ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/159/20 Справа № 183/7836/19 Суддя у 1-й інстанції - Лила В.М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 на постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, щодо:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого АДРЕСА_1 , за ознаками правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 340 (триста сорок ) гривень. Стягнуто з ОСОБА_2 , судовий збір 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрито в зв`язку з закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 30 квітня 2018 р. о 22-00 год. на автошляху М04, Новомосковського району, на мосту через р. Самара біля с. Новоселівка, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мазда-3» номерний знак НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , які продовжили некерований рух та скоїли наїзд на перешкоду, транспортні засоби отримали пошкодження, водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, потерпілий ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову суду першої інстанції, визнавши винним ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що КУпАП покладає на суд обов`язок встановити наявність чи відсутність вини особи, проте суд першої інстанції залишив дане питання поза увагою, чим порушив вимоги ст. 280 КУпАП.

Звертає увагу на те, що закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення. У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП. У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив залишити постанову суду без змін.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши осіб, які приймають участь у справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції виконані не були.

Як зазначено у постанові судді, ОСОБА_2 скоїв правопорушення 30 квітня 2018 року, постанова про закриття кримінального провадження була прийнята 31 жовтня 2018 року, а отже, на момент розгляду справи 08 січня 2020 року, передбачений ч. 5 ст. 38 КУпАП місячний строк притягнення до адміністративної відповідальності з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження минув, в зв`язку з чим у відповідності до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження по даній справі підлягає закриттю.

З таким висновком суду повністю погодитись не можна.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто, для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

У цьому разі законодавець передбачив іншу підставу для закриття провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

Отже, апеляційний суд погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що під час закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, передбачених статтею 38 КУпАП, всупереч ст. 280 КУпАП, районний суд не встановив наявності або відсутності вини особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Крім того, одночасно із закриттям провадження у справі з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції в резолютивній частині постанови зазначив про накладення стягнення на ОСОБА_2 та стягнення з нього судового збору, що є порушенням вимог КУпАП, оскільки закриття провадження у справі виключає можливість одночасного накладення стягнення на особу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що дійсно 30 квітня 2018 р. о 22-00 год. на автошляху М04, Новомосковського району, на мосту через р. Самара біля с. Новоселівка, ОСОБА_2 керуючи автомобілем «Мазда-3» номерний знак НОМЕР_1 при зміні напрямку руху не переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем «Хюндай» номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 , які продовжили некерований рух та скоїли наїзд на перешкоду, транспортні засоби отримали пошкодження, водій ОСОБА_2 отримав тілесні ушкодження.

Вина ОСОБА_2 повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, складеним 29.11.2019 р. (а.с.1), постановою про закриття кримінального провадження від 31 жовтня 2019 р. (а.с.4-5), копією протоколу огляду місця ДТП з фототаблицею (а.с.5), копією медичної довідки ОСОБА_2 (а.с.13), копією висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 (а.с.14-15).

Більш того, в судовому засіданні суду першої інстанції, ОСОБА_2 пояснив, що 30.04.2018 року сталося ДТП, з порушенням ним ПДР згоден, все вірно вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Посилання ОСОБА_2 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції на те, що у вчиненні ДТП винен ОСОБА_1 , так як він не дотримувався безпечної дистанції та перевищував швидкість руху, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки враховуючи, що провадження здійснюється лише в рамках фактичних обставин викладених в даному протоколі відносно водія ОСОБА_2 та встановлення в його діях порушень Правил дорожнього руху України, апеляційний суд не вправі надавати оцінку діям водія ОСОБА_1 та виконання ним Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є: будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, при цьому обов`язок щодо збирання таких доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд приходить до висновку, що в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість доказів, які у своїй сукупності повністю підтверджують наявність вини водія ОСОБА_2 у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга потерпілого ОСОБА_1 підлягає задоволенню, а постанова судді скасуванню, з прийняттям нової постанови, відповідно до якої ОСОБА_2 слід визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки оскаржуване рішення судді про закриття провадження у справі на підставі ч. 5 ст. 38 КУпАП, всупереч вимогам ст. ст. 245, 280 та 283 КУпАП, було прийнято без всебічного, повного і об`єктивного з`ясування всіх обставин даної справи та не в точній відповідності з вимогами закону, без встановлення наявності або відсутності вини особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, тоді як вина ОСОБА_2 у вчиненні зазначеного правопорушення підтверджується наявними у справі доказами.

Оскільки на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення, у якій виноситься постанова про визнання ОСОБА_2 винним у вчинені адміністративного правопорушення, закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ст. 38 КУпАП, то апеляційний суд не може накласти на особу адміністративне стягнення, а тому справу необхідно закрити на підставі п. 7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу потерпілого ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 08 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати ОСОБА_2 винуватим у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП закрити провадження у справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун