Справа № 152/1429/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 лютого 2020 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли з Шаргородського районного суду Вінницької області на:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , працюючого в аптеці ФОП Ванджури,

за ч. 1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 №204936 від 21 листопада 2019 року, ОСОБА_1 21 листопада 2019 року о 22 год.10 хв. в м. Шаргород по вул. Героїв Майдану керував транспортним засобом марки «Мерседес», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Належно повідомлений ОСОБА_1 на розгляд справи не з`явився. Його захисник, адвокат Когут О.В. подав суду письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 204936 від 21.11.2019 року складений з грубим порушенням вимог закону, а тому не може бути належним та допустимим доказом у даній справі. В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 допустив порушення хоча б одного пункту ПДР України, які стали причиною його зупинки, що також вбачається й з відеозапису, доданого до матеріалів справи, за даними якого, після зупинки його працівниками поліції, які не пояснили причини зупинки, відразу попросили пред`явити документи, що він і зробив. Крім того, поліцейські при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння порушили встановлений законом порядок його проведення, а саме, на місці зупинки ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з допомогою спеціальних технічних засобів, а одразу було запропоновано їхати у лікарню, що могло мати місце лише у випадку невизнання ним результатів огляду, проведеного на місці зупинки чи його відмови від проходження цього огляду на місці. Також, дані протоколу не співпадають з даними відеозапису, а саме в протоколі про адміністративне правопорушення час зупинки 21.11.2019 о 22.10 год., натомість за даними відеозапису видно, що він був зупинений працівниками поліції 21.11.2019 о 18.50 год., що є суперечливим. Крім того, свідки не були присутні при складанні поліцейським всього протоколу, а підписали його незаповненим, що є порушенням. За змістом письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , вони були присутні при тому, коли він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі та з допомогою спеціального технічного приладу «Драгер», однак, текст таких пояснень не написаний власноруч свідками, а є заздалегідь надрукований, шаблонний. Цей текст не відповідає реальним обставинам справи, оскільки, як вбачається із відеозапису, поліцейські не один раз наголосили свідкам, що вони засвідчують лише його відмову проїхати на огляд у лікарню. Жодних даних того, що вони у присутності свідків пропонували йому пройти огляд на місці, а він відмовився, немає. В порушення вимог наказу департаменту патрульної поліції № 100 від 3.03. 2016 року про затвердження «Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них» відеозапис не було проведено з часу його зупинки і до закінчення складання протоколу. В матеріалах справи також відсутні відомості про технічних засіб, за допомогою якого було здійснено відео фіксацію. Після складання протоколу його не було відсторонено від керування транспортним засобом. Зважаючи на вищенаведені порушення, адміністративну справу щодо ОСОБА_1 просив закрити.

Вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що беззаперечних доказів винуватості ОСОБА_1 під час розгляду справи не здобуто, з огляду на наступне.

Допитана під час розгляду справи в якості свідка ОСОБА_4 пояснила, що являється колишньою дружиною ОСОБА_1 і 21 листопада 2019 року пізно увечері їхала разом із ОСОБА_1 у його автомобілі через м.Шаргород. Позаду них рухався автомобіль без будь-яких розпізнавальних знаків. Потім у даному автомобілі увімкнулися проблискові маячки, їх зупинили. Після цього до ОСОБА_1 підійшли працівники поліції. Причини зупинки не пояснювали. На їхню вимогу ОСОБА_1 пред`явив документи. Працівники поліції повідомили його про те, що підозрюють, що він може бути у стані алкогольного сп`яніння. Після цього ОСОБА_1 разом з поліцейськими у їхньому авто поїхали в медзаклад на освідчення, проте через 5-10 хв. повернулися назад, зупинили двох свідків, яким запропонували підписати протокол, що він відмовляється пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у лікарні. Потім поліцейські сказали ОСОБА_1 сісти за кермо свого авто та проїхати з ними до відділення поліції, що він і зробив. Протокол про адміністративне правопорушення складали у відділені поліції.

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Згідно ч.ч.2,3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Статтею 35 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено вичерпний перелік підстав, за яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Однак, до протоколу про адміністративне правопорушення не додано доказів правомірності зупинки працівниками поліції транспортного засобу ОСОБА_1 , внаслідок якої був складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 40 Закону України від 02 липня 2015 року №580-VIII "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою:1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Згідно п.2 розділу ІІ інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх

справ України 18 грудня 2018 року № 1026, портативний відеореєстратор та карта пам`яті обліковуються з наданням відповідного інвентарного та номенклатурного номерів.

Згідно ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, та паркування транспортних засобів, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

На підтвердження вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено відеозапис з нагрудної камери поліцейського, який було оглянуто в судовому засіданні. Однак, з наданого відеозапису не встановлено, що поліцейські на місці зупинки пропонували ОСОБА_1 в присутності свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, від чого він відмовився. Крім того, зазначений відеозапис не може бути взятий до уваги як належний доказ, оскільки у матеріалах по справі не міститься посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

З огляду на наведене суд не бере до уваги наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 в матеріалах справи відсутні.

Також, в порушення ч.1 ст.266 КУпАП ОСОБА_1 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин вважаю, що немає належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КК України.

Керуючись ст. 245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя