Номер провадження: 33/813/1140/20
Номер справи місцевого суду: 497/1101/2020
Головуючий у першій інстанції Раца В.А.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.10.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання Стоянової Л.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Болградського районного суду Одеської області від 27.08.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Болградського районного суду Одеської області від 27.08.2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. Жовтневе Болградського району Одеської області, громадянки України, працюючої ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Болградським РС ГУ ДМС України в Одеській області 02.12.1999 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначено йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420.40 гривень (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 406388 від 20.08.2020 року встановлено, що 20.08.2020 року о 12 годині 05 хвилині, громадянка ОСОБА_1 , в період дії карантину, торгувала в своєму магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , без індивідуального засобу захисту - респіратору або захисної маски, чим порушила вимоги п.п.10.1 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

На дану постанову ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Болградського районного суду Одеської області від 27.08.2020 року, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП або звільнити від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, оголосити їй усне зауваження.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому в порушення приписів ч. 1 ст. 256, ст. 251, ст.252 КУпАП, в протоколі не було зазначено чіткої норми закону чи підзаконного нормативного акту, який порушено, не вказано кому саме ОСОБА_1 продала товар, протокол складено без участі понятих. 20 серпня 2020 року в приміщені магазину нікого, крім продавця, не було. Було дуже жарко та задушливо. Коли до магазину зайшли працівники поліції, вона знаходилася без засобів індивідуального захисту, оскільки зняла маску для її заміни та не встигла надягнути.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явилася, однак в апеляційній скарзі міститься клопотання про розгляд справи у її відсутність, у зв`язку із чим, на підставі положень ч. 2 ст. 268 та ст. 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе провести розгляд апеляційної скарги за відсутності апелянта.

Вивчивши доводи апеляції та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова районного суду зміні виходячи з наступного.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 406388 від 20.08.2020 року.

Посилаючись на наведені докази, суд 1-ої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Згідно ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 406388, 20.08.2020 року о 12 годині 05 хвилині, громадянка ОСОБА_1 , в період дії карантину, торгувала в своєму магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по АДРЕСА_2 , без індивідуального засобу захисту - респіратору або захисної маски, чим порушила вимоги п.п.10.1 Постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 року.

Факт скоєння вказаного правопорушення судом першої інстанції встановлено на підставі: протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 406388 від 20.08.2020 року, особистими поясненнями ОСОБА_1 , наданими в суді, виписки з єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно п. п. 10.1 Постанови Кабінету Міністрів Україна від 22 липня 2020 р. № 641 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 та етапів послаблення протиепідемічних заходів» встановлено з 01 серпня 2020 року до 31 серпня 2020 року на всій території України, в тому числі Одеської області, карантин та заборонено до 31 серпня 2020 року перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, відеозапис події, перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності складу адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП в діях ОСОБА_1 , яка під час реалізації товару громадянину перебувала у приміщення без засобу індивідуального захисту, що спростовує твердження апелянта про відсутність на час встановлення зазначеного факту у приміщенні магазину інших осіб.

Проте, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП, в силу яких стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, ступінь її вини, вік, рід занять та майновий стан, відсутність обставин, які обтяжують відповідальність, апеляційний суд приходить до висновку, що на підставі ст. 22 КУпАП, ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності у зв`язку із малозначністю вчиненого правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

При цьому апеляційний суд враховує ту обставину, що наявними у матеріалах провадження доказами підтверджений факт наявності у ОСОБА_1 засобів індивідуального захисту на момент перевірки та приймає до уваги надані апеляційному суду характеристики та дані про її особу і сімейні обставини її життя, а також відсутність даних про притягнення її до адміністративної відповідальності, в тому числі за вчинення аналогічного правопорушення.

На думку суду апеляційної інстанції, застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню ОСОБА_1 нових правопорушень.

Враховуючи вищенаведене, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, оскаржувана постанова судді першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення підлягає зміні та звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю скоєного правопорушення з оголошенням останньої усного зауваження.

Керуючись ст. ст. 22, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Болградського районного суду Одеської області від 27.08.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення та на підставі санкції цієї статті призначено йому стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000.00 (сімнадцять тисяч) гривень в частині накладення адміністративного стягнення змінити.

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов