Провадження № 33/4808/83/20
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Руденко Д. М.
Суддя-доповідач Шкрібляк
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Шкрібляк Ю.Д., з участю захисника Горина В.М., що діє в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Івано-Франківську справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою (далі АС) ОСОБА_2 , на постанову судді Івано-Франківського міського суду від 24 січня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, ?

визнаний винуватим за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у сумі 420 грн.

З постанови судді вбачається, що 15.11.2019 року о 02 год.10 хв. в м. Івано-Франківську по вул. Івасюка, 17, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ауді А4» н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР) та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність, за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У своїй АС захисник Горин В.М. покликається на те, що постанова судді щодо його підзахисного є незаконною, необґрунтованою, і такою, що винесена з порушенням норм чинного процесуального та матеріального права, висновки судді не відповідають фактичним обставинам справи. Суддя належним чином не дослідив усіх обставин справи та безпідставно притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності .

Просить постанову судді Івано-Франківського міського суду від 24 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити справу, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

В засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений, клопотання від нього до суду про відкладення розгляду справи не надходило.

В засіданні апеляційного суду захисник Горин В.М. заперечив вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, просить провадження в справі закрити. Крім цього, зазначив, що його підзахисний знає про розгляд справи в апеляційній інстанції, однак доручив його інтереси захищати йому, як захиснику.

В судовому засіданні поліцейський-свідок ОСОБА_3 , пояснила, що 15 листопада 2019 року, з напарником патрулювала по вул. Івасюка, 17, що в м.Івано-Франківськ, і там побачила автомобіль марки «Ауді А4» н.з. НОМЕР_1 , що порушив ПДР, а саме перетнув суцільну лінію. Даний автомобіль вони зупинили, перевірили документи, під час спілкування з водієм вони виявили в нього ознаки алкогольного сп`янінння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, неадекватна поведінка, погрожував їм, нецензурно лаявся в їх адрес. Тоді вони запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`янінння, за допомогою приладу «Драгера», на що він відмовився. Потім запропоновано було водію їхати в Івано-Франківський ОНД для медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак ОСОБА_1 знову відмовився. На що працівники поліції склали протокол за ч.1 ст.130 КУпАП , в присутності двох свідків, відібрали пояснення у цих свідків, та склали направлення в мед заклад.

Згодом під`їхала жінка, яка представилась ОСОБА_4 та пояснила, що вони вдвох розпивали спиртні напої, просила відпустити на перший раз ОСОБА_1 , згодом і вона почала ображати працівників поліції не цензурними словами. Дане авто вони дали в орінтування, оскільки як водій, так і його знайома перебували в стані алкогольного сп`янінння. В цей день на неї також був складений протокол за ч.1 ст.130 КУпАП біля її будинку, за те що вона їхала на вказаному автомобілі.

Заслухавши пояснення захисника Горина В.М., який просить скасувати постанову, а провадження закрити; перевіривши матеріали справи та додані документи, переглянувши відеозаписи з нагрудних камер поліцейських та додані документи, допитавши свідка-поліцейського ОСОБА_3 суд вважає, що АС слід залишити без задоволення, виходячи із наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таких вимог закону суддя при розгляді справи дотримався в повній мірі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суддя першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР , водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. У разі невиконання вимог п. 2.5 ПДР , передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 названого Кодексу особа, яка керує транспортним засобом не може відмовитись від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, мотивуючи свої відмову тим, що не довіряє лікарю, який проводить медичний огляд. Згідно ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Суддя першої інстанції обґрунтовано вказав на те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться матеріалами справи про адміністративне правопорушення: а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №196768 від 15.11.2019 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , направленням на огляд водія транспортного засобу, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що огляд не проводився, відеодоказами, які містяться в матеріалах справи, іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Крім того, твердження захисника Горина В.М. про відсутність дати в направленні в медичний заклад, апеляційний суд визнає не порушенням, а механічною помилкою, оскільки, як пояснила поліцейська ОСОБА_3 водій ОСОБА_1 своєю неадекватною поведінкою перешкоджав їхній роботі.

Відповідно до приписів статті 251 КУпАП відеофіксація є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, тому з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом апеляційної інстанції були досліджені відеозаписи з нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) інспекторів патрульної поліції.

З вищевказаних відеозаписів, які були досліджені апеляційним судом, вбачається, що протокол про адміністративне правопорушення було складено поліцейським відразу після відмови ОСОБА_1 від проходження на стан наркотичного сп`яніння в ОНД, з роз`ясненням його прав передбачених ст.63 Конституцією України та ст.268 КпАП.

Згідно відеозапису видно, що жінка по імені ОСОБА_4 , яка приїхала на виклик водія, пояснила, що того дня водій її помагав ремонтувати ванну, після чого вони розпивали вдвох спиртні напої, просила працівників поліції відпустити його, оскільки він не буде допускати таких порушень в майбутньому.

В результаті перевірки вищевказаних доводів ОСОБА_7 не було встановлено порушень, передбаченого ст.266 КУпАП порядку проведення огляду на стан сп`яніння та приписів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року № 1103.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані доводи захисника Горина В.М. є неспроможними, оскільки вони не відповідають фактичним обставинам та повністю спростовуються сукупністю доказів, які були досліджені апеляційним судом.

Зокрема, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що під час його складання ОСОБА_1 відмовився від дачі пояснень на підставі ст.63 Конституції України.

Право відмовитись давати письмові пояснення щодо себе, закріплене ст.63 Конституції України, є важливою гарантією захисту від незаконного тиску на особу з метою змусити її своїми показаннями створити підставу для притягнення її до відповідальності. Дотримання права не свідчити проти себе є складовою реалізації права особи на справедливий і публічний розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, закріпленого у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи вищевказані доводи захисника , апеляційний суд приймає до уваги обставини, за яких щодо ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення та те, що він, саме як водій транспортного засобу, відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки він відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в закладі охорони здоров`я.

Апеляційний суд визнає, що накладене судом адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.23 КУпАП, відповідно до якої адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та запобігання вчиненню нових правопорушень самим правопорушником та іншими особами.

Апеляційний суд приходить до висновку, що вина водія ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП доведена поза всяким розумним сумнівом.

З огляду на наведене підстав для скасування постанови не вбачається, а тому АС захисника Горина В.М. не підлягає до задоволення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника адвоката Горина В.М. залишити без задоволення, а постанову судді Івано-Франківського міського суду від 24 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Івано-Франківського

апеляційного суду Ю.Д. Шкрібляк