Номер провадження: 33/813/1234/20
Головуючий у першій інстанції Пасечник М. Л.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Бикової К.А.,

осіб, які з`явилися до судового засідання:

-ОСОБА_1 ,

-захисника ОСОБА_1 адвоката Зубрицького О.О.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Зубрицького Олександра Олександровича на постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 15 вересня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Біляївського районного суду Одеської області від 15 вересня 2020 року визнано ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Накладено адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 коп.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, захисник ОСОБА_1 адвокат Зубрицький О.О. подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 15 вересня 2020 року та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що місцевий суд при розгляді справи відносно ОСОБА_1 проявив упередженість, однобічність та розглянув справу необ`єктивно, не з`ясувавши всі обставини справи та не оцінивши наявні докази у відповідності ст. 252 КУпАП, а тому дійшов невірного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Апелянт, зокрема, зазначає про порушення судом вимог, передбачених ч. 1 ст. 277 КУпАП, стосовно п`ятнадцятиденного строку розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки перше судове засідання в Біляївському районному суді Одеської області по даній справі призначено через 1 місяць 6 днів після визначення складу суду по справі. Також захисник зауважує, що місцевий суд, відмовивши у задоволенні клопотання захисника про відкладення розгляду справи, яке було призначено на 15.09.2020 року, розглянув справу у відсутність особи, що притягується до адміністративної відповідальності, та/або її захисника, чим порушив ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо права на справедливий суд, вимоги ст. 7, 245, 249, 268, 277 КУпАП, при цьому ОСОБА_1 бажала прийняти участь в судовому засіданні з метою ретельного дослідження усіх обставин справи, виклику у судове засідання свідків, надання суду відповідних доказів щодо закриття адміністративного провадження, у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення у її діях. Крім того, захисник заперечує належність та допустимість доказів по справі, а саме акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки з приладу «Драгер», оскільки зазначені у них свідки фактично не були присутніми при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, так як працівником поліції для огляду ОСОБА_1 залучались зовсім інші особи у якості свідків. Апелянт також посилається на те, що ОСОБА_1 не була згодна із оглядом на стан алкогольного сп`яніння, оскільки проходила зазначений огляд тричі, при чому два перших рази результат тесту із застосуванням приладу «Драгер» показав негативний результат, третій огляд показав позитивний результат, що, на думку апелянта, є дуже сумнівним результатом, оскільки перед третім оглядом із застосуванням приладу «Драгер» працівником поліції не зроблено перевірку цього приладу для впевненості, що він працює коректно.

Крім того, адвокат Зубрицький О.О. вказує, що на правопорушення, які мали місце до 01 липня 2020 року та були передбачені ст. 130 КУпАП, поширюється дія Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», як такого, що скасовує відповідальність за ці адміністративні правопорушення.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явились до судового засідання, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, у зв`язку з наступним.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Оскаржувана постанова судді місцевого суду обґрунтована тим, що дослідженні під час розгляду справи докази у своїй сукупності дають підстави вважати про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком районного суду на підставі наступного.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 277265 від 19.06.2020 року ОСОБА_1 18 червня 2020 року о 21:30 год. в м. Одесі на вул. Маршала Говорова, 1, керувала транспортним засобом HYUNDAI, д. з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Drager», тест №18, у присутності двох свідків. Спроба позитивна, результат 1,98 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушила вимоги п. 2.9.а Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Пунктом 2.9а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р. № 1306, встановлено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У своїх діях під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення поліцейські повинні керуватись положеннями КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395,

Положення ст. 266 КУпАП визначають, що особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Відповідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Розділ ІІ Інструкції встановлює положення щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Зокрема, встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (далі акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

В матеріалах справи наявна роздруківка тестування ОСОБА_1 на алкоголь за допомогою приладу «Драгер», прилад № ARLM-0413, принтер ARMC-0413, тест № 18, з якої вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння склав 1,98 %о.

До матеріалів справи приєднано акт огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений, у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини роту, нестійка хода, почервоніння обличчя, за допомогою приладу «Драгер», результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння позитивний - 1,98 %о. Даний акт не підписаний ОСОБА_1 .

З пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , наданих 18.06.2020 року, встановлено, що останні 18 червня 2020 року приблизно о 22-23 год., знаходячись за адресою: м. Одеса, вул. Маршала Говорова, 10/1, були запрошені поліцейськими у якості свідків під час проходження водієм автомобілем HYUNDAI, д. з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат даного огляду позитивний та склав 1,98 %о. При цьому, свідок ОСОБА_3 значив в поясненнях, що водій ОСОБА_1 мала ознаки алкогольного сп`яніння.

З наявних в матеріалах справи відеозаписів з нагрудних камер поліцейських встановлено, що 18.06.2020 року ОСОБА_1 проходила огляд на стан алкогольного сп`яніння. Даний огляд здійснений поліцейськими у присутності трьох свідків. Перед проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 співробітниками поліції проінформовано про порядок застосування спеціального технічного засобу та надано герметично закриту трубку (мундштук) для проходження алкотесту для відкриття. На перші дві спроби проходження тестування на алкогольне сп`яніння, ОСОБА_1 не змогла здійснити продуття алкотесту, не забезпечивши мінімально необхідний видих повітря, внаслідок чого алкотестером не зафіксований будь-який результат проходження огляду. На третю спробу ОСОБА_1 , забезпечивши видихом необхідний обсяг повітря, змогла здійснити проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який склав 1,98 %о, що показано та оголошено поліцейськими як самій ОСОБА_1 , так і присутнім особам (понятим).

Крім того з даних відеозаписів також вбачається, що ОСОБА_1 особисто підтвердила вживання нею алкоголю, а саме 100 грам джину без будь-якого уточнення давності часу вживання, що передував огляду на стан сп`яніння.

Даними відеозаписами підтверджено, що співробітник поліції ознайомив ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення та приєднаними до нього матеріалами, роз`яснив можливість зазначити з даному протоколі свої пояснення, вказав ОСОБА_1 на її право самостійно пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі. Від надання пояснень в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 відмовилась.

Слід зазначити, що відеозапис віднесений ч. 1 ст. 251 КУпАП до джерел доказів. Отже, поліцейські, здійснюючи відеофіксацію правопорушення, діяли відповідно до вимог ч. 1 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» та положень КУпАП. Частина 2 ст. 30 Закону України «Про національну поліцію» визначає, що поліцейські можуть застосовувати превентивні заходи, до яких відповідно до ст. 31 цього закону віднесено застосування засобів відеозапису.

Таким чином, матеріалами справи підтверджено, що співробітники поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діяли згідно до вимог чинного законодавства та у відповідності процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду.

Твердження апелянта щодо неправдивості та недопустимості відомостей, які містяться в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківки з приладу «Драгер», оскільки зазначені у них свідки фактично не були присутніми при огляді ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, так як працівником поліції для огляду ОСОБА_1 залучались зовсім інші особи у якості свідків, не можуть бути прийняті судом апеляційної скарги як обґрунтовані, оскільки особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено про дані порушення, зокрема в поясненнях в протоколі про адміністративне правопорушення та не заявлено клопотання про допит поліцейських, потерпілої та понятих, чиї прізвища зазначені у письмових поясненнях та у протоколі про адміністративне правопорушення, а тому розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення на стадії розгляду справи в суді.

Щодо доводів апеляційної скарги щодо сумнівності результату огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки лише на третій раз прилад «Драгер» показав позитивний результат, апеляційний суд зазначає те, що ОСОБА_1 не була позбавлена можливості самостійно пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я для встановлення в неї стану алкогольного сп`яніння. Однак, ОСОБА_1 даним правом не скористалась, проте, зокрема, поліцейськими роз`яснено дане право особи, яка притягується до адміністративної відповідальності на місці події.

Щодо доводів апеляційної скарги стосовно порушення місцевим судом права особи на справедливий суд, оскільки останній відмовив у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, не надавши ОСОБА_1 можливості прийняти участі в дослідженні обставин справи, надати суду відповідні докази, слід зазначити, що судом апеляційної інстанції забезпечено особисту присутність апелянта та її захисника в судовому засіданні під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови судді місцевого суду, а тим самим поновлено права апелянта, визначені ст.268 КУпАП, в тому числі, право бути присутнім в судовому засіданні, надавати суду пояснення, відповідні докази, заявляти відповідні клопотання. В судовому засіданні суду апеляційної інстанції сторона захисту додаткових доказів та відповідних клопотань, зокрема про виклик свідків, суду не надала, обмежившись лише особистими поясненнями.

Таким чином, постанова суду першої інстанції лише тих з підстав, що ОСОБА_1 та її представник не брали участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки відсутність сторони захисту в суді першої інстанції не вплинула на правильність рішення, прийнятого судом першої інстанції, та апелянтом в суді апеляційної інстанції протилежного не доведено.

Щодо зазначених в апеляційній скарзі тверджень про порушення судом першої інстанції строків призначення справи до розгляду, апеляційний суд вказує, що кожен суддя самостійно планує вчинення процесуальних дій з таким розрахунком, щоб справа була розглянута по суті у розумні строки, враховуючи не тільки вимоги процесуального законодавства України, а й складність справи, суспільну значимість справи, фактичне навантаження судових справ на суддю-доповідача тощо.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що на правопорушення, які мали місце до 01 липня 2020 року та були передбачені ст. 130 КУпАП, поширюється дія Закону України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», як такого, що скасовує відповідальність за ці адміністративні правопорушення, апеляційний суд зазначає, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Законом України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» передбачалось, що норму статті 130 КУпАП змінено, шляхом звуження видів транспорту, якими заборонено керувати у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, зокрема визначалась адміністративна відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, виключивши адміністративну відповідальність за аналогічні дії за керування транспортними засобами (наземними).

При цьому, цим Законом від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII встановлювалась кримінальна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у зв`язку з чим Кримінальний Кодекс України було доповнено статтею Стаття 286-1, яка передбачала кримінальну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В розумінні статті 58 Конституції України Закон України від 22 листопада 2018 року № 2617-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» не має зворотної дії на правовідносини, що мали місце до 01.07.2020 року, оскільки за своїм змістом цей Закон не пом`якшує положення осіб, які притягується до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а навпаки погіршує, впроваджуючи кримінальну відповідальність за відповідні дії осіб.

Тому такі доводи апелянта не приймаються апеляційним судом та розцінюють, як спроба заплутати суд.

Апеляційний суд також звертає увагу, що в матеріалах справи наявно клопотання ОСОБА_6 від 24.07.2020 року, яка відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення була свідком подій, що мали місце 18.06.2020 року за участі ОСОБА_1 , та відповідно до цього клопотання ОСОБА_6 просить суд долучити до матеріалів справи копію листа Департаменту патрульної поліції УПП в Одеській області від 30.06.2020 року № 214а/з/41/13/13/03-20, копію свідоцтва про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювання техніки «Драгер», копію декларації на відповідність «Драгеру», копію сертифікату відповідності «Драгеру».

Згідно цих доказів, газоаналізатор «Драгер», серійний номер ARLM-0413, за допомогою якого 18.06.2020 року був проведений огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , за результатами повірки відповідає вимогам Методики повірки 982-12-12, дане свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу даної вимірювальної техніки було чинне до 08.07.2020 року.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні за ст. 130 ч. 1 КУпАП, а тому висновок суду першої інстанції про визнання її винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є законним та обґрунтованим, тому немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

Позиція апелянта, яку він висловив в апеляційній скарзі, та процесуальна поведінка апелянта, пов`язана з наданням ним пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюються апеляційним судом, як спосіб самозахисту та уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

При визначені виду та міри адміністративного стягнення, судом були додержані вимоги ст. 33 КУпАП.

Так, з постанови суду вбачається, що при визначенні розміру штрафу та строку позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, судом першої інстанції були враховані характер скоєного правопорушення, особа правопорушника, в зв`язку з чим судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного адміністративного стягнення, передбаченого санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Зубрицького Олександра Олександровича - залишити без задоволення.

Постанову судді Біляївського районного суду Одеської області від 15 вересня 2020 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе