Справа № < 152/1147/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 грудня 2020 року м. Шаргород

Справа №152/1147/20

Провадження №3/152/642/20

Суддя Шаргородського районного

суду Вінницької області Славінська Н. Л.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий,

- за ч.1 ст.130 КпАП України,

встановив:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння, а саме: 03.10.2020 року о 23 годині 30 хвилин в с. Клекотина на вул. Вишневій, будучи в стані алкогольного сп`яніння, керував транспортним засобом «Honda» без державного номерного знаку, чим порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України.

В суд ОСОБА_1 не з`явився повторно, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток за вказаним у протоколі про адміністративне правопорушення зареєстрованим у передбаченому законом порядку місцем проживання.

При цьому, розгляд справи неодноразово відкладався.

Так, судова повістка про виклик ОСОБА_1 для розгляду справи на 26.11.2020 року повернута до суду відділенням Укрпошти з зазначенням у довідці про причини повернення «адресат тимчасово відсутній» (а.с.18), у зв`язку із чим розгляд справи відкладено на 10.12.2020 року.

Судова повістка про виклик ОСОБА_1 до суду для розгляду справи на 10.12.2020 року вручена останньому 02.12.2020 року через дорослого члена сім`ї батька ОСОБА_2 (а.с.19).

Проте, для розгляду справи про адміністративне правопорушення на 10.12.2020 року ОСОБА_1 не прибув.

В заяві від 09.10.2020 року, як зазначає ОСОБА_1 , яка, проте, надійшла на електронну адресу суду 09.12.2020 року, останній повідомив про неможливість прибуття через перебування на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні Шаргородської ЦРЛ (а.с.20), що підтвердив довідкою (а.с.21).

Розгляд справи відкладено на 17.12.2020 року та на 28.12.2020 року через неприбуття ОСОБА_1 для розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Судова повістка ОСОБА_1 про виклик для розгляду справи на 28.12.2020 року вручена 24.12.2020 року, тобто завчасно, що підтверджується розпискою про одержання повістки (а.с.24).

Так, частиною 1 ст.277-2 КУпАП встановлено, що повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи.

Для розгляду справи на 28.12.2020 року ОСОБА_1 повторно не прибув, надіслав на електронну адресу суду заяву про неможливість прибуття, яку мотивує захворюванням на коронавірусну хворобу (а.с.25), проте, з доданої довідки Шаргородської амбулаторії загальної практики сімейної медицини від 26.12.2020 року вбачається, що діагнозу захворювання на коронавірусну хворобу ОСОБА_1 не встановлено, лікар зазначила такий діагноз під питанням, тобто ймовірним (а.с.26).

Разом з тим, суддя зауважує, що про дату, час та місце розгляду справи ОСОБА_1 щоразу повідомлений належним чином, у відповідності із вимогами ч.1 ст.277-1 КУпАП, а клопотань чи заяв про відкладення розгляду справи він жодного разу не подавав, лише двічі із призначених чотирьох дат слухання справи повідомляв про неможливість прибуття до суду на визначені дату та час, що суд розцінює як недобросовісне користування своїми процесуальними правами та розцінює як спроби затягування розгляду справи.

Також, суддя не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, оскільки ч.2 ст.268 КУпАП не встановлено обов`язкової присутності при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а також з врахуванням того, що клопотань або заяв про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 до суду не подавав.

Відтак, приймаючи до уваги те, що неявка правопорушника в судове засідання не перешкоджає розгляду, а заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи ОСОБА_1 не подавав, суддя вирішив розглянути справу у його відсутності,

До того ж, суд зауважує, що ОСОБА_1 , надсилаючи заяви до суду, у жодній не повідомив про наявність заперечень щодо обставин, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення та не подав доказів на спростування вказаних обставин.

що відповідає положенням ч.1 ст.268 КпАП України, якою передбачено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У п.41 рішення Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» (заява №3236/02) зазначається, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Під час складання протоколу у справі про адміністративне правопорушення, із яким ознайомився ОСОБА_1 , вказано його місце проживання, а також повідомлено про місце розгляду справи Шаргородський районний суд Вінницької області.

Таким чином, ОСОБА_1 , на переконання суду, безперечно розумів, що за вказаною ним адресою судом буде здійснено його виклик для розгляду вказаної справи та жодних зауважень з приводу викладеного при складанні протоколу не висловив.

Судом встановлено наступні обставини: 1) судові повістки направлені за місцем проживання ОСОБА_1 , яке вказано у протоколі про адміністративне правопорушення; 2) судові повістки з інформацією про час та місце розгляду справ про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 отримані; 3) будь-які клопотання, заяви про відкладення розгляду справи, не подані.

Таким чином, ОСОБА_1 відомо про розгляд у Шаргородському районному суді його справи, а також про те, що судові повістки йому направлялася за адресою, вказаною у протоколі, але останній, не прибуваючи до суду на визначені чотири дати та час для розгляду справи про адміністративне правопорушення, своїми фактичними діями реалізує надане йому право не з`являтися для розгляду справи.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Зважаючи на викладені обставини, оскільки ОСОБА_1 своєчасно сповіщався про час і місце розгляду справи за вказаною ним же адресою, був обізнаний про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та місце його розгляду, не прибуває до суду, не подавав письмових заперечень проти протоколу, його поведінка свідчить про свідоме затягування розгляду справи.

Проте, подальше відкладення розгляду справи нівелюватиме завдання КУпАП, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

Відтак, суд, відповідно до вимог ст.268 КУпАП, вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що сприятиме досягненню завдань, визначених ст.ст.1, 245 КУпАП, та своєчасному розгляду справи в межах строків, які передбачені ст.38 КУпАП.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, дослідивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків (ст.10 КУпАП).

Згідно з вимогами п.2.5. ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч.1 ст.251 КУпАП).

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення доведена матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №462640 (а.с.1), в якому зазначено про здійснення огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння в Шаргородській ЦРЛ, де встановлено результат огляду перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння та показник огляду 1,46 проміле.

В протоколі зазначено пояснення ОСОБА_1 про те, що ним надано пояснення на окремому аркуші.

Так, зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №462640 відповідає вимогам ст.256 КУпАП, оскільки містить відомості, передбачені вказаною нормою закону, підписаний особою, яка його склала, та порушником, в ньому зафіксовано у відповідному записі про надання пояснення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, на окремому аркуші, а також зазначено про роз`яснення ОСОБА_1 прав та обов`язків.

З висновку КНП «Шаргородська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного о 00.20 годині 04.10.2020 року за №127, вбачається, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (а.с.2).

З пояснення ОСОБА_1 від 04.10.2020 року на окремому аркуші вбачається, що останній пояснив про керування ним скутером 03.10.2020 року приблизно о 23.30 годині на вул. Вишневій в с. Клекотина та перевезення пасажирів, в ході якого він допустив падіння скутера, в результаті чого він та пасажири впали на землю. Перед тим, як сісти за кермо скутера, він випив 0,5 літра алкогольного пива. Після падіння скутера до місця приїхали поліцейські Шаргородського ВП та запропоновували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння і він погодився на проходження огляду в Шаргородській ЦРЛ. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в Шаргородській ЦРЛ його результат станови 1,46 проміле (а.с.3).

Таким чином, проаналізовані пояснення ОСОБА_1 свідчать про те, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не оспорює факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Також, ОСОБА_1 не надіслано до суду будь-яких заперечень щодо викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин про керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, тобто не оспорюється та визнається факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП, що встановлено ст.251 КУпАП.

Суд вважає, що поліцейським зібрано достатньо доказів при складанні протоколу про адміністративне правопорушення для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Проаналізовані судом докази в сукупності дають підстави для висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

З роз`яснень, що містяться у п.27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» вбачається, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.1 Закону України «Про автомобільний транспорт», водій це особа, яка керує транспортним засобом і має відповідне посвідчення встановленого зразка.

Згідно з п.1.10 Правил дорожнього руху України, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії, а також особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Так, з довідки Шаргородського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області вбачається, що ОСОБА_1 , згідно з даними інформаційного порталу Національної поліції України та підсистеми «НАІС», отримав посвідчення водія 04.09.2020 (а.с.5).

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаю склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Відтак, враховуючи наведене, суд приходить до переконання, що слід накласти стягнення на ОСОБА_3 у виді штрафу, в розмірі, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами на вказаний у санкції цієї частини строк.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.283, 284, 294 КпАП України,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винуватим за ч.1 ст.130 КпАП України і призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Штраф, накладений за вчинення адміністративного правопорушення, вноситься порушником в установу банку України, за винятком штрафу, що стягується на місці вчинення правопорушення, якщо інше не встановлено законодавством України.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Суддя: