Номер провадження: 33/813/1071/20
Номер справи місцевого суду: 496/2917/20
Головуючий у першій інстанції Галич О. П.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого Копіци О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Біляївського райсуду Одеської області від 29.07.2020 року, відносно:
ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , в м. Сєверодонецьк Луганської обл., військовослужбовця в/ч НОМЕР_1 , посада майстер ремонтної роти, військове звання матрос, який проживає: АДРЕСА_1 ,
- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП,
встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.
Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції, на ОСОБА_1 накладено стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у виді арешту з утриманням на гауптвахті строком на 7 (сім) дібта звільнено від стягнення судового збору.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 22.07.2020 року близько 19 годині посадовими особами військової частини НОМЕР_1 спільно з посадовими особами Військової служби правопорядку було виявлено на території в/ч НОМЕР_1 , яка розташована в АДРЕСА_1 , військовослужбовця зазначеної в/ч матроса ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння. В подальшому, 22.07.2020 року в 20-50 годині, матроса ОСОБА_1 було доставлено до Південного територіального управління Військової служби правопорядку для проходження медичного огляду для встановлення факту перебування в стані алкогольного сп`яніння. Відповідно до Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу АЛКОНТ-М від 22.07.2020 року № 138 матрос ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (результат 2,40 проміле). Таким чином, матрос ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, військової служби за контрактом та проходячи її у в/ч НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, виконуючи обов`язки військової служби в умовах особливого періоду перебував в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, з таких підстав:

- судом допущена неповнота судового розгляду, а саме поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 , де обіймає посаду майстра, проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про те, які обов`язки військової служби він виконував 22 липня 2020 року близько 19:00 годині;

- поза увагою суду залишилось те, що згідно Відпускного квитка № 13 від 13.07.2020 року матрос ОСОБА_1 звільнений (у зв`язку із відпусткою за станом здоров`я) терміном на 30 діб з 14.07.2020 р. по 12.08.2020 р. Станом на 22 липня 2020 року він був вільний від військової служби (у зв`язку із відпусткою) та не отримував ніякого службового завдання від свого керівництва. На території в/ч НОМЕР_1 він перебував вимушено, у зв`язку із усним проханням свого безпосереднього начальника, який пообіцяв зайняти кошти у борг;

- наявні у матеріалах справи копії письмових доказів завірені з порушенням вимог, визначених ДСТУ 4163-2003 (відсутня дата завірення, та словосполучення «Згідно з оригіналом»);

- у постанові суду першої інстанції вказано, що він підтвердив свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, однак згідно тексту протоколу про вчинення адміністративного правопорушення від 22.07.2020 року він чітко зазначив, що з протоколом та його змістом - не згоден. У судовому засіданні він вину не визнавав.

За таких обставин, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, вимоги апеляційної скарги підтримує, в зв`язку чим, апеляційний суд вважає за можливим розглянути справу за його відсутності
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновків про таке.
Мотиви суду апеляційної інстанції.
Відповідно до положень ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з приписами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції були повторно досліджені докази у справі, зокрема:

- протокол про вчинення адміністративного правопорушення № ОД/V/153 від 22 липня 2020 року,

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу № 138 від 22.07.2020 року, згідно з яким матрос ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння (результат 2,40 проміле),

- письмові пояснення ОСОБА_2 , згідно з якими 22.07.2020 року ОСОБА_1 прибув до в/ч НОМЕР_1 , при цьому, він знаходився в стані алкогольного сп`яніння (а.п.23).

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом допущена неповнота судового розгляду, а саме поза увагою суду залишилось те, що ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, проходить службу у в/ч НОМЕР_1 , де обіймає посаду майстра, проте матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять відомостей про те, які обов`язки військової служби він виконував 22 липня 2020 року близько 19 годині, з огляду на наступне.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст. 172-20 КУпАП, вона передбачає відповідальність за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду
Верховний Суд у листі від 13.07.2018 р. № 60-1543/0/2-18 повідомив, що особливий період діє в Україні з 17.03.2014 року, після оприлюднення Указу Президента України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію". Президент України рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_1 згідно відпускного квитка № 13 від 13.07.2020 року звільнений (у зв`язку із відпусткою за станом здоров`я) терміном на 30 діб з 14.07.2020 р. по 12.08.2020 р., однак станом на 22.07.2020 року вважався військовослужбовцем та прибув на територію в/ч НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння.

У зв`язку з викладеним, апеляційний суд вважає правильним висновок суду 1-ої інстанції про те, що матрос ОСОБА_1 будучи військовослужбовцем, військової служби за контрактом та проходячи її у військовій частині НОМЕР_1 , діючи умисно, протиправно, всупереч інтересам служби, на порушення своїх статутних обов`язків, виконуючи обов`язки військової служби в умовах особливого періоду перебував в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Апеляційний суд враховує доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не визнавав свою вину у вчиненні інкримінованого правопорушення, однак вважає їх такими що не впливають на суть правопорушення та встановлені обставини, оскільки докази, які містяться в матеріалах справи підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що наявні у матеріалах справи копії письмових доказів завірені з порушенням вимог, визначених ДСТУ 4163-2003 (відсутня дата завірення, та словосполучення «Згідно з оригіналом»), оскільки справжність даних доказів ніким не заперечується, окрім того, всі матеріали справи були прошиті, пронумеровані та скріплені печатко. в/ч НОМЕР_2 (а.п. 25 зворот).

Таким чином, під час апеляційного розгляду повторно дослідженні матеріали справи, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, які дають підстави зробити висновок про те, що фактичні обставини справи, встановлені судом 1-ої інстанції об`єктивно та повно та не підтверджують наявності складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 ..

Призначаючи ОСОБА_1 стягнення, суд 1-ої інстанції дотримався вимог ст.ст. 33-35 КУпАП, та призначив стягнення в межах санкції ч. 3 ст. 172-20 КУпАП у виді арешту з утриманням на гауптвахті яке, на думку апеляційного суду, буде необхідним й достатнім для його виправлення та попередження нових правопорушень.
У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ої інстанції є законною та справедливою, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 ..

Керуючись ст.ст. 7, 251, 280, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Біляївського районного суду Одеської області від 29.07.2020 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца