Справа № 215/5922/20
28 жовтня 2020 року суддя Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Камбул М.О. розглянувши матеріали які надійшли з військової частини НОМЕР_1 про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 (ІНН НОМЕР_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Світлогірське, Криничанського району, Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця за контрактом у військовій частині НОМЕР_1 , начальника електростанції відділення слюсарно-механічних робіт і поточного ремонту агрегатів взводу обслуговування та ремонту автомобільної техніки автомобільної роти військової частини НОМЕР_1 , у військовому званні старший солдат, який не притягався протягом року до адміністративної відповідальності, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 1 ст. 172-20 КУпАП,-
Солдат ОСОБА_1 під час проходження військової служби повинен свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; беззастережно виконувати накази командирів; знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних сил України; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою; бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, захищати свою й поважати гідність інших людей; поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків. Окрім цього, під час проведення на Сході країни «операції об`єднаних сил», в умовах загрози національній безпеці держави, від військовослужбовців особливо вимагається бути високо-дисциплінованими та мати високу моральну та патріотичну свідомість.
Проте, всупереч наведеним статутним обов`язкам, діючи умисно, всупереч інтересам служби, солдат ОСОБА_1 22.10.2020 близько 09:00 год. в курильні на території військової частини НОМЕР_1 вживав наркотичну речовину, а саме «Морехуану». Близько о 09-30 год. майор ОСОБА_2 , заступник начальника штабу військової частини НОМЕР_1 , зайшовши у спальне приміщення запідозрив у старшого солдата ОСОБА_1 зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння, про що одразу доповів командиру військової частини НОМЕР_1 . Було проведено медичне обстеження старшого солдата ОСОБА_1 виконуючим обов`язки начальника медичної служби ОСОБА_3 , де під час огляду було встановлено, що він перебуває у стані наркотичного сп`яніння, внаслідок вживання наркотичних речовин.
Таким чином, старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем контрактної служби військової частини НОМЕР_1 , яка дислокується в АДРЕСА_2 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, 22.10.2020 на території військової частини НОМЕР_1 вживав наркотичні речовини, внаслідок чого був не здатний за фізичним станом виконувати обов`язки військової служби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-20 КУпАП.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином, надав суду заяву, в якій просить розглядати справу за його відсутності, вину визнає (а.с. 3).
Суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення 6/20 від 23.10.2020 (а.с. 4-7), пояснювальну заступника начальника штабу майора ОСОБА_2 (а.с. 8), наказ про призначення проведення службового розслідування (а.с. 9), акт проведення службового розслідування по факту вживання наркотичних засобів на території військової частини солдатом ОСОБА_1 (а.с. 10), пояснювальну ОСОБА_1 (а.с. 11), акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного або наркотичного сп`яніння, яким встановлено, що ОСОБА_1 вживав наркотичні речовини (а.с. 12), витяги з наказу № 234 від 24.09.2019 (а.с. 15), службову характеристику солдата ОСОБА_1 (а.с. 16), медичну характеристику ОСОБА_1 (а.с. 17), службову картку ОСОБА_1 (а.с.18), заяву ОСОБА_1 (а.с.3), приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.
За даних обставин, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суддя приходить до висновку про можливість розгляду справи.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17.07.1997, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.
Відповідно до Глави 21 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, зобов`язана добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.
Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Частиною 1 ст.172-20 КУпАП передбачено відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Дослідивши докази, які додані до протоколу про адміністративне правопорушення, а також відповідно до ст. 33 КУпАП, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суддя приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєні даного правопорушення та необхідність накладення на нього стягнення у межах санкцій ч. 1 ст. 172-20 КУпАП, яка передбачає накладення штрафу від сімдесяти до ста сорока п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або арешт з утриманням на гауптвахті на строк до п`яти діб.
Враховуючи те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суддя дійшов до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є накладення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 грн.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, якою встановлено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Згідно із ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що буде складати 420,40 грн. із розрахунку (2102*0,2).
Керуючись ст.ст. 40-1, 279, 280, 283, 308 КУпАП, -
ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-20 КУпАП та притягнути до адміністративної відповідальності наклавши адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 1190 (одна тисяча сто дев`яносто) грн. на користь держави.
У разі несплати штрафу в добровільному порядку, не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику постанови, штраф стягується у порядку примусового виконання в подвійному розмірі, а також стягуються витрати на облік правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: