Справа № 559/1990/20
Номер провадження 3/559/953/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 вересня 2020 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , жит. АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.09.2020 серії ВАБ №288415, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст.. 150 СК обов`язків, щодо малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого, останній часто не відвідує шкоду без поважних причин, ображає вчителів, виявляє жорстокість та агресію.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 22.09.2020 серії ВАБ №288414, ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст.. 150 СК обов`язків, щодо малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , внаслідок чого, останній не приступив до навчання та був відсутній на зайняттях у Смизькій ЗОШ більше 10 робочих днів підряд без поважних причин.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, згідно поданих заяв просить розгляд справ проводити за її відсутності, вину визнає з протоколами згідна.

Згідно до ст. 36 ч. 2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Протоколи про адміністративне правопорушення складено уповноваженою на такі дії особою Дубенського ВП ГУНП в Рівненської області у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки дані протоколи ґрунтується на інших матеріалах справи, суд визнає їх також належними доказами вини правопорушника у вчиненні даних адміністративних правопорушень.

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків,опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

При обранні виду та розміру стягнення судом враховується відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, їх наслідки, а також ступінь винності у їх вчиненні.

Враховуючи фактичні дані, обставини встановлені при розгляді справи, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, оцінивши докази, з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України, суд дійшов висновку про накладення на правопорушника адміністративного стягнення з урахуванням ст. 36 КУпАП, в межах санкції ст. 184 ч. 1 КУпАП у вигляді штрафу на користь держави.

Відповідно до ч.2ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті, зокрема, членів багатодітної сім`ї.

Враховуючи майновий стан ОСОБА_1 , а також те, що вона згідно копії посвідчення серії НОМЕР_2 є матір`ю трьох неповнолітніх дітей, суд вважає за необхідне звільнити останню від сплати судового збору.

Керуючись ст. 36, ч. 1 ст. 184, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , 559/1990/20 (провадження №3/559/953/2019) за ч. 1 ст. 184 КУпАП та №559/1991/20 (провадження №3/559/954/2019) за ч. 1 ст. 184 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №559/1990/20.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст. 184 КУпАП та призначити їй адміністративне стягнення, з урахуванням положень ч. 2 ст. 36 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень в дохід держави.

На підставі ст.8 Закону України «Про судовий збір» звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , від сплати судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець