ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/13/20 Справа № 205/6774/19 Суддя у 1-й інстанції - Скрипник К. О. Суддя у 2-й інстанції - Мудрецький Р. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 січня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Мудрецький Р.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Тафінцева К.В., потерпілої - ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката Тафінцева К.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2019 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, пенсіонера, який мешкає у АДРЕСА_1 ,

закрито, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2019 року провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду,28 липня 2019 року о 10.50 год., в м. Дніпрі, на вул. Старий Шлях, біля будинку № 6, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 , в порушення п.10.9 ПДР, виїжджаючи з місця стоянки заднім ходом, не впевнився у безпечності маневру та здійснив зіткнення з автомобілем «Hyundai Tucson»,д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам спричинені механічні пошкодження, чим завдана матеріальна шкода.

В апеляційній скарзі адвокат Тафінцев К.В. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі, за відсутністю в діях його підзахисного складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги,захисник вказує на те, що суд не надав належної оцінки доказам у матеріалах справи, внаслідок чого дійшов до необґрунтованого висновку про наявність вини в діях ОСОБА_1 . Так, захисник зазначає, що суд викривив показання свідка ОСОБА_3 , а також не надав належної оцінки показанням іншого учасника ДТП та свідка ОСОБА_4 . Окрім цього, суд не врахував, що експертиза, призначена судом, залишилась не проведеною, у звязку з відсутністю даних, які б дозволили визначити розвиток механізму ДТП. На переконання адвоката, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що виключає можливість притягнення його до відповідальності.

Заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які апеляційну скаргу підтримали, потерпілої, яка просила постанову залишити без змін, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість постанови суду в межах скарги, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Ці вимоги судом першої інстанції виконані не були.

На переконання суду апеляційної інстанції, суд першої інстанції повно та всебічно не дослідив обставини справи, внаслідок чого дійшов до передчасного висновку про наявність вини в діях ОСОБА_1 .

Так, обґрунтовуючи свої висновки про доведеність вини ОСОБА_1 , суд посилався на протокол про адміністративне правопорушення, схему місця ДТП, а також на суперечливі пояснення свідка ОСОБА_4 , який засвідчив перебування автомобіля ОСОБА_2 у нерухомому стані під час зіткнення автомобілів, а також свідка ОСОБА_3 , який самої ДТП не бачив, але чув лише удар.

Так, суд надав перевагу поясненням свідка ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , не навівши при цьому докладних мотивів неврахування показань свідка ОСОБА_3 та самого ОСОБА_1 , який пояснив, що виїжджаючи з місця парковки, переконався в безпечності маневру. Наведені обставини з позиції суду апеляційної інстанції викликають сумніви в обґрунтованості висновків суду першої інстанції.

Надаючи оцінку цим доказам, суд апеляційної інстанції вважає, що вони беззаперечно вказувати на доведеність вини ОСОБА_1 не можуть.

При апеляційному розгляді об`єктивно встановлено, що автомобілі «Hyundai Tucson»,д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 та «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 знаходились на парковочному майданчику, що розташований в м. Дніпрі, на вул. Старий Шлях, біля будинку № 6 на протилежних один від одного сторонах зазначеного майданчика, що відповідає схемі ДТП (а.с.3). Дорожньо-транспортна пригода сталася під час, коли зазначені автомобілі виїжджали кожний зі свого місця парковки заднім ходом.

При цьому, апеляційним судом досліджено матеріали адміністративної справи №205/6776/19, відповідно до якої за аналогічних обставин складено адміністративний протокол також відносно й водія ОСОБА_2 за порушення п.10.9 ПДР та справу відносно неї закрито постановою суду від 15.11.2019 року за відсутності в її діях події і складу адміністративного правопорушення. Відповідно до п.10.9 Під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху.

При цьому, відповідно до висновків судової авто технічної експертизи №11/10.1/999 від 25.10.2019 року, проведеної в межах цієї адміністративної справи за клопотанням ОСОБА_2 (на яку суд першої інстанції посилається і при розгляді справи відносно ОСОБА_1 ), не надано відповіді на питання з приводу наявності в діях водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху та знаходження їх в причинному зв`язку з наслідками ДТП через відсутність в поясненнях водіїв параметрів, які можливо було б перевірити на технічну спроможність. Разом з цим, з посиланням на п.10.1 ПДР, експертом зазначено, що в даній дорожній обстановці, коли обидва транспортні засоби були припарковані на одній вулиці, тільки по різні її сторони, практично навпроти один одного, під час виїзду з місць для паркування (тобто під час початку руху) перевагу в русі мав той водій, хто першим розпочав рух заднім ходом. Це пов`язано з тим, що іншому водію (який розпочав рух пізніше) розпочинати рух було небезпечно, оскільки на шляху його руху вже перебував рухомий об`єкт - інший автомобіль. Тому останній повинен був дати можливість першому виїхати і тільки потім розпочинати рух.

Судом апеляційної інстанції повторно допитані особа, у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 та за його клопотанням свідок ОСОБА_3 , які пояснили що на початку руху автомобіля «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , останній переконався в безпечності маневру та ніяких перепон для його здійснення не було.

Отже, за відсутності інших даних, ніж отримано в тому числі й судом першої інстанції з пояснень водія ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 (з пояснень якого, як їх викладено в постанові суду (а.с.25), не вбачається, який з автомобілів першим розпочав рух заднім ходом), не ставлячи під сумнів висновки суду з приводу відсутності в діях водія ОСОБА_2 події і складу адміністративного правопорушення, що викладено в постанові суду відносно останньої від 15.11.2019 року №205/6776/19, неможливо дійти беззаперечних висновків, що знаходячись на парковці, першим почав рух автомобіль «Hyundai Tucson», д/н НОМЕР_2 водія ОСОБА_2 , маючи перевагу в русі перед автомобілем «ВАЗ», д/н НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 . Не прийшов до таких висновків і суд першої інстанції за результатами розгляду адміністративної справи відносно водія ОСОБА_1 .

Таким чином, є достатні підстави вважати вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП недоведеною поза розумним сумнівом.

Отже, апеляційною інстанцією встановлено, що справу суд першої інстанції розглянув з порушенням вимог ст.ст. 279, 280 КУпАП. Докази, наявні у ній, у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП перевірені не були, внаслідок чого суд першої інстанції дійшов до необґрунтованого висновку, про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

Судом першої інстанції не встановлено причинного зв`язку між діями особи, яка притягується до відповідальності, і наслідками, що виключає його адміністративну відповідальність за вказаною правовою кваліфікацією.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційну скаргу захисника в інтересах ОСОБА_1 необхідно задовольнити, а постанову суду першої інстанції скасувати із закриттям провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Тафінцева Костянтина Вячеславовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 15 листопада 2019 року, якою провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, щодо ОСОБА_1 закрито, за закінченням строків накладення адміністративного стягнення, скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Р.В. Мудрецький