Справа № 567/1037/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Василевич О.В. , розглянувши матеріали справи, які надійшли від Острозького ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, розлученого, працює священником УПЦ с.Могиляни, місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 09.12.2003 року Острозьким РВ УМВС України в Рівненській області, РНОКПП НОМЕР_2

за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

(права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП та ст.63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені), -

встановив :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 747819 від 22.09.2020р. ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення при наступних обставинах - 22 вересня 2020 року близько 00 год. 04 хв. ОСОБА_1 в с.Бродів по вул.Мирна Рівненської області вчинив злісну непокору законній вимозі поліцейського, а саме під час проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння вчинив опір поліцейському, намагався втекти, при цьому шарпав за поверхню одягу.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив обставини, викладені у складеному відносно нього протоколі, свою провину у вчиненні правопорушення не визнав. Пояснив, що близько опівночі 21.09.2020р. він керував автомобілем та його зупинили працівники поліції. Так як, на його думку, він правил дорожнього руху не порушував, а тому поцікавився про причину зупинки, на що йому повідомили, що він їхав на автомобілі із ввімкненим дальним світлом фар, яке засліплювало зустрічні автомобілі, та вказану обставину він заперечував. В подальшому на вимогу працівників поліції він пред`явив усі необхідні документи та після їх перевірки працівники поліції почали від нього вимагати пройти освідчення на стан сп`яніння, з чим він також не погоджувався та вважав таку вимогу безпідставною. Зазначив, що перед тим як керувати автомобілем спиртних напоїв не вживав, водночас не зміг пояснити причин відмови від освідчення на стан алкогольного сп`яніння. Вказує, що після того як працівник поліції висловив погрозу застосувати щодо нього кайданки, він злякався та побіг з місця події. Після того як його наздогнали працівники поліції між ними відбулася сутичка, по закінченню якої він був доставлений у відділ поліції для складення процесуальних документів.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на спростування обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, вважаю, що провадження в справі підлягає закриттю у відповідності до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення, з огляду на наступне.

У відповідності до ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В силу ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законом сукупність суб`єктивних та об`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Відсутність складу адміністративного правопорушення визнається КУпАП обставиною, що виключає провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Статтею 185 КУпАП передбачено відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони грмадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, полягає зокрема у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Суб`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП характеризується наявністю прямого умислу.

Таке правопорушення повинно проявлятись у відмові від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівників поліції при виконанні службових обов`язків, або у відмові, вираженій в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Відповідно до абз.2 п.7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 26.06.1992 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів» зазначено, що злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків або відмова, виражена в зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таким чином, з формулювання суті адміністративного правопорушення, яка наведена у вищезазначеному протоколі не вбачається того факту, що ОСОБА_1 вчинив злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, так як не зазначено, яка саме вимога працівника поліції була звернена до ОСОБА_1 і ним не була виконана, зокрема, чи була така вимога законною, наполегливою, неодноразово повтореною. В протоколі про адміністративне правопорушення відсутній опис обставин, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 непокори законної вимоги працівника поліції, а саме, в чому полягала вимога поліцейського під час проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, виконання якої ОСОБА_1 категорично відмовлявся б здійснювати; кого саме і за який одяг шарпав ОСОБА_1 . Таким чином, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає в повній мірі вимогам ст.256 КУпАП, так як фабула містить не всі відомості, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Згідно п.2 ст.129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року №5-рп/2015щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 КУпАП визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Усі сумніви щодо доведеності вини суд трактує на користь особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016р., заява № 926/08), в яких серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу належного органу правосуддя.

Відповідно до ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, а саме за відсутності достатніх та переконливих доказів вчинення правопорушення, справа про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283 КУпАП, -

постановив :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 28.09.2020 р.

Суддя Острозького районного судуВасилевич О.В.