Провадження № 3/219/82/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

07 лютого 2020 року

Суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Шевченко Л.В., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від начальника СРПП № 3 Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області майора міліції Черника В.Л.

про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого пакувальником ТДВ «Сініат», який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 09.11.2019 року серії ДПР 18 № 450931 9 листопада 2019 року о 00.40 год. в Донецькій області, м. Бахмут по вул. Горбатова, 69 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21121 державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, зіниці очей не реагують на світло. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, водій, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП. В протоколі вказується, що проводилась відеозйомка цифровим реєстратором № 142.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення за ч.1 ст.130 КупАП не визнав та пояснив, що у ту нічь він їхав в м. Бахмут, не порушував Правил дорожнього руху. Десь приблизно в десять хвилин на першу 09.11.2019 року його зупинив поліцейський патруль та їм чомусь здалося, що він перебуває під впливом наркотичних засобів. Але він не вживає наркотичних засобів і алкогольних напоїв. Один з патрульних підніс до нього пластиковий стаканчик та запропонував йому помочитися в цей стакан, таким чином він вважав, що саме таким чином йому запропонували пройти обстеження на стан наркотичного сп`яніння. Від проходження саме такого медичного обстеження він відмовився. При цьому йому не роз`яснювали його права, яким чином поліцейський провів попередній огляд та встановив його стан, не пропонував йому пройти медичне обстеження у лікарні і йому не зрозуміло куди поліцейський подіне той стаканчик, якщо він помочиться в нього. Пізніше, знімаючи на телефон, в нього дійсно запитували чи не бажає він проїхати до лікарні, однак працівники поліції не видавали йому направлення на проходження огляду в медичному закладі. Вважає, що у справі про адміністративне правопорушення відсутні належні та допустимі докази наявності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник ОСОБА_1 адвокат Павличук В.П. в судовому засіданні вважав, що особа, стосовно якої складено протокол 09.11.2019 року, не може бути визнаний правопорушником та притягнутий до адміністративної відповідальності та звернув увагу суду на безпідставність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , оскільки, інспектор поліції під час зупинки зобов`язаний відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію» проінформувати водія про конкретну причину зупинки з детальним описом підстави зупинки та скласти відповідну постанову у разі порушення ПДР України, чого зроблено не було; невідомо яким чином патрульні виявили, що зіниці очей не реагують на світло, чому йому не видали направлення на проведення медичного обстеження, а також вказав, що відеозапис повинен проводитися патрульними з самого початку зупинки автомобіля і до моменту, коли він відмовиться від проходження обстеження.

Вислухавши пояснення, перевіривши матеріали справи, оглянувши відеозапис, доданий до матеріалів справи, допитавши свідка, суддя прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху (далі ПДР України), передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Ця норма правового акту є імперативною, не допускає жодних виключень.

Згідно із ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму ВС України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Зі змісту ст.279 КУпАП вбачається, що справа про адміністративне правопорушення підлягає судовому розгляду в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення. Тому вони, з урахуванням положень ст.256 КУпАП, мають бути викладені в протоколі конкретно, у спосіб, який унеможливлює їх неоднозначне тлумачення та відповідати диспозиції закону про адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

В силу ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно ч.1 ст.130 КупАП адміністративна відповідальність настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, … а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція даної норми закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, в тому числі осіб, які керують транспортними засобами, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, та кореспондується в даному конкретному випадку з вимогами п.2.5 ПДР України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, слід зазначити, що згідно Розділу 9 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 р. № 1452/735 та зареєстрована в Міністерстві юстиції 11.11.2015 р. за № 1413/27858, огляд водія на стан сп`яніння проводиться виключно у разі, якщо у поліцейського є достатні, об`єктивні та обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у відповідності з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС, а сама вимога поліцейських у будь-якому разі має бути законною і вмотивованою, тобто мати певні підстави неспростовного характеру, які б вказували на перебування особи в певному стані сп`яніння поза розумним сумнівом, а не бути надуманою, вигаданою чи перебільшеною.

З огляду на викладене, процедурі огляду на стан сп`яніння має передувати конкретна підстава, що дає право поліцейському як представнику органу державної влади вимагати від водія вчинення певних дій, передбачених законодавством України про адміністративні правопорушення, в даному випадку п.2.5 ПДР України.

Згідно п.3 розділу 1 Інструкції ознаками наркотичного сп`яніння є: звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДРП18 №450931 від 09.11.2019 р. ОСОБА_1 мав таку ознаку наркотичного сп`яніння як «порушення мови, зіниці очей не реагують на світло», інших ознак сп`яніння, згідно протоколу, ОСОБА_1 не мав.

Відповідно до вимог ст.266 ч.2 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Однак, до матеріалів справи не додано жодного підтвердження, яким чином поліцейські встановили та зафіксували передбачені Інструкцією ознаки, не вказано підставу зупинки транспорту.

У протоколі про адміністративне правопорушення у графі «суть вчиненого адміністративного правопорушення» - суть адміністративного правопорушення повинна точно відповідати ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у статті КУпАП, за якою складено протокол. Однак, ознаки наркотичного сп`яніння у протоколі зазаначені не відповідно до Інструкції.

Розділом Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 р. за № 1408/27853 передбачені «Особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КупАП», зокрема визначено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п.1). Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами) Далі Порядок) (п.3). Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства (п.4).

Вищевказаним Порядком визначено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.7,8).

Відповідно до вимог п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачено, що форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

Однак, у матеріалах справи таке направлення відсутнє, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння. Таким чином, водій був позбавлений можливості у встановленому законом порядку пройти відповідний огляд.

Свідок ОСОБА_2 повідомив, що в ніч 09.11.2019 року він їхав на атомобілі КАМАЗ з Дніпропетровської області додому, в с. Яковлівка Бахмутського району. Його зупинили двоє поліцейських, запросили бути свідком відмови людини від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння. Потім вони почекали, поки поліцейські зупинять ще одного свідка і потім поліцейський увімкнув відеореєстратор та спитали у водія як його прізвище, він відповів нормальною мовою, назвав державний номер автомобіля, автомобіль стояв метрів за 20-30 від авта поліцейських. Поліцейські просто спитали чи відмовляється він від медичного огляду, той відповів, що так і все. Потім він підписав напівзаповнений протокол та незаповнені пояснення і поїхав, бо був дуже втомлений і хотів скоріше доїхати додому. Їм, як свідкам, не наводили ознаки, за якими начебто встановлено стан наркотичного сп`яніння водія. Свідок також повідомив, що йому невідомо у який час зупинили водія автомобіля, який саме автомобіль, підставу для зупинки ніхто йому не називав, а на відеореєстратор зафіксували лише відмову водія, більше нічого. В яку лікарню іхати, здається, не повідомляли. На бланку пояснення він лише написав «з моїх слів записано вірно» та підписав незаповнений бланк. В судовому засіданні свідку пред`явлено його пояснення, в яких він підтвердив свій підпис та повідомив, що самі пояснення мабуть заповнював поліцейський, але це було вже після того як він поїхав.

Свідок ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості перевірити його свідчення. Суд відхиляє як доказ правопорушення пояснення даного свідка, керуючись правовим висновком викладеним у Постанові Верховного суду в справі № 560/751/17 від 27 червня 2019 року, згідно з яким письмові пояснення свідків є необґрунтованими та не є належними доказами, якщо вказані особи у судовому засіданні не допитувалися та не попереджалися про кримінальну відповідальність за дачу свідомо неправдивих свідчень, а тому їх покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Відповідно до Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Що стосується відеозапису події, доданого до протоколу, то суд не приймає його як доказ вчинення порушення з огляду на наступне.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган (посадова особа), у даному випадку суд, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно з Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/ 2010, яке є обов`язковим до виконання на території України, фактичні дані або будь-які інші докази, одержані в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; неуповноваженою на те особою тощо є неналежними доказами.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 18.12.2018 року № 1026, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.01.2019 року за № 28/32999 застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення (п.2 розділу І). Відеореєстратор - пристрій, призначений для запису, зберігання та відтворення відеоінформації (п.3 розділу І). Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки п.3 розділу ІІІ Інструкції.

До протоколу про адміністративне правопорушення доданий диск із записом, однак диск не упакований належним чином, не скріплений печаткою. Сам відеозапис не містить відомостей про повідомлення водію про зйомку, що передбачено законодавством, не зазначено на який пристрій та на підставі чого здійснюється запис. З відеозапису, який міститься в матеріалах справи, вбачається що поліцейський не повідомив причину зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_1 Зйомка розпочата о 00:24:00 09.11.2019 року і одразу поліцейський запитує у водія його прізвище та ім`я, марку та державний номер автомобіля. Водій ОСОБА_1 надає чіткі відповіді. Потім поліцейський пояснює свідкам: « ОСОБА_4 . Зараз ми задамо Дмитрові запитання: чи бажає він пройти медичне освідування в наркології, оскільки в нас є підозра, що він вживав наркотичні засоби». ОСОБА_1 відмовляється і повідомляє, що будь-яких пояснень давати не бажає та розписуватися у протоколі також». Поліцейський запитує у свідків: «Почули?». Відеозапис, що надано суду, триває 47 секунд та закінчується о 00 год. 24 хв. 47 секунд. На відеозапису відсутній номер відеореєстратора 142, зазначений у протоколі.

Адвокат Павличук В.П. при перегляді відеозапису висловив припущення, що не виключається можливість, що відеозапис піддавався корегуванню, оскільки дата збереження вказана 16.11.2019 року, тоді як подія правопорушення 09.11.2019 року. І взагалі, наполягав на тому, що відеозапис має проводитися з самого початку: зупинки автотранспорта і до закінчення складання протоколу у разі виявлення правопорушення.

З огляду на викладене вище, вважати відеозапис належним та допустимим доказом суд не вбачає за можливе.

Працівниками поліції належним чином не задокументовано та не доведено належними і допустимими доказами факту порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху України, які могли би бути підставою для зупинки його транспортного засобу згідно з ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», якою зокрема передбачено право поліцейського на зупинку транспортного засобу та те, що поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

Не містить таких даних і протокол № 450931 від 09.11.2019 року.

Відповідно до широкого розуміння доктрини «плодів отруєного дерева» будь-яке винне порушення поліцейськими конституційних прав громадян, що навіть має не безпосередній, а лише опосередкований зв`язок із самим процесом виявлення, вилучення і фіксації доказів, тягне втрату останніми юридичної сили. Тобто, це означає безумовну недопустимість доказів при будь-якому порушенні встановленого порядку збирання доказів незалежно від характеру і ступеня.

У вузькому сенсі доктрина «плодів отруєного дерева» зводиться до заборони використання даних, отриманих на підставі або з використанням доказів визнаних недопустимими.

Оскільки, як встановлено судом, транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений поліцейськими без встановлених законом підстав, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 450931 від 09.11.2019 року за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно ОСОБА_1 можна вважати недопустимим доказом.

Згідно зі ст. 129 Констиуції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини та основаположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому приходжу до висновку про те, що у судовому засіданні не знайшов свого підтвердження факт дотримання працівниками поліції встановленої ст. 266 КУпАП процедури огляду водія на стан наркотичного спяніння у присутності двох свідків та відмови водія від проходження огляду в закладі охорони здоровя, а також наявності законних підстав для зупинки керованого ним транспортного засобу.

Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП не підтверджені належними та допустимими доказами, а тому провадження в справі у відповідності з вимогами п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ст. 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Л. В.Шевченко