Справа №461/254/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 січня 2020 року м.Львів

Суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., з участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла УПП у Львівській області ДПП відносно, -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Згідно із протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №152777 від 02.01.2020 р., ОСОБА_1 29 грудня 2019 року об 06 год. 50 хв. у м.Львові на вул. Дорошенка,15 керував транспортним засобом Renault Logan, н.з. НОМЕР_1 при виконанні обгону не впевнився у безпечності маневру та скоїв зіткнення на перехресті вулиці Дорошенка- вулиця Банківська з транспортним засобом Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_2 . Внаслідок цього відбулось ДТП, в якому автомобілі зазнали механічних пошкоджень.

У судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вину не визнав. Пояснив, що Правила дорожнього руху були порушені іншим учасником ДТП водієм автомобіля Ford Fiesta д.н.з. НОМЕР_2 .

Потерпілий в судове засідання не прибув.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку та обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд, які передбачені ст.62 Конституції України, поєднуються з такими ж положеннями ч.2 ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, 1950 р., Першого протоколу та протоколів 2,4,7 та 11 до Конвенції».

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

У відповідності із ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено КУпАП до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, притягуються учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Під час розгляду справи не здобуто достатньо доказів наявності вини ОСОБА_1 у вчинені правопорушення, що ставиться йому у вину. ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечив факт вчинення правопорушення. В матеріалах справи міститься лише протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №152777 від 02.01.2020 р. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення, без сукупності належних та допустимих доказів вини особи, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності. Жодних доказів на вчинення ОСОБА_1 правопорушення, яке ставиться у вину органом поліції, суду не надано.

Проаналізувавши та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази, під час розгляду справи не здобуто достатніх доказів наявності вини ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 124, 221, 280, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП України закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м.Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова