Справа № 285/662/20 Головуючий у 1 інстанції: Луців-Шумська Н.Л.
Провадження № 33/811/1215/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі :

судді Белени А.В.

за участю особи, яка звільнена від адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_1 адвоката Туз Б.М.,

апелянта ОСОБА_2 ,

представника апелянта ОСОБА_2 адвоката

Нагорнюк О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові, дистанційно, в режимі відео конференції із Новоград-Волинським міськрайонним судом Житомирської області, справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05 травня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05 травня 2020 року, провадженні у справі про адміністративне правопорушення за ознаками ст. 124 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого монтажником, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

закрито у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Направлено копії матеріалів справи в УПП Житомирської області для вирішення питання щодо притягнення до адміністративної відповідальності іншого учасника ДТП ОСОБА_2 .

При цьому в постанові зазначено, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ №19985 від 07.02.2020р. - 07.02.2020 року о 10.00 год. на автодорозі Київ-Чоп 230км 500м. Новоград-Волинський р-н, с. Наталівка, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ЗАЗ Lanos д.н.з. НОМЕР_1 не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Такими діями гр. ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.

Суд першої інстанції закриваючи провадження у справі стосовно ОСОБА_1 мотивував тим, що неможливо дійти однозначного та обґрунтованого висновку, що водій ОСОБА_1 порушив пункти 12.1., 13.1 ПДР України і це стало причиною ДТП.

При цьому, судом першої інстанції зазначено, дослідивши схему ДТП, яку учасники ДТП погодили на місці і підписали, долучені до матеріалів справи фотографії, відеозапис з місця ДТП, роздруківки частини автомагістралі «Київ-Чоп» в місці ДТП з карти Гугл, письмові пояснення, що є в матеріалах справи, надані в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , його представника, свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , суд прийшов до висновку про те, що представленими доказами не доведено наявності в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП

На постанову судді ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій просить поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови, дану постанову судді скасувати, притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. Приєднати до матеріалів справи 4 кольорові світлини та 5 копій світлин чорно-білого зображення, на яких відображені автомобілі та їх розташування елементів дороги на момент ДТП.

Щодо пропуску строку на апеляційне оскарження постанови апелянт мотивує тим, що постанова суду їй надіслана не була, розгляд справи відбувся без її участі, у зв`язку з пандемією COVID-19, так як рух транспорту до м.Львова був призупинений, постанову суду вона отримала 16 липня 2020 року, після надіслання заяви до суду на видачу постанови. Крім того зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення був складений відносно ОСОБА_1 , а страхова компанія відшкодувала їй шкоду, спричинену ДТП за ремонт автомобіля, нею була написана заява, щоб суд розглянув справу без її участі та в заяві вона вказала, що претензій до ОСОБА_1 не має.

Свої апеляційні вимоги апелянт мотивує тим, що суд першої інстанції закриваючи провадження у справі стосовно ОСОБА_1 , фактично визнав її винною, хоча з матеріалів справи вбачається, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що саме порушення водієм ЗАЗ Lanos Правил дорожнього руху України перебуває у причинному зв`язку із настанням дорожньо-транспортної пригоди, а не її дії, оскільки вона не порушувала Правил дорожнього руху, їх порушив ОСОБА_1 , що ним же самим було визнано при оформленні ДТП. При цьому, зазначає, що свідки у справі дали неправдиві пояснення та підтвердили пояснення ОСОБА_1 , які протирічать матеріалам справи. Крім того, апелянт наголошує, що на схемі ДТП та відповідно до доданих світлин, чітко вбачається, що водій ОСОБА_1 рухався явно не по своїй полосі руху, а зі схеми пригоди вбачається, що місце зіткнення автомобілів є саме те місце, на яке вказувала водій ОСОБА_5 та водій ОСОБА_1 під час складення ДТП.

Заслухавши пояснення та думку ОСОБА_2 , підтриману її представником адвокатом Нагорнюк О.І., які просили задовольнити апеляційну скаргу, думку ОСОБА_1 , підтриману його представником адвокатом Туз Б.М., які просили постанову суду першої інстанції залишити без змін, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, з наступних підстав.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити

Так, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, згідно зі ст. 245 КУпАП, є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється наявними у справі доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції обгрунтовано, на підставі досліджених доказів дійшов правильного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та закриття провадження у справі.

Такий висновок суду підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , письмовими поясненнями самої ОСОБА_2 , яка пояснила що вона, рухаючись із с.Мала Цвіля Новоград Волинського району у напрямку м.Новоград Волинський в населеному пункті Наталівка виїхала на автомагістраль та рухалась нею із швидкістю близько 50км/год. Розуміючи те, що вказана автомагістраль є швидкісною дорогою, ОСОБА_5 на власному автомобілі в`їхала на дорогу та не рухаючись «Смугою розгону» перетнула дві смуги руху, так як планувала з`їхати на смугу руху яка називається «Смуга гальмування». Зазначає, що ОСОБА_2 не вливалась у транспортний потік, та не надала дорогу транспортному засобу, який рухався по ній. Крім цього під час різкого виїзду із швидкістю 50км/год. на основну дорогу (по якій слідують автомобілі із швидкістю не менше 90 км.), ще до з`їзду на смугу гальмування, почала пригальмовувати майже перед його автомобілем. Крім цього, при здійсненні перестроювання не переконалась, що це буде безпечно і не створить перешкод та небезпеки іншим учасниками руху; поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які суді першої інстанції підтвердили, що поверталися із робочої поїздки з м. Житомир у м.Львів автомобілем ЗАЗ Lanos д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 по автомагістралі «Київ-Чоп». ОСОБА_1 слідував лівою смугою так, як по правій смузі руху слідували вантажні автомобілі із меншою швидкістю. В районі населеного пункту Наталівка Новоград Волинського району Житомирської області із дотичної дороги виїхав автомобіль Volkswagen Tiguan д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , яка, не скориставшись смугою розгону та не дотримавшись відповідних правил дорожнього руху різко виїхала на смугу, якою слідував ОСОБА_1 ОСОБА_1 застосував гальмування та надав звуковий сигнал, проте уникнути зіткнення із автомобілем ОСОБА_2 не вдалося, так як остання, крім того що виїхала із невеликою швидкістю, а саме приблизно 50км/год., ще й почала гальмувати. Зіткнення автомобілів відбулось на лівій смузі автомагістралі «Київ-Чоп» біля початку смуги гальмування. Після зіткнення автомобілі знаходилися на смузі гальмування. Після зіткнення водій ОСОБА_2 пояснювала, що не побачила їх автомобіля. Такі ж пояснення вказані свідки дали працівникам поліції на місці ДТП, схемою ДТП, яку учасники погодили на місці і підписали, долученими до матеріалів справи фотографіями, відеозаписом з місця ДТП, та іншими матеріалами справи.

Відповідно до п. 12.1 ПДР - «Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.».

Пункт 13.1 ПДР зазначає - «Водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу».

У відповідності до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність.

Таким чином, на думку апеляційного суду. з матеріалів адміністративної справи, неможливо дійти однозначного та обґрунтованого висновку, що водій ОСОБА_1 порушив вищевказані пункти 12.1., 13.1 ПДР України і це стало причиною ДТП.

Відповідно до п.10.8 ПДР України:

- Якщо в місці з`їзду з дороги є смуга гальмування, водій, який має намір повернути на іншу дорогу, повинен своєчасно перестроїтися на цю смугу і знижувати швидкість тільки на ній.

- Якщо в місці в`їзду на дорогу є смуга розгону, водій має рухатися по ній і вливатися в транспортний потік, даючи дорогу транспортним засобам, що рухаються по цій дорозі.

Згідно п. 10.1. перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 27.1. під час виїзду на автомагістраль або дорогу для автомобілів водії повинні дати дорогу транспортним засобам, що рухаються по них.

Відповідно до змісту ст. 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Однак, як встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції та в апеляційній інстанції, водій ОСОБА_2 в населеному пункті Наталівка виїхала на автомагістраль та рухалась нею із швидкістю близько 50км/год., розуміючи те, що вказана автомагістраль є швидкісною дорогою, на власному автомобілі в`їхала на дорогу та не рухаючись «Смугою розгону» перетнула дві смуги руху, так як планувала з`їхати на смугу руху яка називається «Смуга гальмування»,б не вливалась у транспортний потік, та не надала дорогу транспортному засобу, який рухався по ній.

На думку апеляційного суду, районний суд, врахувавши всі обставини справи та дослідивши докази в сукупності, прийшов до вірного висновку, що представленими доказами не доведено наявності в діях гр. ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та вірно зазначив, що у його діях немає такого елементу складу адміністративного правопорушення, як вина, а тому провадження по даній справі підлягає закриттю.

Твердження апелянта про те, що постанова суду не в повній мірі відповідає вимогам закону, матеріалам та обставинам справи, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки при розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до вимог ст.ст. 245 та 280 КУпАП повно і всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

З врахуванням наведеного апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, і підстав для її скасування не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Львова від 05 травня 2020 року, в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена