Справа № 303/7899/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
07.02.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
постановою судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2019 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,
визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення й на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 (сто сімдесят) гривень.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн..
Згідно постанови, 08 листопада 2019 року приблизно о 18.00 годині, на подвір`ї будинку по АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_2 , вчинив сварку зі своєю сестрою гр. ОСОБА_3 , під час якої ображав її, чим вчинив передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративне правопорушення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною, необґрунтованою та такою, що постановлена з порушенням норм процесуального та матеріального права. Зазначає, що складений щодо нього протокол не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 та ст. 256 КУпАП, так як підставою для складання протоколу була заява потерпілої від 25.11.2019, однак протокол складено лише 11.12.2019. Вказує на те, що диспозиція ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, однак можливість настання фізичної чи психологічної шкоди, яка б могла бути завдана потерпілій протоколом про адміністративне правопорушення не встановлена. Стверджує, що не перебуває у сімейних відносинах з потерпілою, спільного побуту не веде, разом не проживають, у зв`язку із чим його дії безпідставно кваліфіковані за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП. Просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю події адміністративного правопорушення.
Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу; перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.
Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності потерпілої ОСОБА_3 , неявка якої з урахуванням вимог ст. 294 КУпАП не перешкоджає її розгляду. З матеріалів справи вбачається, що потерпіла ОСОБА_3 повідомлена про час та місце розгляду справи належним чином і подала заяву про розгляд справи без її участі.
Зі змісту складеного щодо ОСОБА_1 протоколу та оскаржуваної постанови вбачається, що фактичними обставинами вчинення ОСОБА_1 правопорушення є те, що 08 листопада 2019 року приблизно о 18.00 годині, на подвір`ї будинку по АДРЕСА_2 , громадянин ОСОБА_2 , вчинив сварку зі своєю сестрою гр. ОСОБА_3 , в ході якої ображав її. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто вчинення домашнього насильства.
Відповідно до ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.
Відповідно до п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Апеляційний суд, дослідивши викладені у протоколі про адміністративне правопорушення фактичні обставини скоєного діяння, наявні у справі докази, вважає, що старший ДОП Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області Пацкан М. М., складаючи щодо ОСОБА_1 протокол, а суддя суду першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП правопорушення, не врахували те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про те, що ОСОБА_1 проживає із потерпілою ОСОБА_3 , яка являється його сестрою, однією сім`єю, веде спільний побут тощо.
Як встановлено апеляційним судом, подія мала місце на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , тобто за місцем проживання потерпілої ОСОБА_3 , а місце проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_1 (місце реєстрації АДРЕСА_2 р- АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 . Коропець, вул. Миру, 104), що свідчить про те, що ОСОБА_1 не проживає разом із потерпілою ОСОБА_3 однією сім`єю.
Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять будь-яких доказів про те, що ОСОБА_1 проживає разом із потерпілою ОСОБА_3 однією сім`єю. При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті судового рішення апеляційний суд вважає, що можливості збирання додаткових доказів у підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП адміністративного правопорушення вичерпані.
Тому, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 безпідставно кваліфіковано за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП як вчинення домашнього насильства, що в свою чергу свідчить про те, що доводи апеляційної скарги в цій частині знайшли своє підтвердження.
Разом із тим, апеляційний суд, проаналізувавши викладені в складеному щодо ОСОБА_1 протоколі обставини та наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку про те, що факт вчинення ОСОБА_1 08.11.2019 о 18 год. сварки зі своєю сестрою ОСОБА_3 на подвір`ї будинку АДРЕСА_2 , в ході якої він ображав її, підтверджується доданими до протоколу доказами, а саме: рапортом чергового Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області Самулник О. П. від 25.11.2019, відповідно до якого 25.11.2019 об 11 год. 37 хв. до Мукачівського ВП надійшла заява ОСОБА_3 , в якій остання просить прийняти міри до свого брата ОСОБА_1 , який 08.11.2019 у нетверезому стані прийшов до її помешкання, виражався нецензурною лайкою та принизливо ображав її (а. с. 2); письмовими поясненнями ОСОБА_3 про те, що 08.11.2019 о 18 год. ОСОБА_1 прийшов до її будинку, де також перебували і її знайомі, почав виламувати двері, нецензурно лаятися на її адресу, принизливо ображати її, схопив її за волосся та приставив їй під ребро з правої сторони щось гостре й вимагав, щоб вона вийшла з будинку (а. с. 3-5); фотокопіями письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , відповідно до яких, свідки 08.11.2019 були в гостях у ОСОБА_3 і були свідками сварки ОСОБА_1 , який був у нетверезому стані, з ОСОБА_3 , у ході якої ОСОБА_1 кричав на ОСОБА_3 , стукав дверима, ображав її, у тому числі й нецензурною лайкою (а. с. 6-7).
З урахуванням наведеного вище, апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 свідчать про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме, дрібного хуліганства, тобто нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.
Наявні в матеріалах справи письмові пояснення ОСОБА_1 , а також дані ним в апеляційному суді пояснення, про те, що він не вчиняв із ОСОБА_3 будь-якої сварки, не застосовував і не намагався застосувати щодо ОСОБА_3 будь-якого насильства, не погрожував їй, і їх розмова була спокійною, - апеляційний суд відхиляє як такі, що спростовані наявними в матеріалах справи, наведеними вище доказами; вважає такими, що спрямовані виключно на ухилення ОСОБА_1 від відповідальності за вчинені ним протиправні діяння.
Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектор ОСОБА_6 був упереджений при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, що в нього були підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу, і що він зацікавлений у результатах розгляду справи у підтвердження таких даних у матеріалах справи відсутні які-небудь докази, і таких до апеляційної скарги не додано й на такі не посилався ОСОБА_1 під час розгляду справи апеляційним судом.
Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що інспектор Пацкан М. М. при виконанні своїх функціональних обов`язків діяв у межах наданих йому повноважень.
Крім того, під час апеляційного розгляду справи апеляційним судом не встановлено й даних про те, що в потерпілої ОСОБА_3 , свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , були підстави для обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, такі дані в матеріалах справи також відсутні й до апеляційної скарги таких також не додано й на такі не посилався ОСОБА_1 під час розгляду справи апеляційним судом.
Доводи апеляційної скарги про те, що складений щодо ОСОБА_1 протокол не відповідає вимогам ч. 2 ст. 254 та ст. 256 КУпАП, так як підставою для складання протоколу була заява потерпілої від 25.11.2019, однак протокол складено лише 11.12.2019, - апеляційний суд відхиляє як такі, що не свідчать про невідповідність протоколу вимогам КУпАП, оскільки як убачається з його змісту, в ньому зазначені всі передбачені ст. 256 КУпАП відомості, і будь-яких обставин, які б давали підстави для повернення протоколу до органу, яких його склав, для належного оформлення, апеляційним судом не встановлено.
Із вищенаведених підстав, апеляційний суд відхиляє і доводи апеляційної скарги про закриття провадження у справі за відсутністю події адміністративного правопорушення.
Тому, апеляційний суд прийшов до висновку про необхідність перекваліфікації дій ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 173-2 КУпАП на ст. 173 цього Кодексу й призначення йому адміністративного стягнення у межах санкції даної статті.
При вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, апеляційний суд враховує характер та обставини адміністративного правопорушення, дані про особу правопорушника, який має постійне місце проживання та роботи, - і вважає за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції ст. 173 КУпАП у виді штрафу в розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
За таких обставин постанова суду першої інстанції, відповідно до п. 4 ч. 7 ст. 294 КУпАП, підлягає до зміни, а апеляційна скарга частковому задоволенню.
При оцінці доводів апеляційної скарги та прийнятті рішення, апеляційний суд враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не надано належних та допустимих доказів, які б спростовували наведені вище висновки апеляційного суду, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , задовольнити частково.
Постанову судді Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 26 грудня 2019 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП змінити: перекваліфікувати дії ОСОБА_1 з ч. 1 ст. 173-2 на ст. 173 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у розмірі 5 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 85 гривень.
У решті постанову залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя І. В. Стан