Провадження № 3/761/7354/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Антонюк Марина Станіславівна, за участю секретаря Маслакова С.В., прокурора Шкурпело Р.В. особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Управління стратегічних розслідувань Національної поліції України у м. Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, з вищою освітою, незаміжньої, працюючої економістом Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Так, ОСОБА_1 , будучи посадовою особою юридичної особи публічного права, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог абзацу 1 частини 2 статті 45 даного Закону, 12.03.2020 припинивши виконання функцій держави, 13.07.2020 о 21:33 несвоєчасно, без поважних причин, подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), шляхом заповнення електронної форми на офіційному вебсайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі Національне агентство) через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, визнала та пояснила, що підписувала документи про інформування щодо Закону України «Про запобігання корупції», проте при звільненні з місця роботи їй ніхто не нагадав про необхідність подачі такої декларації. Вказала, що вона телефонувала на гарячу лінії НАЗК, де їй повідомили щодо необхідності подачі щорічної декларації, однак щодо декларації за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, їй не повідомили. Таку декларацію подала вже після повідомлення від працівників поліції. Визнала, що несвоєчасно подала таку декларацію, не маючи при цьому поважних причин.

Прокурор Шкурпело Р.В. вважав доведеною несвоєчасну, без поважних причин, подачу ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями. Вважав наведене підставою для визнання ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП. Просив накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вислухавши думки учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

Як встановлено у судовому засіданні, ОСОБА_1 , відповідно до наказу Державної інноваційної фінансово-кредитної установи від 12.04.2019 № 41-к, з 15.04.2019 призначена на посаду заступника головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності Державної інноваційної фінансово-кредитної установи.

15.04.2019 ОСОБА_1 попереджена про вимоги та положення встановлені Законом України «Про запобігання корупції».

Відповідно до листа Державної інноваційної фінансово-кредитної установи ОСОБА_1 була звільнена з посади заступника головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності Державної інноваційної фінансово-кредитної установи 12.03.2020 наказом від 12.03.2020 № 21-к/тр.

Відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичної особи публічного права є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

У відповідності до статті 1 вказаного Закону суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Статтею 81 Цивільного кодексу України визначено, що юридична особа публічного права створюється розпорядчим актом Президента України, органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або орган, що разом із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов`язки.

Водночас для визначення посадових осіб юридичних осіб публічного права - підприємств необхідно враховувати положення частини третьої статті 65 Господарського кодексу України. Згідно із вказаною нормою керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту є посадовими особами цього підприємства. Статутом підприємства посадовими особами можуть бути визнані й інші особи.

Отже, посадовими особами юридичних осіб публічного права, які є підприємствами, є керівник підприємства, головний бухгалтер, члени наглядової ради (у разі її утворення), виконавчого органу та інших органів управління підприємства відповідно до статуту. Інші працівники таких юридичних осіб можуть бути віднесені до посадових осіб юридичних осіб публічного права за умови визнання їх посадовими особами статутом відповідного підприємства та/або здійснення ними організаційно-розпорядчих або адміністративно- господарських функцій.

Відповідно до посадової інструкції заступника головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності Державної інноваційної фінансово-кредитної установи визначено, що посада «заступник головного бухгалтера» належить до професійної групи «Керівники».

Таким чином, ОСОБА_2 , обіймаючи посаду заступника головного бухгалтера відділу бухгалтерського обліку та фінансової звітності Державної інноваційної фінансово-кредитної установи, яка є юридичною особою публічного права, здійснюючи організаційно-розпорядчі функції, є посадовою особою та відповідно суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Відповідно до листа Державної інноваційної фінансово-кредитної установи ОСОБА_3 трудову книжку видано у день звільнення 12.03.2020, що підтверджено особистим підписом ОСОБА_1 в Книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них. Остаточний розрахунок здійснений 13.03.2020 року згідно зарплатної відомості від 13.03.2020 за № 3.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язані з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Частиною 1 статті 45 Закону № 1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пунктах 4 і 5 частини першої статті 3 Закону № 1700-VII, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб - сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Абзацом 1 частини 2 статті 45 Закону № 1700-VII визначено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089 (із змінами та доповненнями), декларація перед звільненням подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з ви конанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

Така декларація охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду. Останнім днем такого періоду є день припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Під раніше поданими деклараціями розуміються декларації, що були подані до Реєстру відповідно до Закону.

Порядком перевірки факту подання суб`єктами декларування декларацій відповідно до Закону України "Про запобігання корупції" та повідомлення Національного агентства з питань запобігання корупції про випадки неподання чи несвоєчасного подання таких декларацій затвердженого Рішенням Національного агентства 06.09.2016 № 19 зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.11.2016 за № 1479/29609 (зі змінами згідно наказу Національного агентства від 19.05.2020 № 204/20, які зареєстровано в Міністерстві юстиції України від 15.06.2020 за № 525/34808) визначено, що припиненням діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування є останній день виконання суб`єктом декларування зазначених функцій.

Отже, ОСОБА_1 , припинивши діяльність пов`язану із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування зобов`язана була подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, шляхом особистого заповнення електронної форми на вебсайті Національного агентства через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Реєстру, не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону України «Про запобігання корупції».

З матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що опрацюванням відомостей з Реєстру встановлено, що ОСОБА_1 13.07.2020 о 21:33 подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (перед звільненням), тобто в порушення строку (не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування), передбаченого підпунктом 2 пункт 5 розділу II «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого Рішенням Національного агентства «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» від 10.06.2016 № 3 (у редакції наказу Національного агентства від 12 грудня 2019 року N 168/19), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2019 року за № 1300/34271.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджено ОСОБА_1 в судовому засіданні, вона була звільнена 12.03.2020 та отримала трудову книжку в день звільнення.

Разом з тим, ОСОБА_1 в порушення строку, не пізніше двадцяти робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не подала декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями.

При цьому, доказів поважності причин несвоєчасного подання ОСОБА_1 у визначений законом строк декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, за період неохоплений раніше поданими деклараціями, у судовому засіданні здобуто не було.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення у їх сукупності.

У зв`язку із зазначеним, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями, які виразилися у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення та його наслідки, особу правопорушниці, її відношення до скоєного, яке полягає у визнанні вини, майновий стан останньої.

Таким чином, враховуючи наведене приходжу до висновку про необхідність застосування до ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в мінімальних межах, визначених санкцією ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Такий вид та розмір стягнення на переконання суду не є завідомо непомірним та сприятиме виконанню завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до статті 40-1 КупАП та пункту п`ятого частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» вважаю за необхідне стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Враховуючи викладене та керуючись ст.4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст.40-1, ч.1 ст. 172-6, 283-285, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Київ, визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн. 00 коп., на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення їй постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу в вищезазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Зобов`язати відділ державної виконавчої служби повідомити про виконання постанови шляхом повернення останньої на адресу суду з відміткою про її виконання.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Строк пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня набрання постановою законної сили.

Суддя Шевченківського

районного суду міста Києва М.С. Антонюк