Справа № 409/1351/20
Провадження № 33/810/181/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Сєвєродонецьк 16 жовтня 2020 року

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справах Луганського апеляційного суду Люклянчук В.Ф., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Громадянина України, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ВСТАНОВИВ

З постанови судді вбачається, що 10 червня 2020 року о 01 годині 15 хвилин на автодорозі Т 13-07, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-21063, д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення вимови. Від всіх форм огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, тим самим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Разом з апеляційною скаргою, котра направлена 15 вересня 2020 року, ОСОБА_1 в клопотанні просить поновити йому строк апеляційного оскарження зазначеної постанови судді. В обґрунтування доводів про поновлення строку апеляційного оскарження зазначає, що тимчасово мешкає у м. Київ. Копія оскаржуваної постанови була направлена за адресою його постійного проживання та отримана його батьками 07 вересня 2020 року. Він особисто копію постанову судді отримав 11 вересня 2020 року, тому він вважає, що строк ним пропущений з поважних причин.

В апеляційній скарзі правопорушник просить скасувати вищевказану постанову та винести нову постанову, якою провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Вважає, що судом при розгляді адміністративної справи суттєво допущені порушення вимог КУпАП. Зазначає про розгляд справи за його відсутності, без його належного повідомлення про час та місце розгляду справи. Приводить свою версію складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, за якою він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. При цьому поліцейський після зупинки його транспортного засобу погрожував йому, кричав, був роздратований. Стверджує, що при розгляді даної справи судом допущена односторонність. Розгляд справи за його відсутності порушив його право на захист, адже він не мав можливості надати докази на підтвердження невинуватості. На його думку, протокол про адміністративне правопорушення не може використовуватися, як доказ, тому, що він не відповідає чинному законодавству, копію протоколу йому надано не було. При складанні цього протоколу поліцейський порушив вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція). Поліцейський не зазначив в протоколі про причини, з яких він відмовився від його підпису. Переконаний, що суддя при розгляді справи не міг посилатися на письмові пояснення свідків, адже їх не було безпосередньо допитано в суді. Оспорює зміст відеофайлів, що долучені до матеріалів справи, вказавши, що відеозапис змонтований. З цього приводу посилається на практику Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду щодо вимог до постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, необхідності зазначення технічного засобу, за допомогою якого здійснено даний відеозапис. Свідки не надали пояснення, що саме він керував автомобілем, а в іншому разі відмова від освідчення не є карною.

Апеляційна скарга на постанову судді подана після закінчення 10-ти денного строку на апеляційне оскарження, встановленого ч. 2 ст. 294 КУпАП. Однак клопотання про поновлення строку апеляційного оскарження містить посилання на обставини, які є поважними, у зв`язку з чим вважаю за необхідне поновити строк апеляційного оскарження постанови судді.

У судове засідання ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явився, що не перешкоджає розгляду справи.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційне скарга не підлягає задоволенню, з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановлена адміністративна відповідальність не тільки за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а й за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ДПР № 217034 від 10 червня 2020 року ОСОБА_1 в цей день о 01 годині 15 хвилин на автодорозі Т 13-07, керував автомобілем ВАЗ-21063, д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місця зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alcotest та проведення такого огляду у медичному закладі у присутності двох свідків водій відмовився.

Всупереч доводам апелянта, даний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП.

ОСОБА_1 скористався своїм правом та відмовився від його підпису, про що зроблений відповідний запис. При цьому законодавство про адміністративні правопорушення не передбачає необхідності вказувати в протоколі причини, з яких особа, що притягається до адміністративної відповідальності відмовилась від його підпису. Відмова ОСОБА_1 від підпису протоколу про адміністративне правопорушення, може свідчити й про його відмову від отримання його копії, оскільки у даному протоколі відсутній підпис у графі про отримання його копії.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються дослідженими суддею суду першої інстанції відеозаписом, на якому зафіксовані обставини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 . У подальшому працівники поліції, виявивши у нього ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу чи у медичному закладі, від чого він у присутності двох свідків відмовився.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддею відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд не вбачає порушення вимог Інструкції, що може потягнути за собою скасування постанови судді.

Відсутність в постанові судді вказівки на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис не тягне за собою безумовної підстави для визнання цього доказу недопустимим, оскільки вимоги до постанови судді про накладення адміністративного стягнення та до постанови по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів не є тотожними. Отже правова позиція Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, з посиланням на вимоги ч. 3 ст. 283 КУпАП, стосується іншої правої ситуації - розгляду справи посадовою особи уповноваженого підрозділу Національної поліції вказаної категорії справ.

В матеріалах справи відсутні дані про незаконність вимог чи дій поліцейських, тому доводи ОСОБА_1 , що йому погрожували, кричали є бездоказовими.

Посилання в апеляційній скарзі на необхідність безпосереднього допиту судом свідків, що були присутні при відмові ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, як на окрему підставі для скасування постанови, є безпідставними, оскільки ці докази не є вирішальними. В апеляційного суду відсутні підстави ставити під сумнів їх достовірність.

В апеляційній скарзі не оспорюється, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом на час його зупинки поліцейськими, тому посилання апелянта на те, що свідки не повідомили про ці обставини, як на підставу для закриття провадження у справі є надуманими.

Апеляційний суд зважає, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто за відсутності ОСОБА_1 , якого суд повідомляв судовими повістками за вказаною ним в протоколі про адміністративне правопорушення адресою. Втім дві судові повістки були повернуті без їх вручення, через те що адресат відсутній за вказаною адресою та за закінченням терміну зберігання.

При цьому апеляційний суд враховує, що на час складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, той проживав в м. Києві, про що вказують доводи його апеляційної скарги. Утім адреси свого проживання в м. Києві той не зазначив, що засвідчує його навмисні дії, спрямовані на недосягнення мети адміністративного стягнення, зокрема можливе закриття справи через закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

За таких обставин, розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 , у даному випадку, не суперечить ст. 268 КУпАП.

Окрім того ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, не з`явився, про причини неявки не повідомив.

З урахуванням того, що апеляційним судом ОСОБА_1 було поновлено право бути присутнім в судовому засіданні, надати пояснення з приводу обставин справи про адміністративне правопорушення, воднораз він не скористався своїм таким правом, тому слід вважати, що його відсутність в судовому засіданні суду першої інстанції не вплинула на висновок судді про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд вважає, що відсутні передбачені законом підстави для скасування постанови судді та закриття провадження по справі відповідно до вимог п. 1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 серпня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, постанову судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 28 серпня 2020 року, якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення за статтею ч. 1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова набирає чинності негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.Ф. Люклянчук