21.10.2020 Єдиний унікальний № 371/962/20
Провадження 3/371/381/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року м. Миронівка

Суддя Миронівського районного суду Київської області Гаврищук А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Миронівського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 26 вересня 2020 року о 21 годині 40 хвилин ОСОБА_1 в м. Миронівка по вул. Пироженка, Київської області, керував транспортним засобом марки ВАЗ-21124, н/з НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9 «а» Правил дорожнього руху України. Огляд проводився черговим лікарем у закладі охорони здоров`я, результат огляду алкогольне сп`яніння, у зв`язку з чим дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, день та місце розгляду повідомлений належним чином. Через канцелярію суду надійшло клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Рудика Ю.В. про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю у діях особи, що притягується до відповідальності, складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши письмові матеріали справи, суддя дійшов наступних висновків.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні.Обов`язок щодо доказування вини покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За правилами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів.

Відповідно до пт. 2.9 "а" ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакці.

Пунктом 2.5 ПДР України встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженою спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». Даною Інструкцією передбачено, що огляду на виявлення стану сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби). Відповідно до п. п. 5, 6 розділу II Інструкції перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Згідно з п. 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Тобто огляд на стан сп`яніння проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення виключно у випадку відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у разі його незгоди з результатами такого огляду. Обов`язок пройти огляд настає виключно в разі дотримання порядку такого огляду.

Відповідно до п. 17 розділу III Інструкції зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Тобто, належним доказом, що посвідчує перебування особи в стані алкогольного сп`яніння є саме висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається із матеріалів справи, до протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 додано висновок лікаря - нарколога Богуславської районної лікарні ОСОБА_2 , складений 28 вересня 2020 року, тобто через два дні після складення самого протоколу про адміністративне правопорушення 26 вересня 2020 року.

Стосовно відеозапису з нагрудної камери поліцейського, то цей доказ суд не бере до уваги, оскільки сам відеозапис відсутній, а із аудіозапису, що міститься на диску, неможливо чітко встановити учасників події, чи пропонувалося працівниками поліції ОСОБА_1 пройти освідування, чи відмовився останній від проходження огляду.

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 266 КУпАП, п. 22 Інструкцїї огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті та Інструкції вважається недійсним.

В абзаці другому п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, дані роз`яснення про те, що якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Законодавець чітко встановив вимоги до необхідності зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення саме дій водія, які свідчать про його ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, і лише після цього за необхідності направляти особу для проведення огляду в найближчому закладі охорони здоров`я.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує співробітників поліції дотримуватись вказаного порядку органи державної влади та органи місцевого самоврядування, оскільки їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однак протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 508146 від 26 вересня 2020 року не містить інформації про зазначення поліцейським СРПП Миронівського ВП сержантом поліції Юхимович В.С. дій водія ОСОБА_1 щодо ухилення від проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та чи взагалі йому пропонувалось на місці зупинки транспортного засобу пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а вказівка у самому протоколі на ті обставини, що огляд проводився в чергового лікаря Богуславської ЦРЛ, яка за твердженням поліцейського є найближчим закладом охорони здоров`я, у встановленому законом порядку є ігноруванням поліцейським вимог діючого законодавства.

Крім того, згідно інформації, яка міститься у протоколі, місцем зупинки транспортного засобу ВАЗ-21124, н/з НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 вказана вул. Пироженка, м.Миронівка, проте місцем складення протоколу про адміністративне правопорушення є вул.Бузницького, м. Миронівка.

Частиною третьою статті 283 КУпАП передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові 15 листопада 2018 року (справа № 524/5536/17, адміністративне провадження № К/9901/1403/17) сформовано висновок відповідно до якого, відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що складений протокол про притягнення особи до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Також Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду №537/2088/17,15.05.19 сформував висновок наступного змісту, - сам факт визнання особою вини у порушенні не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності. З`ясування обставин, за яких вчинено адміністративне правопорушення буде неповним і поверховим, якщо не дослідити його в усіх тих аспектах.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суддя приходить до висновку про недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Миронівський районний суд Київської області протягом десятиденного строку з дня винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: підпис А.В. Гаврищук

Згідно з оригіналом

Суддя: А.В. Гаврищук