Справа № 308/2319/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І м е н е м У к р а ї н и
30.09.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Ільтьо А.М., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 ,
в с т а н о в и в :
постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2020 року
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , гр. України,
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Зазначає, що в постанові суду вказано, що ОСОБА_1 у судовому засіданні жодних пояснень щодо вчинення правопорушення не надав, однак таке не відповідає дійсності, оскільки апелянт чітко повідомив, що вину у скоєнні правопорушення не визнає, оскільки такого не вчиняв, так як транспортним засобом не керував та жодного маневру не здійснював. Стверджує, що транспортний засіб без руху знаходився на обочині вул. Тупікової в с. Минай у зв`язку із поломкою, однак суддя не взяв до уваги пояснення, порушуючи норму ст. 251 КУпАП. Вказує і на те, що клопотання подані в інтересах ОСОБА_1 про витребування відеозапису та допиту свідків і працівників поліції, з метою встановлення істини в справі, не взяті до уваги. Також зазначає, що справу розглянуто за відсутності захисника Коваленка В.В., що є грубим порушенням його прав. Просить постанову скасувати та ухвалити нову, якою провадження в справі закрити.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та адвоката Ільтьо А. М., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані в справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга має бути задоволена частково з таких підстав.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
У п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства в справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті вказується на таке:
1) звернути увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.
2) при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.
3) зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та викладені у постанові висновки апеляційний суд доходить до суджень про те, що вказані вимоги закону не були дотримані як інспектором СРПП № 4 Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП України в Закарпатській області Малець Р. при проведенні перевірки та складанні протоколу, так і суддею місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку із чим доводи апеляційної скарги про незаконність постанови визнаються такими, що заслуговують на увагу.
Однак, посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2. 5 ПДР та, відповідно, вину в скоєнні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, про його винуватість у скоєнні цього проступку.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, як убачається з відеозапису, що міститься на наявному в матеріалах справи СД-диску, на такому відображена подія від 22.09.2019, яка взагалі не стосується гр. ОСОБА_1 .
При цьому, в матеріалах справи відсутні будь-які докази, які б підтверджували факт керування ОСОБА_1 автомобілем по вул. Тупіковій у с. Минай Ужгородського району 12.02.2020 о 23 год. 45 хв.. Із письмових пояснень гр. ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , а також рапорту інспектора Малець Р. не вбачається, що такими підтверджено факт керування ОСОБА_1 автомобілем.
При цьому, в матеріалах справи відсутні й передбачені КУпАП та іншими нормативними актами копії документів, які підтверджують право ОСОБА_1 на керування транспортними засобами, у тому числі автомобілем, зокрема, копія посвідчення водія та копія технічного паспорту на транспортний засіб.
Вищенаведене, на переконання апеляційного суду, також свідчить про те, що протокол складено щодо ОСОБА_1 без додержання вимог передбачених ст. 256 КУпАП, що залишилось поза увагою суду першої інстанції, і що у свою чергу призвело до неповноти судового розгляду та передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.
Крім того, як убачається зі змісту оскаржуваної постанови, при вирішенні питання про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, судом першої інстанції всупереч вимог ст. 33 КУпАП не з`ясовувались дані про особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, що у свою чергу підтверджується відсутністю таких відомостей у матеріалах справи.
Пунктом 24 вищезазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України, окрім іншого, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.
Відповідно до положень Кодексу України про адміністративні правопорушення вжиття заходів по встановленню осіб, які вчинили адміністративні правопорушення на транспорті, у тому числі при керуванні транспортними засобами, їх огляд, складання протоколів про адміністративні правопорушення, з`ясування обставин, за яких скоєно правопорушення, встановлення свідків (очевидців) події та їх допиту, вилучення речей та документів, у тому числі посвідчення водія, збирання інших доказів у підтвердження вини особи, покладаються на органи Національної поліції, їх територіальні підрозділи, у зв`язку з чим, постанова суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню із направленням матеріалів справи про адміністративне правопорушення до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.
Під час належного оформлення необхідно усунути вищевказані недоліки складеного щодо ОСОБА_1 протоколу, витребувати і приєднати до справи належні докази у підтвердження факту керування ОСОБА_1 автомобілем у зазначені в протоколі час та місці, а суду першої інстанції - на підставі зібраних доказів, надавши належну оцінку й доводам, які містяться у поданій ОСОБА_1 апеляційній скарзі, прийняти законне та обґрунтоване рішення по суті адміністративного правопорушення.
Крім того, під час належного оформлення також підлягає з`ясуванню чи були в інспектора Малець Р., який склав протокол, підстави для обмови ОСОБА_1 та фальсифікації протоколу.
На підставі вищенаведеного, доводи апеляційної скарги про закриття провадження в справі на підставі ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, не можуть бути задоволені з огляду на наведені вище недоліки, допущені при проведенні перевірки та складанні щодо ОСОБА_1 протоколу, а також у зв`язку з тим, що можливості збирання додаткових доказів та з`ясування обставин у підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не вичерпані.
З огляду на вищенаведене, апеляційний суд доходить висновку про те, що постанова судді як незаконна та передчасна має бути скасована, подана апеляційна скарга частковому задоволенню, а матеріали справи про адміністративне правопорушення поверненню до Ужгородського РВП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.
Приймаючи рішення про повернення справи для належного оформлення також беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; що всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на користь цієї особи; що в підтвердження висновку про доведеність вини особи у скоєнні правопорушення суд вправі посилатись лише на докази, які зібрані відповідно до чинних нормативно-правових актів України, не містять суперечностей і не породжують сумнівів у достовірності зазначених у них відомостей; що можливості збирання додаткових доказів у справі не вичерпані.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу, яку подав ОСОБА_1 , задоволити частково.
Постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 08 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати, а матеріали справи повернути до Ужгородського РВП ГУНП в Закарпатській області для належного оформлення.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан