевого суду, ніким з учасників процесу не оспорюється. Так само ніким не оспорюється факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому наведеному не надається оцінка суддею апеляційної інстанції.

Посилання апелянта на те, що суддею місцевого суду порушено право ОСОБА_4 на захист не знайшло свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Як вірно констатовано суддею першої інстанції, ОСОБА_1 та його представник адвокат Чліянц С.А. знали, що розгляд протоколу серії ДПР18 №428658 від 9 травня 2020 року буде проводитись у Личаківському районному суді м. Львова, оскільки саме за клопотанням адвоката Члінца С.А. в інтересах ОСОБА_1 , матеріали справи про притягнення останнього до адміністративної відповідальності були скеровані Шевченківським районним судом м. Львова до Личаківського районного суду м. Львова за територіальною підсудністю для розгляду справи по суті.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 28 липня 2020 року скеровувалась судова повістка за адресою, вказаною ним під час складення протоколу серії ДПР18 №428658 від 9 травня 2020 року (а.с.20). Матеріали справи також містять конверт з судовою повісткою, яка повернулася до суду у зв`язку з закінченням терміну зберігання.

Так, відповідно до ст. 255 КУпАП України повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Разом з тим, суд (суддя) не може нести відповідальності за неотримання особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, судової повістки, якщо така були скерована за її місцем проживання.

Крім того, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

При цьому розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, може здійснюватися у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Такий висновок випливає з тлумачення ч. 2 ст. 268 КУпАП, якою передбачено виключний перелік правопорушень, під час розгляду яких присутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Таким чином, з огляду на те, що справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, була скерована до Личаківського районного суду м. Львова з ініціативи ОСОБА_1 та його представника, інформація про розгляд справи була розміщена на офіційному веб-порталі Личаківського районного суду м. Львова, особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, враховуючи обмежені строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 38 КУпАП, суддя апеляційного суду приходить до висновку, що суддя першої інстанції обґрунтовано і законно дійшов висновку про можливість розгляду вказаної справи у відсутності ОСОБА_1 та його представника.

Крім того, право ОСОБА_1 на захист відновлено шляхом подання ним апеляційної скарги та прийняття такої до розгляду суддею апеляційного суду.

Стосовно клопотання апелянта про закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю на момент її розгляду відповідальності за керування транспортними засобами у стані сп`яніння, суддя апеляційної інстанції визнає таке безпідставним, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП в редакції від 9 травня 2020 року, що діяла на час вчинення правопорушення ОСОБА_1 передбачала за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції відповідальність у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стаття 286-1 КК України, що діяла в період з 1 по 3 липня 2020 року, передбачала відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Оскільки ст. 286-1 КК України посилює відповідальність особи, відтак необхідно розглянути питання притягнення особи до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції від 9 травня 2020 року.

Крім цього, підстава для закриття провадження у справі, передбачена п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП також відсутня, оскільки у даному пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або іншої дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови суду та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи всі наявні докази у справі, суддя апеляційної інстанції дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевикладеного, суддя апеляційного суду не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, тому постанова суду першої інстанції є законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в :

постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 3 серпня 2020 року стосовно ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.