Справа № 264/4684/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.09.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєва Юлія Олександрівна, ррозглянувши матеріали, які надійшли з Кальміуського відділу державної виконавчої служби міста Маріуполя Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Харків) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_1 , що працюю в ТОВ «Будівельне підприємство «Монтажсталь», який зареєстрований та мешкає в АДРЕСА_1 , за ст. 183-1 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На підставі виконавчого листа № 2- 2154/2009 від 25 вересня 2009 року, виданого Іллічівським райсудом м.Маріуполя Донецької області з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку , але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, починаючи утримання з 25 серпня 2009 року. Постанова про відкриття виконавчого провадження винесена 02 грудня 2016 року головним державний виконавцем Лівобережного ВДВС м.Маріуполя та в подальшому пере направлена для виконання державному виконавцю Центрального ВДВС м.Маріуполя (постанова від 05 грудня 2016 року). Однак, станом на 23 березня 2020 року в ОСОБА_1 виникла заборгованість з виплати аліментів, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців, та складає 82496,71 грн.

Правопорушник направив на адресу суду заяву, відповідно до якої частково визнає обставини, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки за час, коли він був працевлаштований, з його заробітної плати щомісячно здійснювалися відрахування зі сплати аліментів, а в той час, коли він не був працевлаштований, він перераховував мінімальні платежі на картковий рахунок ОСОБА_2 . Не згодний із заявленою сумою заборгованості.

Суддя, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що провина ОСОБА_1 знайшла своє підтвердження, та знаходить можливим притягнути його до адміністративної відповідальності за ст. 183-1 ч.1 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідальність за ст. 183-1 ч.1 КУпАП, зокрема, передбачена за несплату аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП, підтверджується виконавчим листом № 2-2154/2009 від 07 жовтня 2009 року, виданим Іллічівським райсудом Донецької області, а також постановою державного виконавця про відкриття виконавчого провадження від 02 грудня 2016 року, постановою про передачу матеріалів виконавчого провадження за територіальною належністю від 08 грудня 2016 року.

Згідно довідки головного бухгалтеру №567 від 07 жовтня 2016 року, ОСОБА_1 звільнений 30 червня 2016 року та його заборгованість з виплати аліментів склала 66070,38 грн.

З довідки-розрахунку від 28 вересня 2017 року вбачається, що в період час з 07 вересня 2016 року по 28 вересня 2017 року ОСОБА_1 нараховувалися до сплати аліменти на загальну суму 12998,25 грн., з яких було сплачено 1000 грн., отже станом на 28 вересня 2017 року заборгованість склала 78068,63 грн.

Згідно довідки ПрАТ «Азовелектросталь» від 28 лютого 2019 року, ОСОБА_1 був працевлаштований до вказаного підприємства з 23 жовтня 2017 року та з березня 2018 року по жовтень 2018 року стягнуті аліменти в розмірі 24921,16 грн., станом на 10 жовтня 2018 року заборгованість з виплати аліментів склала 72832,11 грн.

Довідкою державного виконавця Лівобережного ВДВС від 04 вересня 2019 року встановлено станом на 14 січня 2019 року заборгованість з виплати аліментів в розмірі 83388,75 грн., боржником самостійно в лютому 2019 року сплачено 700 грн.

За звітом про здійснення відрахування та виплати, заборгованість на 13 січня 2019 року склала 83388,75 грн., донараховано за період лютий - квітень 2019 року 1824,30 грн., листопад-грудень 2019 року 1330,80 грн., січень 2020 року 665,40 грн., погашено 4086,81 грн., всього заборгованість на 13 березня 2020 року склала 83122,44 грн.

Суд врахував доводи ОСОБА_1 з приводу незгоди з заявленою сумою заборгованості з виплати аліментів та доручив Кальміуському ВДВС у м.Маріуполі СМУМЮ (м.Харків), у провадженні якого на теперішній час перебуває виконавче провадження, здійснити перерахунок суми заборгованості ОСОБА_1 з виплати аліментів на утримання дитини, з урахуванням наявних в останнього квитанцій, сплачених в добровільному порядку через банківські установи.

З відповіді державного виконавця №53029441/68069 від 09 вересня 2020 року вбачається, що що з моменту присудження аліментів згідно виконавчого листа № 2-2154 виданого 07 жовтня 2009 року Іллічівським районним судом м. Маріуполя Донецької області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, але не менш 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи утримання з 25серпня 2009 року та до повноліття дитини, внаслідок систематичної несплати аліментів (триваюче правопорушення) (боржник то працював, то звільнявся з підприємств), заборгованість зі сплати аліментів станом на 23 березня 2020 року утворилась у сумі 82496,71 грн. Розрахунки заборгованостей проводились державними виконавцями на підставі матеріалів виконавчого провадження. Всі довідки та квитанції, які надавались боржником, були враховані при проведені розрахунку.

Таким чином, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ст. 183-1 ч.1 КУпАП як несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Разом з тим, відповідно до ст.38 КУпАП якщо справи про адмінправопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення. У разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Згідно з п. 7 ст. 248 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

У зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення, станом на час розгляду справи 18 вересня 2020 року, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, 183-1,248, 283 КпАП України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183-1 ч.1 КУпАП.

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 183-1 КУпАП на підставі п.7 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена в Донецький апеляційний суд протягом 10 днів з моменту її винесення через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Ю. О. Матвєєва