Справа №461/8337/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 жовтня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Романюк В.Ф., за участю представника митниці Лубоцького Б.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Галицької митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення митних правил

ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), місце проживання - АДРЕСА_1 USA/ НОМЕР_1

за ст.472 Митного кодексу України,

встановив:

08 вересня 2020 року в зоні митного контролю ММПО СП «Росан» митного поста «Львів-поштовий» Галицької митниці Держмитслужби, під час митного огляду міжнародного поштового відправлення посилки №CV923057918US, яка надійшла із США, відправником якої, згідно митної декларації форми CN23 № CV923057918US є ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) 914 N Damen Chicago IL 60622 USA/США, отримувачем ОСОБА_5 , яка проживає/перебуває за адресою: АДРЕСА_2 були виявлені незадекларовані у митній декларації форми CN23 №CV923057918US два планшети Apple iPad, 7th Generation, Wi-Fi, 32GB, Model A2197, нові, в заводській упаковці. Планшети знаходилися в посилці без будь-якого приховування. Згідно митної декларації форми CN23 № CV923057918US ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) заявив, що у вказаній посилці пересилає одяг, іграшки, солодощі.

Відповідно до ст.526 МК України, вважаю можливим провести розгляд справи у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та не з`явилася в судове засідання, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи. Матеріали справи свідчать про обізнаність ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) щодо розпочатого відносно нього адміністративного провадження, складення протоколу з приводу вищенаведених обставин, скерування протоколу на розгляд до суду та про обізнаність щодо дати, часу та місця розгляду справи в суді. Суд зауважує, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку справи, у якій вона є стороною. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту. В поняття «розумний строк» розгляду справи Європейський суд з прав людини включає: складність справи, поведінку заявника, поведінку органів державної влади, важливість справи для заявника. Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 року, в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, Європейський суд з прав людини у п. 41 рішення від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 року та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003 року).

За наведених обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у її відсутності.

Заслухавши представника митниці, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням (ч.1 ст.486 МК України).

Статтею 472 МК України, передбачена відповідальність за недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це може бути митна декларація.

Статтею 257 МК України, визначено, що декларування здійснюється шляхом з`явлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) наявні ознаки правопорушень, передбачених ст.472 МК України, а саме останній вчинив недекларування товарів, які підлягають обов`язковому письмовому декларуванню, що підтверджується протоколом про порушення митних правил №1772/20900/20 від 08.09.2020 року, митною декларацією, актом на розкриття та перепакування поштового відправлення описом предметів, вилучених у ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ).

Загальна вартість предметів правопорушення згідно висновку №-0777 від 28.09.2020 року, складеного СЛЕД Держмитслужби становить 19 926 грн.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 ) у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України доведена повністю.

У відповідності до ст.487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд бере до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З урахуванням характеру вчиненого порушення, особи порушника, який раніше до адміністративної відповідальності за порушення митних правил не притягувався, приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) слід застосувати стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, а товар, який був предметом порушення митних правил, підлягає конфіскації в дохід держави.

Крім цього, ст.40-1КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Також з особи, яка притягається до відповідальності, підлягають стягненню витрати, понесені митним органом за зберігання товарів, які стали предметом порушення митних правил на складі митниці.

Керуючись ст.ст.458, 459, 461, 472, 486, 527, 528 МК України,

постановив:

ОСОБА_1 ) визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 Митного кодексу України та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 100% вартості товару, який був предметом порушення митних правил 19 926,00 гривень.

Вилучені згідно протоколу №1772/20900/20 від 08.09.2020 року товари конфіскувати в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) витрати за зберігання на складі митниці товарів, що є предметом порушення митних правил в сумі 14,04 гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420,40 гривень судового збору.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня її винесення.

Суддя Романюк В.Ф.