Справа № 462/7460/19
ПОСТАНОВА

Іменем України

07 лютого 2020 року суддя Залізничного районного суду міста Львова Румілова Н.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого викладачем ЗСШ №34, проживаючого АДРЕСА_1 ,

за ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу ОСОБА_1 , 20.11.2019р. о 15.20хв. на вул.Вернадського,32 у м.Львів, керуючи автомобілем Рено Меган, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проявив неуважність до дорожньої обстановки та її змін при русі заднім ходом, не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам дорожнього руху, внаслідок чого здійснив наїзд на припаркований автомобіль ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_2 , автомобіль ВАЗ отримав технічні пошкодження, чим порушив вимоги п.1.5, 2.3б, 10.9. ПДР за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП та не залишився на місці пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції, чим порушив вимоги п.2.10а,д ПДР, за що відповідальність передбачена ст.12- 4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованому йому правопорушенні не визнав і пояснив, що він дійсно рухався на своєму автомобілі в зазначений у протоколі час, повертав на вул.Вернадського, заїжджав у двір, біля будинку припаркувався між двома автомобілями, подивився чи не зачепить автомобілі, та розуміючи, що не зможе відкрити двері, вирішив виїхати заднім ходом та припарукуватися в іншому місці, яке було вільне від автомобілів. Потім піднявся на 5-й поверх будинку 32 вул.Вернадського, пробув там хвилин 40 та, спустившись вніс побачив, що його зустрічає якісь чоловік з хлопцем, років 15. Чоловік став стверджувати, що начебто він правим колесом зачепив бампер припаркового автомобіля ВАЗ, що належить його зятю. Він відповів, що не міг того зробити. Оглянувши належний йому автомобіль, Рено Меган, який сірого кольору, вони встановили, що сліди пошкоджень відсутні. На правому куті бамперу спереду автомобіля ВАЗ була подряпина близько 7 см. Він поспішав на зустріч по справам, тому поїхав. На наступний день його автомобіль оглядав поліцейський, який також не знайшов на його автомобілі слідів подряпин. Вважає невинним у спричиненні механічних пошкоджень автомобілю ВАЗ 2110, та вважає, що свідок ОСОБА_3 не міг бачити як він паркувався, знаходячись на своєму балконі 6 поверху.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні суду пояснив, що він власник автомобіля ВАЗ 2110, 20.11.2019р. його не було вдома. Йому зателефонувала дружина та повідомила, що сталася дорожня пригода. На це він їй сказав викликати поліцію. Коли він повернувся додому, то побачив, що подряпина була на бампері довжиною більш ніж 7 см. Він немає до ОСОБА_1 претензій матеріального характеру, автомобіль був ним відремонтований власними силами, витрати склали близько 60грн. Вважає, що ОСОБА_1 має відповідати за свої дії по закону.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він 20.11.2019р. біля 15.00 знаходився в будинку АДРЕСА_2 , АДРЕСА_3 розташована на АДРЕСА_4 поверсі. Він курив на балконі, побачив автомобіль чорного кольору, водій якого намагався припаркуватися біля автомобіля ВАЗ 2110, що належить його зятю ОСОБА_2 . Однак одразу водій від`їхав на відстань близько 20 метрів, коли водій вийшов з автомобіля одразу оглянув його спереду, щось потер та поніс якусь річ у будинок. Така поведінка водія привернула його увагу і він вирішив вийти та оглянути автомобіль ВАЗ 2110. При огляді він побачив подряпину розміром приблизно 20см на бампері з лівої сторони ззаду. Дочекавшись коли вийде з під`їзду водій автомобіля, він звернув увагу того на пошкодження. Однак той категорично відмовився визнавати себе винним у скоєному, у зв`язку з цим він подзвонив дочці і та викликала поліцію.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, які додані до протоколу, приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до положення ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи вина дана особа в його вчиненні.

Відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Приймаючи процесуальне рішення суд виходить з того, що згідно ст. 129 Конституції України, «розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості».

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, в тому числі які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд, при розгляді справи звертає увагу на розбіжності в показах потерпілого, свідка та особи, яка притягується до відповідальності. Так свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що автомобіль, що паркувався біля автомобіля ВАЗ та спричинив механічні ушкодження, був чорного кольору, також не зміг чітко пояснити суду де саме була розташована подряпина на автомобілі чи то на передній частині бамперу, чи на задній. Крім пояснень зазначених осіб інших доказів суду не надано.

Згідно ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, якщо відсутні події і склад адміністративного правопорушення.

Суд, давши оцінку доказам, перевіривши їх об`єктивність, прийшов до переконання про відсутність належних доказів про вчинення ОСОБА_1 порушення Правил дорожнього руху. Суд враховує, що докази, зафіксовані належними приладами, які б могли свідчити про наявність правопорушення в діях ОСОБА_1 відсутні. Пояснення свідка ОСОБА_3 не можуть бути покладеними за основу обвинувачення, оскільки вони ґрунтуються тільки на його припущеннях та нічим не підтверджуються.

Відтак суд не вбачає в діях водія ОСОБА_1 порушень ст.124,ст.122-4 КУпАП та з огляду на зазначене, суд вважає, що справа підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ч. 1 ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м.Львова протягом десяти діб з дня винесення постанови.

Суддя: Н.М.Румілова