Справа № 314/4246/20
Провадження № 3/314/1284/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Свідунович Н.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Вільнянського відділення поліції Пологівського відділу поліції Головного управління Національної поліції України в Запорізькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП, НОМЕР_1 , інші відомості суду не відомі,

за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 284427, складеним 14.09.2020, ОСОБА_1 не в повному обсязі займається вихованням свого сина ОСОБА_2 2006 року народження, в результаті чого останній вчинив хуліганські дії в с. Московка, а саме під час навчального процесу в Московському НВК вчинив бійку.

У судове засідання, призначене на 10 годину 15 хвилин 26.10.2020, ОСОБА_1 не з`явилася, причин неявки суду не повідомила.

Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03.04.2008 у справі «Пономарьова проти України» (п. 41) констатував, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

У протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянута у Вільнянському районному суді Запорізької області, про що ОСОБА_1 під підпис було ознайомлено. Згідно даних, відображених в протоколі, вбачається, що ОСОБА_1 достеменно відомо про наявність у провадженні суду справи про адміністративне правопорушення щодо неї.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 мала об`єктивну можливість бути присутньою в судовому засіданні, оскільки була обізнана про складання працівниками поліції протоколу про адміністративне правопорушення, їй було повідомлено про розгляд справи у Вільнянському районному суді Запорізької області, вона сповіщалася про час і місце розгляду справи, однак не вжила заходів для явки до суду, не подавала письмових заперечень проти протоколу, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Необхідною умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, тобто передбаченої нормами права сукупності об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення, що включає в себе: а) об`єкт; б) об`єктивну сторону; в) суб`єкт; г) суб`єктивну сторону.

Об`єктивну сторону адміністративного правопорушення характеризують ознаки, які визначають акт зовнішньої поведінки правопорушника. До них належать діяння (дія чи бездіяльність), їх шкідливі наслідки, причинний зв`язок між діяннями й наслідками, місце, час, обстановка, спосіб, знаряддя та засоби вчинення проступку.

Частина 1 статті 184 КУпАП передбачає відповідальність батьків та осіб, що їх замінюють, за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Аналізуючи зміст диспозитивної частини вказаної статті, можна зробити висновок, що обов`язковими ознаками об`єктивної сторони вказаного адміністративного правопорушення є протиправне діяння у вигляді ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, відсутність цієї ознаки виключає склад вказаного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, що їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Однак, у порушення вимог ст. 256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи не містять відомостей про те, в який період і від яких конкретно обов`язків, передбачених законодавством, ухилялася ОСОБА_1 .

Щодо вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 , конфлікту то ця обставина, хоча і підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, однак не дає правових підстав для складання протоколу та висновків про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його здійсненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяна майнова шкода.

Таким чином, суд тлумачить усі сумніви на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 в умисному ухиленні від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання малолітнього сина не доведена, а, отже, зважаючи на все вищевикладене, в її діях не вбачається складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

На підставі вкладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 287, 294 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом десяти днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя Н.М. Свідунович

26.10.2020