Справа № 606/1738/20
П о с т а н о в а

і м е н е м У к р а ї н и

07 вересня 2020 року м. Теребовля

Суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області Марціцка І.Б., з участю секретаря судового засідання Пасько І.Б. розглянувши матеріал, який надійшов від Теребовлянського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживає по АДРЕСА_1 , продавець в магазині «Солодощі» за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

16 серпня 2020 року близько 15.29 години ОСОБА_1 перебувала на робочому місці в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », що по вул. Січових Стрільців 32 Д в м. Теребовля без засобів індивідуального захисту маски чи респіратора, чим порушила пп.1 п.10 Постанови Кабінету Міністрів України та Постанову №47 Головного державного санітарного лікаря України, вчинила правопорушення передбаченест.44-3КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинені правопорушення визнала, вказала, що розуміє ситуацію, яка складалася у зв`язку із пандемією. Зобов`язалася в подальшому не допускати подібних порушень.

Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, дійшов наступного висновку.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно дост. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен вжити всіх передбачених законом заходів для повного, всебічного і об`єктивного дослідження доказів у справі та з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ст. 7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Факт вчинення адміністративного правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ №400622 від 16.08.2020 року, який був складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, поясненнями ОСОБА_1 , відеозаписом, який долучено до протоколу.

Таким чином, суддя вважає доведеною наявність в діянні ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбаченихЗаконом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи приписи наведеної статті, у даному конкретному випадку суддя, одночасно доходить висновку про малозначність вчиненого правопорушення, так як скоєння ОСОБА_1 правопорушення не були суб`єктивно спрямовані на заподіяння істотної шкоди, не являють собою великої суспільної небезпеки, а в результаті їх заподіяння не настали наслідки у вигляді значної шкоди суспільним та державним інтересам держави Україна, рівно як і правам та свободам громадян або іншим охоронюваним законом цінностям.

Відтак приймаючи до уваги, той факт, що ОСОБА_1 визнала свою вину, щиро розкаялася у вчиненому, зобов`язалася в подальшому не вчиняти подібних правопорушень, що виступає в якості пом`якшуючої обставини, суддя доходить висновку, що застосування до даного правопорушника усного зауваження, є достатнім та адекватним скоєному засобом впливу, що дозволяє досягти виховних та превентивних мір на майбутнє, одночасно забезпечуючи невідворотність реагування за кожне правопорушення, в тому числі за малозначне.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття провадження у справі.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст.ст. 22, ст.. 44 -3, ч.1, ст. 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та звільнити його від адміністративної відповідальності за малозначністю правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками ст.44-3 КУпАП провадженням закрити.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбаченихчастиною п`ятою статті 7тачастиною першою статті 287цього Кодексудо Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд Тернопільської області.

Головуючий суддя І.Б. Марціцка