Справа № 311/4632/19
Провадження № 3/311/289/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

04.03.2020 м. Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., за участю захисника ОСОБА_1 адвоката Шершньова О.В., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ОБ № 060389 від 08 грудня 2019 року), який надійшов з Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, студента Мелітопольського інституту екології та соціальних технологій, 3 курс заочної форми навчання, одруженого, має на утриманні малолітню дитину: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та фактично мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

08 грудня 2019 року о 13-23 годині, рухаючись в м.Василівка по вул.Соборна біля будинку №1, ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «ВАЗ 2104» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (млява мова, бліда шкіра обличчя, сухість порожнини рота та слабке слиновиділення, тремтіння рук). Від проходження медичного огляду в закладі здоров`я на предмет встановлення чи відсутності наркотичного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, кваліфікуючими ознаками якого є: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений судом своєчасно, належним чином та у встановленому законом порядку, проте суду надано довідку приватної медклініки ТОВ «Медаком» за № 329 від 28.02.2020 року, з якої/ вбачається, що ОСОБА_1 знаходиться на лікуванні у стаціонарному режимі, з плановим періодом лікування до 08.03.2020 року (а.с.51).

Проте, відповідно до положень ст.268 КУпАП, неявка особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, не є перешкодою для розгляду справи по суті.

У зв`язку з чим, враховуючи скорочені строки розгляду справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст.277 КУпАП, суд вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , за участю його захисника а особі адвоката Шершньова О.В. При цьому суд також враховує, що інкримінована ОСОБА_1 ч.1 ст.130 КУпАП не відноситься до категорії правопорушень, по яким присутність в судовому засіданні особи, яка притягається до відповідальності, є обов`язковою (ч.2 ст.268 КУпАП).

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст.6 даної Конвенції.

В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У відповідності до ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначаю, що праву особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи вимоги ст.268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, вважаю за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 , оскільки матеріалів справи достатньо для прийняття рішення по суті, а останній знав про складення протоколу відносно нього та повідомлений про те, що справа розглядатиметься Василівським районним судом Запорізької області.

Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу на приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (стаття 1 КУпАП).

За наведених обставин, суддею має бути вирішено справу в строки, визначені законом для притягнення до адміністративної відповідальності.

Тим більше, що стаття 268 КУпАП не містить імперативної заборони розглядати справу про адміністративне правопорушення за статтею 130 КУпАП без обов`язкової присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Таким чином, відповідно до ст. 268 КУпАП неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи.

За змістом Закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення. Відповідно до ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Шершньов О.В. вважає, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 дійсно перебував 08.12.2019 року у стані наркотичного сп`яніння, в ході розгляду справи не здобуто, а тому просив закрити провадження у даній справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вина ОСОБА_1 у вчиненні даного правопорушення не доведена належними та допустимими доказами.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_4 суду пояснив, що ОСОБА_1 раніше не знав. За 2-3 дні до подій 08.12.2019 року він зателефонував ОСОБА_1 з приводу оголошення про продаж автомобіля ВАЗ-2104 та зустріч призначили на 08.12.2019 року. В обумовлений зустрічі день він подзвонив ОСОБА_5 зранку та вони домовилися зустрітися на автовокзалі міста Василівка та обговорити умови купівлі-продажу цього автомобіля ВАЗ-2104. До міста Василівка він приїхав з села Преображенка Оріхівського району разом зі своєю дружиною близько о 13-30 годин 08.12.2019 року. По приїзду на автовокзал м.Василівка він відразу зателефонував ОСОБА_1 , однак той не відповідав. ОСОБА_6 півгодини вони погуляли на території автовокзалу м.Василівка та вирішили повертатися додому. Та подзвонивши ще раз ОСОБА_1 , той взяв слухавку та повідомив, що він разом з автомобілем ВАЗ знаходиться на території автовокзалу. Підійшовши ближче до автовокзалу, він побачив на його території, неподалік від шлагбаума стоїть автомобіль марки «ВАЗ-2104» фіолетового кольору та в салоні якого знаходився ОСОБА_1 , а біля автомобіля стояли працівники поліції. На його питання, що відбувається, працівники поліції повідомили, що ОСОБА_1 відмовляється проїхати в лікарню на медичне освідування та на підтвердження цих обставин, працівники поліції надали йому для перегляду відеозапис, на якому ОСОБА_1 казав, що він вжив наркотичний засіб та відмовляється їхати в лікарню. В той день, 08.12.2019 року на території автовокзалу м.Василівка ОСОБА_1 він бачив особисто, та свідок пояснив, що ОСОБА_1 мав певні ознаки наркотичного сп`яніння: бліду шкіру обличчя, мляву мову, сухість порожнини рота та, переглянувши відеозапис, він впевнився, що ОСОБА_1 відмовляється їхати в лікарню для проходження медичного огляду, про що були оформлені письмові пояснення, які він особисто прочитав та поставив свій підпис. Також в його присутності працівниками поліції запрошувався ще один свідок, який на той час знаходився на території автовокзалу, та яким був молодий хлопець. Потім він ( ОСОБА_4 ) здійснив з ОСОБА_1 розрахунок за придбаний у нього автомобіль «ВАЗ-2104», віддавши ОСОБА_5 кошти в сумі 1000 доларів США та на цьому ж автомобілі ВАЗ-2104 разом з дружиною він поїхав додому у Оріхівський район, а ОСОБА_1 та працівники поліції залишилися на території автовокзалу та що відбувалося в подальшому, йому невідомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 пояснила, що з ОСОБА_5 знайома, знає його як працівника, який восени 2019 року у неї по господарству займався будівельними роботами: будував господарську споруду (сарай), та характеризує ОСОБА_1 з позитивної сторони, як працьовиту особу.За обставинами подій, які інкримінуються ОСОБА_1 пояснила, що 08.12.2019 року вона їхала на своєму автомобілі «Рено» до міста Василівка на зустріч зі своєю подругою. По путі руху, наприкінці села Скельки Василівського району, близько о 10-11 годині, на узбіччі автодороги вона побачила автомобіль ВАЗ-2104 фіолетового кольору, який належить ОСОБА_1 та який стояв поруч з цим автомобілем та разом з ним знаходилися також працівники поліції. Проїхавши невелику відстань. Вона зателефонувала ОСОБА_1 та запитала у нього, що трапилося та чи необхідна її допомога, на що ОСОБА_1 відповів, що все нормально. Потім, в цей же день, близько о 14-15 годин вона проїжджала біля автовокзалу м.Василівка, рухаючись по колу та побачила, що неподалік від будівлі автовокзалу стоїть автомобіль ВАЗ-2104 та в салоні якого знаходиться ОСОБА_1 . Також біля цього автомобіля стояв службовий автомобіль працівників поліції. Очевидцем подій щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, вона не була.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_7 , заслухавши пояснення захисника адвоката Шершньова О.В. по суті заявленого клопотання про закриття провадження по справі, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведена у повному обсязі та підтверджується: протоколом серії ОБ № 060389 від 08 грудня 2019 року, а також письмовими поясненнями ОСОБА_1 , викладених у протоколі та з яких вбачається, що останній не заперечував проти фактичних обставин, викладених у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення, вказуючи при цьому, що керував автомобілем ВАЗ-2104 держномер НОМЕР_2 , від медичного огляду відмовляється, від керування транспортним засобом відсторонений; рапортом інспектора СРПП Василівського ВП ГУНП в Здапорізькій області Богдан В.Л. від 08.12.2019 року; усними та письмовими поясненнями свідка ОСОБА_4 , письмовими поясненнями ОСОБА_8 ; книгою нарядів Васиівського ВП ГУНП в Запорізькій області з відомостями про розстановку нарядів на 08.12.2019 року; відтвореним в судовому засіданні 03.03.2020 року DVD-R диском за відеозаписом подій від 08.12.2019 року за участю ОСОБА_9 О ОСОБА_10 О., з якого вбачається, що працівники поліції пропонують ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі охорони, на що останній відповідає відмовою (а.с.60), які узгоджуються із обставинами, вказаними в протоколі та долучені до матеріалів справи; довідкою дільничного офіцера поліції Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області Біляєвої Т., з якої вбачається, що на ім`я ОСОБА_1 зареєстровано посвідчення водія серії НОМЕР_3 від 06.05.2008 року; роздруківкою архіву правопорушень.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Посилання захисника на процедуру оформлення матеріалів за ст.130 КУпАП та те, що відсутні докази керування ОСОБА_1 автомобілем в стані наркотичного сп`яніння, суд сприймає критично, як спосіб уникнути ОСОБА_1 відповідальності за скоєне правопорушення, оскільки останній відмовився від проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння, його пояснення в протоколі не містять даних, що він не керував транспортним засобом і ця обставина не могла вплинути на відповідальність від відмови проходження медичного огляду.

Надані в судовому засіданні показання свідка захисту ОСОБА_7 суд до уваги не бере, оскільки надані нею покази є неінформативними, так як остання очевидцем подій щодо відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не була, а тому як доказ судом покази даного свідка не приймаються.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Врахувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суддя приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є доведеною.

Приймаючи до уваги характер та обставини вчинення правопорушення, його суспільну небезпеку, враховуючи особу правопорушника, його ставлення до скоєного, який, згідно наданих ним письмових пояснень, вину визнавав у повному обсязі та суд також приймає до уваги, що ОСОБА_1 скоїв суспільно-небезпечне, грубе адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності. Разом з тим, згідно зазначених у протоколі даних ОСОБА_1 на теперішній час не працює, суспільно-корисною працею не займається, регулярного доходу та постійного джерела прибутку не має, є студентом вищого навчального закладу за спеціальністю «Екологія», за місце навчання характеризується задовільно, на теперішній час ОСОБА_1 має міцні соціальні зв`язки: одружений, має на утриманні доньку: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на обліку у лікаря нарколога, психіатра ОСОБА_1 не перебуває, проте раніше неодноразово притягувався до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, проте певних належних висновків для себе не зробив та продовжує систематично вчиняти адміністративні правопорушення на транспорті, що вбачається з архіву правопорушень відносно ОСОБА_1 , доданого до матеріалів справи (а.с.7), та враховуючи обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.31, 33, 40-1, 130 ч.1, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі - 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Отримувач коштів ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0008001, Код класифікації доходів бюджету 21081300, Призначення платежу - Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подаються до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО