Справа № 163/2439/19 Провадження № 3/170/462/20
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
15 вересня 2020 року смт Шацьк
Матеріали вказаної справи про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 надійшли на розгляд до Шацького районного суду Волинської області згідно з ухвалою Волинського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року.
Проте викладені у зазначених протоколах обставини вчинення ОСОБА_1 порушень митних правил не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи судом.
ОСОБА_1 на розгляд справи в суді не прибув, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду; заяв чи клопотань щодо суті протоколів та процедури їх розгляду суду не подав.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Кривошей А.М. в судове засідання не прибув, подав суду заяву, у якій просить провести розгляд без його участі та без участі ОСОБА_1 , який його повідомив, що не може прибути в судове засідання. Захисник вважає, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів тієї обставини, що ОСОБА_1 мав умисел, спрямований на протиправне ввезення в України товарів шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві дані щодо вартості товару; не був особою, відповідальною за достовірність комерційної інформації в товаросупровідних документах, виконував виключно функцію перевізника, а відтак відсутня підстава для притягнення його до відповідальності і відповідно провадження у справі підлягає закриттю.
Волинську митницю ДФС належним чином повідомлено про місце і час розгляду справи; представника в судове засідання не направлено, заяв, клопотань суду не подано.
В судове засідання прибув захисник ОСОБА_1 адвокат Хомич Р.В., який суду пояснив, що ОСОБА_1 за обставин, викладених у протоколах, не мав умислу, спрямованого на протиправне ввезення в Україну товарів шляхом подання митному органу документів, що містять неправдиві дані щодо вартості товару, та не був особою, відповідальною за достовірність комерційної інформації в товаросупровідних документах, він виконував функцію перевізника. Тому захисник просив провадження у справі про порушення митних справи щодо ОСОБА_1 закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.
Проте матеріали додаткової перевірки, які подані митним органом, пояснень ОСОБА_2 не містять, отже, вказівки апеляційного суду щодо достовірного, повного та об`єктивного встановлення усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, та надання їм відповідної оцінки, не виконано.
Частиною 1 статті 483 МК України встановлена відповідальність, зокрема, за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, в тому числі, з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо найменування, кількості та вартості товарів, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару. Таке порушення митних правил може бути вчинено лише з прямим умислом.
Згідно з ч. 1 ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.
Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.
Під час розгляду справи в суді встановлено, що Волинською митницею ДФС до протоколів щодо ОСОБА_1 долучено довіреність від 22 жовтня 2019 року, за змістом якої ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_1 на придбання за кордоном та розмитнення на його ім`я будь-якого автомобіля за ціною та на умовах ними обумовленими, перегнати будь-який автомобіль за місцем проживання довірителя (а.с. 12).
Поряд з цим судом установлено, що придбання сідельного тягача "DAF" номерний знак НОМЕР_9 ідентифікаційний номер НОМЕР_10 відбулося 25 вересня 2019 року, придбання напівпричепа "BODEX" номерний знак НОМЕР_6 ідентифікаційний номер НОМЕР_11 відбулося 18 жовтня 2019 року, тобто фактично до видачі вказаної довіреності від 22 жовтня 2019 року.
Отже за вказаною довіреністю правочини з придбання ОСОБА_1 може вчиняти від імені та в інтересах ОСОБА_2 лише з дати видання довіреності, тобто з 22.10.2019 року. Відповідно на час придбання зазначеного у протоколах сідельного тягача та напівпричепа ОСОБА_1 не мав ні права, ні обов`язку укладати документи від імені та в інтересах ОСОБА_2 , отже не несе відповідальності за їх зміст.
Відповідно до п. 37 ч. 1 ст. 4 МК України, перевізником є особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між митними органами на території України або є відповідальною за такі перевезення.
Стаття 460 МК України встановлює особливості відповідальності за деякі види порушень митних правил. В частині 2 вказаної статті зазначено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі, якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (СМК).
Відповідно до ст. 198 МК України органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України згідно зі ст. 355 цього кодексу подаються документи, що містять відомості, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України. Питання декларування митної та врахування при цьому фактурної вартості, контрактів, належності та допустимості документів вирішується при поданні митної декларації у внутрішній митниці.
Судом встановлено, що у всіх товаросупровідних документах, які надав ОСОБА_1 до митного контролю, вірно зазначені відомості про переміщувані ним транспортні засоби, сідельний тягач та напівпричеп; реєстраційні номери в документах відповідають зазначеним на транспортних засобах. Вся інша відображена у наданих ОСОБА_1 документах інформація є комерційною інформацією, яка враховується декларантом при остаточному декларуванні на внутрішній митниці, у даному випадку це митний термінал Волинської митниці ДФС. Надані ОСОБА_1 технічні документи на транспортні засоби, всі інші документи, отримані за межами України, що подані ним, в тому числі на вимогу співробітників митниці, на даний час є дійсними.
У доданих до протоколів документах, на які Волинська митниця посилається як на докази винуватості ОСОБА_1 , його прізвище як сторони угоди чи в будь-якому іншому відношенні не зазначено. Особа, яка значиться в документах про придбання транспортних засобів, ОСОБА_5 , під час їх придбання перебував за межами України, що підтверджено копією паспорта ОСОБА_2 та відповіддю Державної прикордонної служби на запит суду. Наявність у водія експортної декларації країни відправлення товару під час перетину митного кордону України не є порушенням, оскільки вона подається до митного контролю під час оформлення товару на внутрішній митниці.
Тому суд вважає, що під час переміщення через митний кордон України вказаного сідельного тягача та напівпричепа ОСОБА_1 здійснював на підставі виданої йому ОСОБА_2 довіреності від 22 жовтня 2019 року як перевізник.
Отже кваліфікацію дій ОСОБА_1 як подання документів, які містять неправдиві відомості про відправника (продавця) товару і необхідні для визначення митної вартості самого товару суд вважає безпідставною, так як митна вартість перевізником не визначається і цей процес відбувається при декларуванні у внутрішній митниці.
Таким чином на підставі наданих суду та досліджених під час розгляду протоколів доказів у справі, у їх сукупності, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, оскільки суду не надано доказів наявності у ОСОБА_1 умислу на вчинення дій, спрямованих на переміщення через митний кордон України з приховуванням від митного контролю зазначених у протоколах сідельного тягача та напівпричепа, шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення вказаних товарів документів, що містять неправдиві відомості щодо про відправника (продавця) та неправдиві відомості про ціну товару, необхідну для визначення його митної вартості. Також суду не надано доказів вчинення ОСОБА_1 під час переміщення вказаного товару через митний кордон України з такою метою конкретних дій, які утворюють об`єктивну сторону складу вказаного правопорушення.
Не здобуто такі докази і під час проведення додаткової перевірки (доопрацювання) та під час розгляду справи судом.
В силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та винуватість особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, провадження у справі щодо ОСОБА_1 слід закрити.
Відповідно до ст. 256 КУпАП речі і документи, що є знаряддям або безпосереднім об`єктом правопорушення, виявлені під час затримання, особистого огляду або огляду речей, вилучаються посадовими особами органів, зазначених у статтях 234-1, 234-2, 244-4, 262, 264 цього Кодексу. При закритті провадження у справі вилучені товари підлягають поверненню, крім випадків, коли ці товари вилучені з обігу.
Тому зазначений товар слід повернути отримувачу, документи слід повернути власникам для проведення митного оформлення згідно з чинним законодавством України.
Керуючись статтями 522, 527, 528 МК України, суддя
П О С Т А Н О В И В :
На постанову може бути подана апеляційна скарга до Волинського апеляційного суду
області через Шацький районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя /підпис/ Н.В.Жевнєрова
Суддя Шацького районного суду Волинської області Н.В.Жевнєрова