Справа № 359/2339/20 Головуючий у 1 інстанції Ткаченко Д.В.
Провадження № 33/824/2821/2020 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

24 вересня 2020 року Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою, 13.03.2020 року о 08 год. 40 хв. в с. Гора Бориспільського району Київської області по вул. Бориспіль-7, з`їзд з естокади «Термінал D», водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lanser» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погоджуючись з даною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2020 року скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення або закрити адміністративне провадження у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Постанову суду вважає незаконною і необґрунтованою. В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, наркотичні засоби не вживав та не керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, тому і наполягав на проведенні огляду саме в медичному закладі, вважає, що обставини щодо перебування особи в стані наркотичного сп`яніння були встановлені з порушенням порядку передбаченого Законом, що не дає підстав стверджувати що особа керувала транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння. Вважає, що аналіз на наркотичні засоби було відібрано з порушенням норм, без його участі та участі понятих та вважає, що аналізи були готові заздалегідь. Окрім того, вважає, що суть правопорушення, а саме керування автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння суперечить диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність водіїв за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції., окрім того, в графі свідки нічого не зазначено як і не зазначено медичний препарат (тест-контроль), його серія, які застосовувались при визначенні ступеню сп`яніння, а також не було відсторонення від керування транспортним засобом, так як матеріали справи не містять відповідних доказів. Вважає, що суд також не звернув увагу, що при складанні протоколу до нього були допущені порушення вимог ст.ст. 254, 256 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 293135 від 13.03.2020 року, направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.03.2020 року, висновком № 122 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 13.03.2020 року (результат - перебуває в стані наркотичного сп`яніння), актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 13.03.2020 року, рапортом інспектора взводу 1 роти 2 БПП в м. Бориспіль УПП в Київській області ДПП лейтенанта поліції Друзенко В.Б. від 13.03.2020 року, довідкою від 16.03.2020 року про отримання ОСОБА_1 посвідчення водія на право керування транспортним засобом, довідкою від 16.03.2020 року про відсутність повторності вчинення адміністративного правопорушення, відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції

При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ним правопорушення, обставини його вчинення, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують відповідальність, та наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.

Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Отже, місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо ОСОБА_1 , який вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянтав апеляційній скарзі на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції визначений ст. 266 КУпАП, «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року, та регулюється «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно ч. 2, ч. 3, ч. 4 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до п. 12 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції (тобто ознаками наркотичного сп`яніння), поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Отже, виходячи із зазначених норм, огляд на стан наркотичного сп`яніння здійснюється у лікаря-нарколога в закладі охорони здоров`я, куди поліцейський забезпечує доставку особи, яка має ознаки наркотичного сп`яніння.

Як вбачається з пояснень апелянта, він добровільно проходив огляд на стан наркотичного сп`яніння у медичному закладі у встановленому законом порядку. Окрім того, присутність свідків є обов`язковим при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів лише на місці зупинки транспортного засобу поліцейським.

Оскільки огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння проводився у закладі охорони здоров`я, що не потребує присутності свідків, тому посилання апелянта про порушення порядку проведення такого огляду є безпідставним.

Посилання апелянта на те, що суть правопорушення, а саме керування автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, суперечить диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є надуманими та не відповідають матеріалам справи, оскільки в протоколі зазначено, що «…водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mitsubishi Lanser» д.н.з. НОМЕР_1 в стані наркотичного сп`яніння…», що відповідає диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апелянта, що працівниками поліції не було застосовано щодо нього відсторонення від керування транспортним засобом, були предметом перевірки в суді та не знайшли свого підтвердження, оскільки з наявного в справі відеозапису із нагрудної камери вбачається, що транспортний засіб піддавався евакуації на штраф майданчик.

Доводи, зазначені ОСОБА_1 в апеляційній скарзі, що йому не було вручено протокол про адміністративне правопорушення, а висновок № 122 не містить назви медичного препарату (тест-контролю), серії та номеру, не спростовує доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та не є підставою для скасування рішення.

Таким чином, доводи апелянта, викладені у скарзі, не спростовують правильність встановлених обставин у справі та не звільняють від відповідальності ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Отже, доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, постанова судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2020 рокущодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим залишає постанову без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11.06.2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.В.Семенцов