Справа № 758/717/20
3/758/1489/20 Категорія 156
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 лютого 2020 року cуддя Подільського районного суду м.Києва Отвіновський П. Л., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

16 січня 2020 року о 06 год. 50 хв. ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, нестійка хода, керував автомобілем "ВАЗ" д.н. НОМЕР_1 на вул. Косенка, 81 в м. Києві.

Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків.

Чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В суді ОСОБА_1 свою вину не визнав та повідомив, що дійсно 16 січня 2020 року перебував за адресою: вул. Косенка, 81 в м. Києві в нетверезому стані, оскільки до цього з своїми друзями вживав спиртні напої. Оскільки на вулиці було холодно він сів на водійське сидіння автомобіля, для того, щоб зігрітись. Факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 заперечив, однак не виключає того факту, що коли він перебував в транспортному засобі, він міг самостійно покотитись.

Суд, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеозапис з нагрудної камери, вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, доведена повністю та підтверджується даними протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Письмовими поясненнями свідків (а.с. 2), в присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відеозаписом з нагрудної камери, відповідно до якого працівник поліції в присутності двох свідків, пропонує ОСОБА_1 пройти огляд за допомогою прилада «Драгер» та в медичному закладі, однак ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду.

Вивчивши матеріали справи суд, вбачає в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

До пояснень ОСОБА_1 з приводу того, що він не керував транспортним засобом, однак не виключає можливості того, що коли він перебував в ньому, автомобіль міг самовільно покотитись, суд відноситься критично, оскільки вони повністю не відповідають подіям, які зафіксовані на відео, з якого вбачається, що автомобіль "ВАЗ" д.н. НОМЕР_1 , перед зупинкою працівниками поліції, не котиться самовільно, а рухається, при цьому змінює напрямок руху. Після зупинки на відео чітко зафіксовано, що у автомобілі за кермом перебуває ОСОБА_1 , що спростовує його твердження про те, що він в момент зупинки не керував транспортним засобом.

Також на відеозаписі на 06 хв. 18 сек. особа яка перебувала разом з ОСОБА_1 повідомляє, що вони просто розвернулись. Після цього, особа яка перебувала разом з ОСОБА_1 ще раз неодноразово повідомляє, що ОСОБА_1 просто розвернувся, що підтверджує факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

На думку суду ОСОБА_1 надав суду такі пояснення з метою уникнути адміністративної відповідальності.

Крім того, на думку суду не підлягають задоволенню клопотання захисника про виклик свідків та витребування доказів, а саме: повного відео з нагрудної камери поліцейського, оскільки в матеріалах справи містися достатньо доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою прилада «Драгер» та в медичному закладі.

Витребування відео та виклик свідків на думку суду призведе до затягування розгляду справи. Прийняте судом рішення про відмову в задоволенні клопотань про виклик свідків та витребування доказів узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

Крім того, у рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди.

Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Законом України від 07.07.2016 № 1446-VІІІ посилена відповідальність за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги положення ст. 33 КУпАП, що при накладенні стягнення враховується особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан та обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає за необхідне обрати ОСОБА_1 стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки саме такі види адміністративних стягнень, передбачені санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП на думку суду, зможуть виховати правопорушника та запобігти вчиненню ним нових правопорушень.

Обставин, що обтяжують або пом`якшують адміністративну відповідальність відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст. ст. 34-35 КУпАП, судом не встановлено.

Окрім цього, оскільки суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з нього на користь держави підлягає стягненню судовий збір відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір".

На підставі викладеного, керуючись ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про судовий збір", ст. ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, 291, 294, 307, 308 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 - визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративні стягненні у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. та позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження (внесення подання прокурора) цієї постанови.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 КУпАП, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Скарга, подання прокурора подаються до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці.

Суддя П. Л. Отвіновський