Справа № 636/3045/20 р.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про притягнення до адміністративної відповідальності

14 вересня 2020 суддя Чугуївського міського суду Харківської області Карімов І.В., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянка Грузії, який працює ФОП ОСОБА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ :

25.08.2020 до суду надійшов матеріал про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 44-3 КУпАП стосовно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ № 310142 від 21.08.2020 року, ОСОБА_1 21.08.2020 року о 11 год. 30 хв. за адресою: АДРЕСА_2 , в магазині, здійснювала підприємницьку діяльність не належним чином, а саме: без одягнутої маски на обличчя, належним чином, відпускала людей, чим порушила Постанову КМУ № 211 від 22.07.2020 року .

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про день та час слухання справи повідомлена в установленому законом порядку.

Згідно ст. 268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу за її відсутності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Статтею 1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

Відповідно ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-111 від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно- протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

При обранні розміру стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП, відповідно до положень ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь її вини та майновий стан.

Обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , передбачені ст. 34 КУпАП, не вбачається.

Обставини, що обтяжують відповідальність, передбачені ст.35 КУпАП, відсутні.

Враховуючи особу порушниці, майновий стан останньої, характер вчиненого правопорушення та його наслідки, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене санкцією статті, у вигляді штрафу, що становить 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VІ від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33, 34, 35, ч. 1 ст. 44-3, 40-1, 221, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнути до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 44-3 КУпАП та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень на користь держави. Штраф підлягає до виплати на розрахунковий рахунок № UA 0020001, код класифікації доходів бюджету: 21081300, отримувач коштів: ГУК Харківська обл/Харків/21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37874947, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача: 899998.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір в дохід держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (420,40 грн.) на рахунок отримувача: р/р № UA0020020, Чугуївське УК/мЧугуїв/22030101 , код 37792204, банк Казначейство України (ЕАП), МФО 899998, код класифікації доходів бюджету 22030101 .

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання три місяці з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в Харківський апеляційний суд через Чугуївський міський суд Харківської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: І.В. Карімов