ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 663/2641/20
Провадження № 33/819/426/20 Головуючий в 1 інстанції Пухальський І.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Батрак В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року. Херсонський апеляційний суд під головуванням судді Батрак В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 24 вересня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на 1 рік.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 20 серпня 2020 року о 15 год. 50 хв. по вул. Шкільній в с. Таврія, Скадовського р-ну, Херсонської обл., керував автомобілем «ВАЗ 2105» державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, відмовився в присутності двох свідків. Зазначеними діями ОСОБА_1 порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, однобічне та неповне з`ясування всіх обставин справи, просить оскаржувану постанову скасувати, у зв`язку із відсутністю в діях підзахисного складу адміністративного правопорушення, а провадження у справі закрити.

Так, апелянт вказує, що 19.08.2020 року вивих келих пива, а 20.08.2020 року (в день зупинки транспортного засобу під його керуванням) взагалі не вживав алкоголь.

Крім того, вказує, що судом не було надано можливість заслухати свідків, покази яких можуть спростувати його провину.

ОСОБА_1 вказує, що співробітники поліції не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, як за допомогою спеціальних технічних засобів, так і в найближчому медичному закладі, що відображено на відеозаписі з нагрудних камер поліцейських та підтверджується відсутністю в матеріалах справи відповідного направлення до медичного закладу.

Також вказує, що позбавлення права керування поставить його у скрутне матеріальне становище, оскільки автомобіль єдиний засіб заробітку.

Вивчивши і перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного.

В судове засідання апеляційного суду, буду належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи, ОСОБА_1 не з`явився. Про причини своєї неявки суду не повідомив.

Згідно зі ст.245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Пункту 2.9 а) Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Зазначені в постанові суду обставини підтверджуються: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 469991, відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, письмовими поясненнями свідків, з яких вбачається, що у ОСОБА_1 , були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота) останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Так, посилання апеляційної скарги про те, що співробітники поліції не запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння спростовуються матеріалами провадження, зокрема відеозаписом із нагрудних камер поліцейських, на якому ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння однак останній відмовився, що узгоджується з іншими доказами у справі.

Крім того, доводи апеляційної скарги про порушення права на захист ОСОБА_1 , внаслідок того, що суд не допитав свідків в судовому засіданні не заслуговують на увагу, оскільки жодних клопотань про допит свідків від особи, притягнутої до адміністративної відповідальності не надходило.

Відсутність в матеріалах справи направлення до медичного закладу не може свідчити про порушення з боку співробітників поліції, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, а відтак у поліцейських не було підстав для надання такого направлення.

Факт відмови від проходження відповідного огляду підтверджується належними, допустимими та дослідженими у судовому засіданні доказами, які узгоджуються між собою.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння, а тому доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу.

Крім того, посилання апеляційної скарги на те, що позбавлення права керування поставить його у скрутне матеріальне становище не підтверджуються жодними доказами у справі, не надано відповідних даних і до суду апеляційної інстанції.

Враховуючи наведене, проходжу до висновку про те, що при розгляді даної справи суддя місцевого дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційним переглядом справи про адміністративне правопорушення не встановлено порушення судом першої інстанції норм процесуального права чи неправильного застосування норм матеріального права. Висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а інші доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на незаконність винесеної у справі постанови.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Скадовського районного суду Херсонської області від 24 вересня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами, строком на один рік, - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: