ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 594/1494/19Головуючий у 1-й інстанції Зушман Г.І.
Провадження № 33/817/87/20 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, ст.124 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Як визнав суд, ОСОБА_1 15 листопада 2019 року о 22 год. 29 хв. в м. Борщеві по вул. Я.Кондри, 1а, керував транспортним засобом марки «Форд Фокус», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Крім того, ОСОБА_1 15 листопада 2019 року о 22 год. 29 хв. в м. Борщеві по вул. Я.Кондри, 1а, керуючи транспортним засобом «Форд Фокус», д.н.з. НОМЕР_1 , не був уважним та не вибрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки , не впорався з керуванням та скоїв наїзд на перешкоду, а саме прибудовані сходи ресторану «Місто», чим завдав матеріальні збитки на суму 150 грн. Автомобіль під час ДТП отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП та закрити провадження у справі через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КупАП.

Зазначає, що в справі відсутні відомості про керування ним автомобілем в стані алкогольного сп`яніння о 22 год 29 хв 15 листопада 2019 року.

Вказує, що спеціальний технічний засіб йому не пред`являвся, вказівка про нього в матеріалах справи відсутня, вимоги пройти огляд в медичному закладі не було, а сам протокол про адміністративне правопорушення 15 листопада 2019 року на місці пригоди не складався.

Посилається на те, що опитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 вказав, що ОСОБА_4 на місці пригоди 15 листопада 2019 року присутнім не був та не допитувався в судовому засідання, відповідно його письмові пояснення не можуть вважатися беззаперечними доказами по справі.

Також вказує, що в матеріалах справи відсутній відеозапис з нагрудної камери поліцейських.

Заслухавши особу, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та просить її задовольнити; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку, що в її задоволенні слід відмовити, виходячи з наступного.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 052083 від 15.11.2019 року, працівниками поліції, в присутності двох свідків, зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з явними знаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законодавством порядку.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП.

При цьому, в поясненнях до протоколу ОСОБА_1 власноручно зазначив, що випив сто грам горілки та сів за кермо автомобіля, після чого їхав додому.

Допитаний в судовому засіданні першої інстанції свідок ОСОБА_3 підтвердив, що ОСОБА_1 спочатку вчинив дорожньо-транспортну пригоду, наїхавши автомобілем на сходи будівлі по АДРЕСА_1 1 в м. Борщеві, а після приїзду працівників поліції відмовився проходити огляд на стан сп`яніння.

Вважаю, що суд правильно оцінив показання свідка ОСОБА_3 як належний та допустимий доказ і дав йому належну правову оцінку, а тому доводи апелянта про недоведеність його вини у зв`язку з тим, що судом не допитувався свідок ОСОБА_4 , який зазначений в адмінпротоколі, є безпідставними.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом стверджується копією постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 516054 від 15 листопада 2019 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП за те, що він здійснив стоянку транспортного засобу на тротуарі, де для руху пішоходів залишилось менше двох метрів.

Доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи запису з нагрудних відеокамер поліцейських, з урахуванням наявності інших доказів по справі, жодним чином не спростовує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним, оскільки факт його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.279, 280 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Борщівського районного суду Тернопільської області від 10 лютого 2020 року, щодо нього без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.