Провадження № 3/638/3390/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 жовтня 2020 року Суддя Дзержинського районного суду м. Харкова Штих Т.В.,

за участю секретаря судового засідання: Овчаренко К.В.,

прокурора Кубах М.А.

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника ОСОБА_1 адвоката Паркулаба А.В.

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , уродженки м. Харків, проживає в АДРЕСА_1 , з вищою освітою, судді Господарського суду Харківської області, ідентифікаційний код НОМЕР_1 , інвалідності та хронічні захворювання спростовує, до кримінальної та адміністративної відповідальності не притягувалась, за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого - ч.1 ст.172-6 КУпАП України, -

встановив:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №47-01/_90_/20 від 14.09.2020, ОСОБА_1 обвинувачується у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП, тобто, у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, а саме в тому, що, будучи суддею Господарського суду Харківської області, тобто, в силу вимог Закону України «Про запобігання корупції», особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення вимог ч.ч. 1, 2 ст. 45, п.2-1 розділу ХІІІ ЗУ «Про запобігання корупції», несвоєчасно та без поважних причин, зокрема, 01.06.2020 року о 11.37 годині, подала на офіційний веб-сайт Національного агентства з питань запобігання корупції декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік.

В суді ОСОБА_1 зазначила, що дійсно, є суддею Господарського суду Харківської області, ознайомлена з вимогами ЗУ «Про запобігання корупції». Визнає, що подала електронну декларацію 01.06.2020 року за період 2019 року, але не вважає, що вчинила адміністративне правопорушення або заподіяла шкоди державі чи суспільним інтересам, оскільки останнім днем подачі декларації було якраз перше червня 2020 року. Просила суд врахувати, що подання декларації 1 червня було обумовлено поганим самопочуттям напередодні, а також необхідністю піклуватись станом здоров`я особи, яка спільно проживає з ОСОБА_1 і є інвалідом першої групи. Просила закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Захисник Паркулаб А.В. підтримав позицію особи, яка притягається до адміністративної відповідальності і просив закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Прокурор Кубах М.А. під час розгляду у суді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП зробив висновок про винуватість ОСОБА_1 , вважає, що викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджені достатніми доказами, тому слід притягнути останню до адміністративної відповідальності за вказаною статтею і накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Проаналізувавши документи, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, думку прокурора Кубах М.А., вважаю, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП України, порушення вимог фінансового контролю, а саме: несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій місцевого самоврядування.

До вказаного висновку приходжу, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 є суддею Господарського суду Харківської області та як суддя, відповідно до підпункту «ґ» п. 1 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про запобігання корупції», є особою, уповноваженою на виконання функцій держави та суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання, в тому числі, функцій держави (далі декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Пунктом 11 ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» від 17.03.2020 року розділ ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» доповнено п. 2-1, відповідно до абзацу першого якого встановлено, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій, в тому числі, держави, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Абзацом другим пункту 2-1 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що суб`єкти декларування, які у період до 1 червня 2020 року не мали можливості подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій, в тому числі, місцевого самоврядування, передбачену абзацом першим частини другої статті 45 цього Закону, або повідомлення про суттєві зміни у майновому стані відповідно до статті 52 цього Закону у зв`язку із встановленням на території їх проживання карантинно-обмежувальних заходів, звільняються від відповідальності за несвоєчасне подання такої декларації чи повідомлення у зазначений період.

Таким чином, ОСОБА_1 , як особа, уповноважена на виконання функцій держави, повинна була подати її до 1 червня 2020 року.

При цьому, встановлено в ході судового розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, що ОСОБА_1 була обізнана про необхідність оприлюднення щорічної декларації за 2019 рік до 01.06.2020 року, що не заперечувала у судовому засіданні.

В протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, №47-01/_90_/20 від 14.09.2020 зазначено, що ОСОБА_1 подала декларацію 01.06.2020 року о 11.37 годині.

До протоколу додано витяг з Єдиного державного реєстру декларацій з веб-сайту НАЗК щодо подання декларації ОСОБА_1 , з якого вбачається, що декларацію подано 01.06.2020 року о 11 годині 37 хвилини.

Із реєстру послідовності дій користувача Єдиного державного реєстру декларацій ОСОБА_1 вбачається, що остання розпочала подавати електронну декларацію за період 2019 року 01.06.2020 року о 11.22 годині та успішно подала 01.06.2020 року о 11.37 годині.

Господарський суд Харківської області повідомив НАЗК про несвоєчасне подання ОСОБА_1 електронної декларації за період 2019 року.

Відповідно до примітки до ст. 172-6 КУпАП України, суб`єктом правопорушення у цій статті є особи, які відповідно до частини першої статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язані подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій, в тому числі, держави.

ОСОБА_1 є суб`єктом відповідальності за корупційне правопорушення, зокрема за адміністративне правопорушення, передбачене ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 1 ст. 2 КУпАП встановлено, що законодавство про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно із ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про запобігання корупції», корупційне правопорушення це діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

При цьому суд враховує правові висновки Верховного Суду, висловлені у постановах від 08.10.2018 року у справі №927/490/18, від 25.04.2018 року у справі №803/350/17, від 25.04.2018 року у справі №815/4720/16, у яких Верховним Судом здійснено аналіз конструкції прийменника «до» з календарною датою в українській мові.

Так, Верховний Суд зазначає, що згідно з частинами першою, другою статті 251 Цивільного кодексу України (далі ЦК України) строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Терміном є певний момент у часі, з настанням якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. Відповідно до частини першої статті 252 ЦК України строк визначається роками, місяцями, тижнями, днями або годинами. Частина 2 цієї статті передбачає, що термін визначається календарною датою або вказівкою на подію, яка має неминуче настати. Статтею 253 Цивільного кодексу України встановлено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Якщо строк встановлено для вчинення дії, вона може бути вчинена до закінчення останнього дня строку. У разі, якщо ця дія має бути вчинена в установі, то строк спливає тоді, коли у цій установі за встановленими правилами припиняються відповідні операції (частина перша статті 255 ЦК України).

Термін подачі електронної декларації, відповідно до п. 2-1 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», встановлено до 1 червня 2020 року, шляхом зазначення в ньому прийменника «до», який в українській мові вживають на позначення кінцевої календарної дати чинності включно або виконання чого-небудь.

При цьому, Верховний Суд зробив висновок, що якщо дата кінцевого строку поєднана з прийменником «до», то у зв`язку з цим така прийменникова конструкція в українській мові прямо вказує на зазначення кінцевої календарної дати чинності або виконання чого-небудь.

Також, Верховний Суд звертає увагу, що згідно із частиною першою статті 3 Європейської конвенції про обчислення строків від 16.05.1972 року, строки, обчислені у днях, тижнях, місяцях і роках починаються опівночі «dies a quo» і спливають опівночі «dies ad quem».

Частиною 2 статті 3 Конвенції передбачено, що проте положення попереднього пункту не заважають тому, щоб та чи інша дія, яка має бути здійснена до спливу встановленого строку, виконувалася у день «dies ad quem» лише до закінчення нормального робочого часу.

За змістом статті 2 цієї Конвенції термін «dies a quo» означає день, з якого починається відлік строку, а термін «dies ad quem» означає день, у який цей строк спливає.

Виходячи з висновків Верховного Суду та з урахуванням наведеного ним граматичного аналізу конструкції прийменника «до» з календарною датою, а також з урахуванням ч. 2 ст. 3 Європейської конвенції про обчислення строків, приходжу до висновку, що вжиття в п. 2-1 розділу ХІІІ «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції» конструкції прийменника «до» з календарною датою «1 червня» в українській мові означає, що подання електронної декларації здійснюється включно до 1 червня 2020 року.

Проте, з досліджених доказів вбачається, що подання щорічної декларації особи, із запізненням було не з її вини.

Дії ОСОБА_1 не мали умисного характеру.

Матеріали справи не містять даних про наявність корупційного інтересу щодо вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Таким чином, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, є необґрунтованою, відсутні будь-які дані про форму вини, в даному випадку наявність прямого умислу. Матеріали справи не містять відомостей, які б вказували на те, що ОСОБА_1 подавши щорічну декларацію 01 червня 2020 року з затримкою 11 годин, мала умисел на порушення вимог фінансового контролю чи переслідував будь-який корупційний інтерес.

В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.05.2017 р. за № 223-943/0/4-17 вказується, що конструктивною ознакою правопорушення, передбаченого ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних на те причин. Тобто за наявності останніх відповідальність виключається.

Таким чином, доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня вина як одна із складових елементів адміністративного правопорушення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Повно та всебічно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, оцінивши надані докази , керуючись нормами закону, суддя дійшов висновку про те, що провадження в справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, що встановлено ст. 251 КУпАП.

Суд всебічно, повно і об`єктивно з`ясував обставин справи та вважає, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, не зібрано доказів, які були б достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватою за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Проаналізовані судом докази та законодавство в сукупності не дають підстав для висновку, що ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 08.07.2020 року у справі №463/1352/16-а, у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

За таких обставин, не встановивши події вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, суд прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення в її діях.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 172-6, ст.ст. 245, 246, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 248, 249, 250, 251, 252, 276, 280, 283, 284, 285, 287, 289, 294 КУпАП України, -

постановив:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 по обвинуваченню її у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КпАП України, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова.

Суддя: