Справа № 138/1749/20
Провадження № 33/801/712/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Савкова І. М.
Доповідач: Оніщук В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Оніщук В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Могилів-подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. на користь держави.

У постанові суду зазначено, що 23.06.2020 року о 08 год. 40 хв. по вул. Дністровій в с. Немія Могилів-Подільського району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував маршрутним-автобусом Могилів-Подільський-Юрківці та здійснював перевезення пасажирів без засобів індивідуального захисту, чим порушив протокол 41,43 ОДА, а також постанову Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповноту з`ясування обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просив постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 серпня 2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі зазначено, що судом першої інстанції не в повній мірі досліджено докази його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме суд обмежився лише оцінкою протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про неповноту з`ясування обставин справи.

Також вказав, що законодавством не покладено на водія транспортного засобу обов`язок контролю за перебуванням пасажирів у засобах індивідуального під час руху пасажирського автобусу.

Крім того, скаржником вказано, що судом першої інстанції було накладено на нього стягнення поза межами санкції ст. 44-3 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, який просить задовольнити апеляційну скаргу з викладених у ній підстав та закрити провадження у справі, доводи його захисника, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши матеріали справи і дослідивши обставини справи, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення в першу чергу зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, а також чи винна дана особа в його вчиненні і чи підлягає вона адміністративній відповідальності, і лише після цього вирішувати питання про можливість накладення адміністративного стягнення.

Положеннями ч. 7 ст. 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

В результаті дослідження матеріалів справи в ході апеляційного розгляду встановлено такі обставини.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №539837, 23.06.2020 о 08 год. 40 хв. по вул. Дністровій в с. Немія Могилів-Подільського району Вінницької області, водій ОСОБА_1 керував маршрутним-автобусом Могилів-Подільський-Юрківці та здійснював перевезення пасажирів без засобів індивідуального захисту, чим порушив протокол 41,43 ОДА, а також постанову Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020.

Так, згідно із постановою Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року № 392 на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП полягає у порушенні правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Також слід зазначити, що стаття 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів, що наповнює норму ст. 44-3 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення тих ознак, які мають значення для правильної правової кваліфікації зазначеного діяння.

При цьому, суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП або нормах інших нормативно-правових актів, якими передбачена відповідальність за вчинення чітко визначених протиправних дій.

Підпунктом 7 пункту 3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 встановлено заборону здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом, зокрема пасажирських перевезень на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більше ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та контроль використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення.

За змістом цього пункту постанови, відповідальність за його порушення несуть суб`єкти господарювання, на яких покладено контроль використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення.

Жодного обов`язку для водія транспортного засобу щодо контролю використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення Постанова Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 року №392 не містить.

З матеріалів справи слідує, що перевізником за маршрутом Могилів-Подільський-Юрківці є ФОП « ОСОБА_2 ».

Жодних доказів про те, що перевізник ФОП « ОСОБА_2 » поклав на водія ОСОБА_1 обов`язок по контролю використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, матеріали справи не містять.

Приєднаний до матеріалів справи диск з відеофіксацією події адміністративного правопорушення не містить відомостей, котрі б вказували на наявність саме у діях водія складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно положень КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише в межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вказані вимоги закону також узгоджуються з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

Згідно статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішень Європейського суду з прав людини («Малофеєв проти Росії» та «Карелін проти Росії»), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що в ході судового розгляду даної справи судом першої інстанції не було встановлено всіх обов`язкових ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, що свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу цього правопорушення.

Крім цього суд першої інстанції застосував до ОСОБА_1 санкцію, яка не передбачена ст. 44-3 КУпАП, а саме позбавлення права керувати транспортними засобами терміном на один рік.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі встановлення відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи викладене, постанова Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 серпня 2020 року підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю із підстав передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Могилів-Подільського міськрайонного суду Вінницької області від 26 серпня 2020 року скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду: В.В. Оніщук