Справа № 206/4732/20
Провадження № 3/206/2064/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 жовтня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.,

за участю секретаря Леонова О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро матеріали які надійшли з яка надійшла з Самарського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровської області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка працює на посаді продавця магазин « ІНФОРМАЦІЯ_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - за участю особи стосовно якої складено

протокол про адміністративне правопорушення: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ВАБ №177090 від 13.10.2020, вбачається що 13.10.2020 о 13 год. 35 хв. за адресою: м. Дніпро, вул. 20-річчя Перемоги, м. Дніпро, у приміщенні магазину «Табакерка», продавець магазину ОСОБА_1 здійснювала продаж товару без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски, чим порушила п.10 п.п.1 постанови КМУ від 22.07.2020, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала. Пояснила, що вона офіційно працює продавцем в магазині «Табакерка». На робочому місці перебувала в масці, 13.10.2020 приблизно о 13 годинні 00 хвилин в неї почалася обідня перерва, під час якої вона вживала їжу, маска при цьому була спущена на підборіддя, будь-яких покупців в цей час в магазині не було. В цей час зайшли співробітник поліції до магазину та сфотографували її після чого склали відносно неї зазначений протокол. Заперечувала проти притягнення її до відповідальності з тих підстав, що не порушувала вимоги карантину.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши матеріали додані до протоколу, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, ст. 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Так, відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3КУпАП.

Відповідно до пп. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 здійснювала продаж товару без засобів індивідуального захисту, а саме без захисної маски. Проте, відповідно до пп. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено що на території України на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, однак в протоколі відсутнє повне посилання на порушення вимог ОСОБА_1 визначених у пп. 1 п. 10 Постанови Кабінету Міністрів України від 22 липня 2020 року № 641. Тобто фабула, зазначена в протоколі не відповідає положенням нормативно-правового акту, порушення яке інкримінується ОСОБА_1 .

Окрім того, до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу на підтвердження того, що ОСОБА_1 працюючи на посаді продавця у магазині «Табакерка» здійснювала продаж продовольчих товарів без захисної маски, що закриває ніс та рот, оскільки до протоколу долучено копію фотознімку, на якому дана обставина не зафіксована, та будь-яких інших доказів на підтвердження продажу останньою товарів, співробітниками поліції не додано.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». Згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

У справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З врахуванням вищенаведеного, суддя позбавлений можливості прийти до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 44-3,247, 266, 283, 284 КУпАП, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 КУпАП закрити, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя О.В. Поштаренко