Справа № 186/1663/20
Провадження № 3/0186/831/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

в справі про адміністративне правопорушення

29 грудня 2020 року м. Першотравенськ

Суддя Першотравенського міського суду Дніпропетровської області Янжула С. А.

розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшла від Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Першотравенська, Дніпропетровської області, громадянина України, працюючого в ШУ "Дніпровське", проживаючого по АДРЕСА_1 , та зареєстрованого по АДРЕСА_2 , притягнутого по ч.1 ст.173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

14 грудня 2020 року інспектором СРПП Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області складено протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 по ч.1 ст.173-2 КУпАП, згідно якого останній 14 грудня 2020 року о 13:50 годині, знаходячись по АДРЕСА_1 , штовхнув сина своєї дружини, шлюб з якою офіційно не зареєстрований, - ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , чим вчинив насильство в сім`ї.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вказаного правопорушення не визнав та пояснив, що перебуває у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_2 , остання має сина - ОСОБА_3 . З дитиною в нього склалися гарні стосунки, він піклується про нього, займається його вихованням. Дитина хвора на епілепсію, бувають часті приступи агресії, може зненацька хапати сторонні предмети, нападати, буває, що хапається за ніж. 14 грудня 2020 року він перебував за вказаною адресою, бо отримав виробничу травму, в нього пошкоджена рука. Син ОСОБА_2 також був вдома, все було нормально, потім останній почав проявляти ознаки агресії, стався приступ, намагався напасти на нього, вдарив по обличчю, він, щоб захистити свою пошкоджену руку, взяв у руки скалку і виставив її перед собою, ОСОБА_4 схопив ніж, хотів порізати свою матір, на нього замахувався, прикладав ніж до своєї руки, хотів порізати. Дружина викликала поліцію. Дитину відвезли до психіатра, потім направили на лікування до психіатричної лікарні. Він дитину не ображав, не штовхав.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що мешкає з ОСОБА_1 в цивільному шлюбі. В неї є син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 14 грудня 2020 року о 13:50 годині син, який хворіє на епілепсію, схопив ніж, в нього була емоційна агресія,хотів порізати ножем її, як матір, та ОСОБА_1 , прикладав до своєї руки ніж, щоб себе порізати. Вона викликала поліцію, це робила неодноразово, поліція відвезла сина до лікаря-психіатра, вона також поїхала. Лікар вирішив, що потрібно сина покласти в лікарню, коли дізналися, що в нього підозра на ковід, запросили результат з лабораторії, результат - негативний, їх направили в лікарню "Ігрень". Син там лікувався. 28 грудня 2020 року сина виписали, коли в нього трапляються такі приступи агресії, його потрібно лікувати. Він навчається в інтернаті. ОСОБА_1 відноситься до сина нормально, грає з ним в ігри, ніколи не ображає. 14 грудня 2020 року ОСОБА_1 сина не бив, навпаки, син нападав на ОСОБА_1 , бив його кулаками, а у нього перелом руки, він не міг від сина захиститися, однією рукою не міг схопити його руки, взяв скалку, тримав її перед собою, щоб захиститися. Перед цим син на неї напав, вдарив її кулаком в обличчя, розбив губу, міг і зуби вибити. Син забіг на кухню, взяв великий ніж - тесак, показував, що собі руку поріже. Всі ці проблеми вони вирішують в кругу сім`ї, а цього разу вона викликала поліцію. ОСОБА_1 ніколи не бив і не б`є її сина.

Вислухавши ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення ОСОБА_2 , пояснення ОСОБА_3 , який показав, що 14 грудня 2020 року, приблизно о 14:00 годині, він посварився зі своєю матір`ю по причині того, що шумів та не слухався її, в ході сварки він забіг на кухню та схопив ніж, для чого взяв ніж, не знає, напевно, щоб порізати яблука. Також, його вдарив ОСОБА_5 , приходжу до наступного висновку.

Статтею 256 КУпАП, яка передбачає вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, поміж іншого, дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи,при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Суд (суддя) законодавчо позбавлений права збирати докази вини (брати на себе функції обвинувачення). Це підтверджено не тільки міжнародним правом, але і національної судовою практикою. Принцип диспозитивності є одним із засадничих в українському та міжнародному судочинстві.

Крім того, згідно з п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардс проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово посилався на те, що провадження у справах про адміністративні правопорушення, за гарантіями може прирівнюватися з кримінальним для цілей застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.39 рішення «Лучанінова проти України» від 09.09.2011 року (заява №16347/02), п.1 резолютивної частини рішення «Швидка проти України від 30.10.2014 року (заява №17888/12)), обґрунтовуючи їх, зокрема, як характером законодавчого положення, яке порушувалося (КУпАП), так і профілактичною та каральною метою стягнень, передбачених цим положенням.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оскільки ч.1 ст.173-2 КУпАП ОСОБА_1 порушено не було, так як матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вчинення ним вказаного правопорушення, а саме: що він вчинив дії психологічного та фізичного характеру стосовно неповнолітнього ОСОБА_3 , справа про адміністративне правопорушення відносно нього підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.24,36,40,40-1, ст.173-2, п.1 ч.1 ст.283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу, а також постанов, прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 185-3 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Суддя: С. А. Янжула

Постанова набирає законної сили:_______________________

Строк пред`явлення постанови до виконання ________________________________