Провадження № 3/752/79/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.02.2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Первушина О.С., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Марченкова І.В., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в місті Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №265565 від 09.10.2019 року, ОСОБА_1 09.10.2019 року о 00 годині 40 хвилин, керував транспортним засобом "Mercedes-Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №1/3 по провулку Ужгородському в місті Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, тремтіння пальців рук, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 свою вину у вчинені адміністративного правопорушення не визнав та показав суду про те, що 09.10.2019 року транспортним засобом "Mercedes-Benz" він не керував, а чекав у автомобілі свого знайомого - ОСОБА_4 , який мав приїхати та забрати його автомобіль. Зазначив, що чекаючи він заснув у власному транспортному засобі, після чого, прокинувся як до нього приїхали працівники поліції та почали безпідставно проводити обшук його транспортного засобу та не реагували на його пояснення з приводу того, що він не керував транспортним засобом, а лише перебував у ньому, у зв`язку з чим працівниками поліції було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвокат Марченков І.В. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у даній справі, посилаючись на те, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки транспортним засобом він не керував, про що неодноразово повідомляв працівників патрульної поліції, якими безпідставно було складено відносно його підзахисного протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Крім того, зазначив, що на відеозаписах, які містяться у матеріалах справи також відсутнє підтвердження факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 показав суду про те, що ОСОБА_1 звернувся до нього з проханням забрати його транспортний засіб, однак він повідомив йому, що не може забрати його транспортний засіб, оскільки він був також на автомобілі, у зв`язку з чим ними був викликаний драйвер. Після чого, він побачив як біля автомобіля ОСОБА_1 зупинились працівники поліції, які почали проводити обшук транспортного засобу. Зазначив, що ОСОБА_1 зазначав про те, що не керував транспортним засобом, а був пасажиром.

Свідок ОСОБА_2 будучи повідомленим про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд, у встановленому законом порядку, не повідомив.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, захисника та свідка, дослідивши матеріали справи, суд надходить до наступних висновків.

Згідно ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно ст. 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно пункту 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06.11.2015 року №1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема, у графі «дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення (повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол).

Відповідальність особи, яка керує транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною першою диспозиції статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №265565 від 09.10.2019 року, ОСОБА_1 поставлено у вину те, що він 09.10.2019 року о 00 годині 40 хвилин керував транспортним засобом "Mercedes-Benz", державний номерний знак НОМЕР_1 , поблизу будинку №1/3 по провулку Ужгородському в місті Києві, з ознаками алкогольного сп`яніння, однак від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку відмовився у присутності двох свідків.

Разом з тим, на відеозаписах відсутні будь-які докази, які б вказували на те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом "Mercedes-Benz" з ознаками алкогольного сп`яніння, оскільки фіксація ймовірного порушення здійснювалась не з моменту виявлення вказаного автомобіля, а з моменту спілкування із ОСОБА_1 . Крім того, судом неодноразово здійснювався виклик свідка ОСОБА_2 , однак останній в судове засідання не з`явився та не ствердив обставини, які ним було викладено у своїх письмових поясненнях.

Таким чином, з огляду на зміст пункту 1.10 Правил дорожнього руху України та пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", у даному конкретному випадку, ОСОБА_1 неможливо визнати водієм, оскільки він не керував транспортним засобом, а факт відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, за відсутності встановленого факту керування транспортним засобом, не містить складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 62 Конституції України передбачено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержавних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини тлумачаться на користь обвинуваченої особи.

На підставі викладеного, суд надходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які б підтверджували те, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом "Mercedes-Benz", а тому суд надходить до висновку про необхідність у відповідності до вимог ст. 247 ч. 1 п. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення закриття провадження у даній справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 - закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.С. Первушина