Справа № 405/5456/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Кропивницький

Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Драний В.В., розглянувши адміністративну справу за матеріалами, що надійшли з Управління Держпраці у Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Під час проведення інспекційного відвідування у ФОП ОСОБА_1 (магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », АДРЕСА_2 ) 03.09.2020 року о 12:00 год. виявлено за роботою продавця ОСОБА_2 , яка була допущена до роботи без оформлення трудового договору (контракту). Відтак, ОСОБА_1 порушила вимоги ч. 1 ст. 21, ч. 3 ст. 24 КЗпП України.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Причини неявки суду не повідомила, клопотання про відкладення судового засідання до суду не надходило. Судом вжито передбачених законом заходів для повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи, зокрема, направлено судові повістки за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення, який ОСОБА_1 підписала без зауважень та заперечень. Також, на офіційному сайті Судової влади України дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні.

Суд відзначає, що чинний КУпАП не містить передбаченого порядку вручення судових повісток та викликів і не дає правового визначення про дані із своєчасного сповіщення про місце і час розгляду справи. Водночас, даним Кодексом не передбачено і можливості закриття справи про адміністративне правопорушення через невручення судової повістки безпосередньо особі з різних причин, як то відрядження, хвороба, відпочинок, зміна місця проживання, ухилення від вручення повістки тощо, оскільки в таких випадках права та інтереси потерпілого чи суспільства (держави) можуть залишитися назавжди порушеними, що є неприпустимим у правовій державі.

Керуючись завданнями законодавства про адміністративні правопорушення (стаття 1 КУпАП) та завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення (стаття 245 КУпАП), враховуючи принцип невідворотності адміністративної відповідальності внаслідок закінчення строків давності до її притягнення, а також необхідністю забезпечення прав та інтересів потерпілого і інтересів суспільства, є можливим розгляд справи про адміністративне правопорушення без наявності даних про вручення судової повістки безпосередньо особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Частина третя статті 41 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), допуск до роботи іноземця або особи без громадянства та осіб, стосовно яких прийнято рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо надання статусу біженця, на умовах трудового договору (контракту) без дозволу на застосування праці іноземця або особи без громадянства.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Згідно ч. 3 ст. 24 КЗпП України працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Як вбачається з Постанови Кабінету Міністрів України «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» від 17.06.2015 року № 416, повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою (крім повідомлення про прийняття на роботу члена виконавчого органу господарського товариства, керівника підприємства, установи, організації) до територіальних органів Державної податкової служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором.

Аналізуючи зібрані по справі докази у їх сукупності, вважаю, що у діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, оскільки її вина повністю підтверджується матеріалами справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 04.09.2020 року № КР8204/1124/АВ/П/ПТ;

- актом Управління Держпраці у Кіровоградській області від 04.09.2020 року 4419/382/АВ, щодо інспекційного відвідування ФОП ОСОБА_1 , яка використовує найману працю;

- свідоцтвом про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 серії В02 № 526051, виданим 11.11.2008 року Виконавчим комітетом Кіровоградської міської ради;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 04.09.2020 року, в яких вона вказала, що ОСОБА_2 від працевлаштування відмовилась, оскільки отримує субсидію, та в неї більше не працює;

- фотографіями, на яких зафіксовано процес праці ОСОБА_2 .

Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Таким чином, ОСОБА_1 здійснила фактичний допуск працівника ОСОБА_2 до роботи без оформлення трудового договору (контракту) з нею.

При накладенні стягнення відповідно до ч. 2 ст. 33 КУпАП суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини, майновий стан, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, та вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнути з неї судовий збір.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 41, 283, 284, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстровану та проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) - визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 8500 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда Владислав Вікторович Драний