Справа № 761/1640/20
Провадження № 3/761/1286/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 лютого 2020 року

суддя Шевченківського районного суду м. Києва Бугіль Володимир Вячеславович, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ,

за частиною 2 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , 06.01.2020 року о 04 год. 10 хв., в м. Києві по проспекту Перемоги, 9, керував автомобілем «Субару», д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння: зіниці очей не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину в інкримінованому йому кримінальному правопорушенні не визнав, зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення складений з істотними порушеннями крім того працівники патрульної поліції діяли в супереч вимогам закону.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: пояснення ОСОБА_1 , протокол про адміністративне правопорушення, пояснення свідків, довідку про притягнення ОСОБА_1 протягом року до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 130 КУпАП.

Так відповідно до вимог ч. 2 ст. 130 КУпАП, відповідальність настає за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті, а саме: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5 ПДР, Водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З відеозапису, який долучений до матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 відмовив працівнику патрульної поліції від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто вчинив правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП.

Також враховуючи що ОСОБА_1 протягом року вже був притягнутий по адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, його дії правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Суд не вбачає жодний порушень в діях співробітників патрульної поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того протокол про адміністративне правопорушення № 255136 відповідає вимогам визначеним ст. 256 КУпАП.

Оцінивши в сукупності докази, які наявні в матеріалах справи, суд приходить до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні п. 2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Призначаючи ОСОБА_1 вид та міру адміністративного стягнення, судом враховується підвищена небезпека вчиненого останнім правопорушення, особу порушника, час доби вчинення правопорушення, його майновий стан, відношення ОСОБА_1 до скоєного.

Наведені в матеріалах обставини свідчать про достатність підстав вважати, що застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 Кодексу України про адміністративні правопорушення і є домірним скоєному.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 40-1, ч. 2 ст. 130 КУпАП, п. 5 ст. 4 ЗУ « Про судовий збір», -

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 1200 (одна тисяча двохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400,00 грн (двадцять тисяч чотириста) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави в розмірі 420,40 гривень.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень.

Постанова може бути пред`явлена до виконання на протязі трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В. Бугіль