Дата документу Справа № 335/6019/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/629/20 Головуючий в 1-й інстанції Шалагінова А.В.
Єдиний унікальний № 335/6019/20 Доповідач в 2-й інстанції Гріпас Ю.О.
Категорія ст.124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О. за участю особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , за участю спеціаліста старшого судового експерта НДЕКЦ Кулініча А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2020 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, притягнуто

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи-підприємця, який зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 коп. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, 10.07.2020 року о 6:20 год. в м. Запоріжжі у Вознесенівському районі на о. Хортиця на автодорозі Т086, рухаючись по дорозі з круговим рухом біля мосту Преображенського, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «DAF FT XT H4EN3», державний номер НОМЕР_1 , з напівпричепом, державний номер НОМЕР_2 , не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу, що призвело до зіткнення з транспортним засобом «MAPLE c52 SMA 7151», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції дійшов висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пп. 10.3, 13.3 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення суддею вимог матеріального і процесуального права просить постанову Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03.08.2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП України скасувати і закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Обґрунтування своїх доводів зазначає, що він виконував вимоги ПДР України, однак водій ОСОБА_2 здійснив маневр перестроювання з правої смуги на дорозі з одностороннім рухом, на ліву. Таким чином, водій ОСОБА_2 не впевнився у безпечності цього маневру. Зіткнення транспортних засобів трапилось на другій (лівій) полосі для руху.

Апелянт вважає, що суд не врахував всі наявні у справі докази та аргументи, помилково виніс постанову, якою ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності.

Апелянт зазначає, що копію постанови отримав 11.08.2020 року поштою, а тому просить суд поновити строк на апеляційне оскарження.

Заслухавши в судовому засіданні ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги; потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував проти апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу. Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутня під час розгляду справи та постановлення рішення, звернувся до суду з клопотанням про відкладення розгляду. Копію постанови отримав лише 11.08.2020. Суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження і тому вказаний строк підлягає поновленню.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

Положення ч.ч. 1, 2 ст.7 КУпАП передбачають, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Положенням ст.23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Ст.251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 273 КУпАП передбачено, що експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях тощо.

Відповідно до ч.1 ст.256 КУпАП в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 104773 від 10.07.2020, ОСОБА_1 за вчинення дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 10.07.2020, ставилось у провину порушення п. 13.3, п.10.3 Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.1).

На підставі вказаного протоколу, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за скоєння 10.07.2020 дорожньо-транспортної пригоди.

Між тим з таким висновком судді погодитись неможливо з наступних підстав.

Враховуючи, що стаття 124 КУпАП є бланкетною, то при розгляді такої категорії справ, необхідно ретельно з`ясовувати і зазначати, у чому саме полягали порушення, норми яких правил, інструкцій інших нормативних актів не додержано, чи є причинний зв`язок між цими порушеннями та наслідками, які настали, на що зокрема було звернуто увагу і в Постанові Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті».

З огляду на зміст оскаржуваної постанови, суддя для встановлення фактичних обставин справи не вжив жодного заходу для встановлення обставин, які мають істотне значення для вирішення справи, не вжив заходів для забезпечення участі правопорушника під час розгляду справи, не викликав потерпілого, не залучив фахівця в галузі автотехніки для з`ясування усіх обставин справи, не призначив експертизи.

Таким чином, суддя взяв на себе функцію спеціаліста та прийняв рішення, яке суперечить протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалам справи, але не навів мотивів такого висновку.

Суд першої інстанції, постановляючи рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП зазначив, що його вина підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 104773 від 10.07.2020, схемою ДТП, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди, фото таблицею, при цьому не надаючи оцінки вказаним доказам.

Згідно п.10.3 ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Пунктом 13.3 ПДР України передбачено, що під час обгону, випередження, об`їзду перешкоди чи зустрічного роз`їзду необхідно дотримувати безпечного інтервалу, щоб не створювати небезпеки для дорожнього руху.

За змістом ст.124 КУпАП адміністративна відповідальність особи настає у випадку порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження, з-поміж іншого, транспортних засобів.

Встановлення винуватості чи невинуватості особи здійснюється на підставі оцінки доказів, якими, згідно ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами та ін.

Частиною 1 статті 273 КУпАП передбачено, що експерт призначається органом (посадовою особою), у провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення, у разі коли виникає потреба в спеціальних знаннях тощо.

В судовому засіданні апеляційної інстанції, експерт ОСОБА_3 надав пояснення щодо дії дорожніх знаків та як повинні діяти учасники дорожнього руху на даній ділянці дороги, за умови наявних дорожніх знаків та дорожньої розмітки.

Так, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 , пояснив що він не здійснював маневр перестроювання з однієї смуги на іншу, а продовжував рух відповідно до зайнятої полоси руху. Натомість, зазначає, що водій ОСОБА_2 здійснював маневр перестроювання з правої полоси руху на ліву, при цьому останній не впевнився в безпеці такого маневру.

Згідно пояснень ОСОБА_2 , наданих під час апеляційного розгляду, він рухався в середній смузі руху, попереду нього автомобіль почав рух, він поїхав за ним, після чого на його автомобіль ззаду наїхав автомобіль ОСОБА_1 . Зазначав, що саме ОСОБА_1 здійснював перестроювання вправу смугу, у зв`язку з чим сталась ДТП.

Дослідивши за участю спеціаліста відеозапис з відео реєстратора, який встановлений на автомобілі «MAPLE c52 SMA 7151», державний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_2 , встановлено, що даний відеозапис, не свідчить про порушення ОСОБА_1 п.13.3, п.10.3 Правил дорожнього руху України.

В рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи дане рішення, суддя керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, вважаю, що в матеріалах справи відсутні беззаперечні дані, які свідчать про наявність складу правопорушення в діях ОСОБА_1 . Тому стверджувати поза розумним сумнівом, що саме з вини ОСОБА_1 , сталась подія ДТП у суду апеляційної інстанції не має.

Враховуючи викладене, суддя суду першої інстанції належним чином не з`ясував всі обставини справи, зазначивши лише наявні матеріали у справі про адміністративне правопорушення, при цьому не надавши їм належної оцінки. У зв`язку з чим, суд першої інстанції, не звернув уваги на те, що фактичні обставини справи та наявні в матеріалах дані, безперечно не доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, а тому потребували залучення фахівця в галузі автотехніки для з`ясування усіх обставин справи.

Отже, суддею порушено вимоги щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування та дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, що мають значення для правильного вирішення справи, тому такі порушення суттєво вплинули на прийняття рішення щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що судом першої інстанції під час розгляду справи були порушені вимоги процесуального права та неправильно застосовані норми матеріального права, а тому вважає за наслідками розгляду апеляційної скарги, відповідно до вимог п.3 ч.8 ст.294 КУпАП, скасувати оскаржувану постанову та прийняти нову постанову у справі.

Підсумовуючи сукупність доказів, вважаю, що достатніх даних для визнання винуватим ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП до матеріалів справи не надано, тому апеляційний суд вважає необхідним постанову судді скасувати через неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права і провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 03 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас