Справа № 492/72/20
Провадження № 3/492/56/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Арциз

Суддя Арцизького районного суду Одеської області Черевата В.І.,

розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Арцизького ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого за наймом, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

02 січня 2020 року о 23 годині 00 хвилин, в м. Арциз Одеської області по пров. Транспортний, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки «DAF XF 95-430», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , огляд проводився зі згоди водія, у встановленому законом порядку у присутності двох свідків із застосування приладу «Драгер», результат обстеження 1,77 ‰.

За таких обставин, водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, 02 січня 2020 року о 23 годині 00 хвилин, в м. Арциз Одеської області по пров. Транспортний, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем марки «DAF XF 95-430», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , не зупинився на вимогу працівника поліції, завчасно подану за допомогою проблискових маячків та звукового спецсигналу. Був затриманий шляхом переслідування на патрульному автомобілі, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

За таких обставин, водій ОСОБА_1 порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 122-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та повідомив, що дійсно сів за кермо, випивши пляшку пива. Однак сумнівається в достовірності тесту на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» 6810, крім того, трубку до тесту не було розпаковано в його присутності. Права йому не роз`яснили. Також повідомив, що на вимогу поліції одразу не зупинився, оскільки він слухав музику і не почув сирену.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП.

Положеннями ст. 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Частиною 1 ст. 254 КУпАП передбачено, що при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку. Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Кодексом України про адміністративні правопорушення передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 093588 від 03.01.2020 року, водію ОСОБА_1 , ставиться в провину порушення п. 2.9-а Правил дорожнього руху України, згідно з положенням якого, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 093588 від 03.01.2020 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення (а. с. 3).

Відповідно до акту огляду на стан алкогольного сп`яніння вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння та в нього виявлено 1,77 проміле (а. с. 5-7).

Відповідно до довідки Арцизького ВП ГУНП в Одеській області від 10.01.2020 року, згідно облікових даних адміністративної практики ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, впродовж року не притягувався, отримане посвідчення водія тимчасово вилучено (а.с. 4).

Крім того, в судовому засіданні було досліджено відеозапис, на якому видно, що ОСОБА_1 повідомив працівникам поліції, що вживав дві пляшки пива перед тим, як сісти за кермо, пройшов тест на стан сп`яніння, в результаті якого у водія виявлено 1,77 проміле. Крім того, ОСОБА_1 не оскаржував результати тесту та не наполягав на проходженні перевірки на стан алкогольного сп`янінні в медичному закладі. В протоколі про адміністративне правопорушення поставив власний підпис про те, що йому роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який повідомив, що був присутнім, коли водій ОСОБА_1 пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», в лікарню їхати відмовився. Свідок також повідомив, що водій не заперечував факт відносно вживання алкоголю.

Також в судовому засіданні був допитаний поліцейський СРПП № 4 Арцизького ВП ГУНП Галкін А ОСОБА_3 ., який розповів, що водія ОСОБА_1 зупиняли, оскільки він проїхав на знак, де вїзд вантажних автомобілей заборонено, також його номерний знак не освітлювався. На вимогу працівників поліції водій зупинитись, тривалий час не реагував, після зупинки також тривалий час не бажав виходити з автомобілю та надавати посвідчення водія. Водій був з явними ознаками алкогольного сп`яніння, у зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що водій погодився. Їхати до Арцизької ЦРЛ для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Після чого автомобіль було тимчасово поміщено на арешт майданчик.

Таким чином, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи та підтверджена доказами, дослідженими судом.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 093589 від 03.01.2020 року, водію ОСОБА_1 , ставиться в провину порушення п. 2.4 Правил дорожнього руху України, згідно з положенням якого, на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил, а також: пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1; дати можливість перевірити номери агрегатів і комплектність транспортного засобу; дати можливість оглянути транспортний засіб відповідно до законодавства за наявності на те законних підстав, у тому числі провести з використанням спеціальних пристроїв (приладів) зчитування інформації із самоклейної мітки радіочастотної ідентифікації про проходження обов`язкового технічного контролю транспортним засобом, а також перевірку технічного стану транспортних засобів, які відповідно до законодавства підлягають обов`язковому технічному контролю.

Так, провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП підтверджується наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 093589 від 03.01.2020 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення (а. с. 8); відеозаписом, дослідженим в судовому засіданні.

Таким чином, з викладеного випливає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення та підтверджується доказами дослідженими судом.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд при накладенні адміністративного стягнення враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особистість правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки.

Суд зазначає, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено умисно та є грубим порушенням порядку користування правом керування транспортними засобами.

Крім того, як вбачається з оглянутого в судовому засіданні відеозапису, правопорушнику ОСОБА_1 тривалий час не зупинявся на вимогу поліції, після зупинки такж відмовлявся надати документи.

Оцінюючи докази у сукупності, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ст. 36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи викладене, а також ступінь небезпеки, викликану тим, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, суд вважає, що необхідним і достатнім адміністративним стягненням для правопорушника буде у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, з метою подальшого запобігання правопорушень та виховування особи в дусі дотримання «Правил дорожнього руху України».

Згідно ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на правопорушника за вчинення ним адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчинених адміністративних правопорушень та заходом державного примусу, враховуючи умови та характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника: вік, соціальне положення, ступінь його вини та ставлення до вчиненого, відсутність пом`якшуючих відповідальність обставин під час вчинення даних правопорушень, а також беручи до уваги, що адміністративні правопорушення було скоєно під час керування транспортним засобом, у стані алкогольного сп`яніння, що в свою чергу створювало пряму загрозу для життя та здоров`я людей, ту обставину, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату та час судового засідання до суду не з`явився, що вказує на легковажне ставлення останнього до положень діючого законодавства, суд вважає за необхідне та достатнє для виховання особи, запобігання вчинення нових правопорушень застосувати до правопорушника адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, тому остаточне адміністративне стягнення належить накласти в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 гривень.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 36, 40-1, 122-2, 130, 268, 279, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

УХВАЛИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ст. 122-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення:

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік;

- за ст. 122-2 КУпАП у виді штрафу у розмірі дев`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 153 (сто п`ятдесят три) гривні 00 копійок.

У відповідності до ч. 2 ст. 36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Термін позбавлення ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів обчислювати з дня здачі або вилучення документа, що засвідчує це право.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання до Арцизького районного суду Одеської області апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ

Арцизького районного суду В.І. Черевата

Одеської області