Справа № 341/347/20
Провадження № 33/4808/169/20
Категорія ст. 124 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Гаполяк Т. В.
Суддя-доповідач Повзло
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участю захисника Хемича Владислава Мар`яновича, що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2020 року, якою закрито провадження по справі щодо

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який фактично проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

В апеляційній скарзі захисник Хемич В.М., що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , просить постанову суду скасувати, притягнути ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Вважає, що суддя прийняв рішення без повного дослідження всіх наявних у справі доказах, зокрема не були досліджені письмові пояснення учасників ДТП, які були отримані працівниками поліції одразу після вчинення ДТП. Вважає, що ДТП сталась саме з вини водія ОСОБА_2 , який не врахував дорожню обстановку, мокре дорожнє покриття та можливі умови недостатньої для нього видимості, не обрав безпечної швидкості, не переконався в безпечності маневру та здійснюючи обгін, допустив зіткнення з автомобілем потерпілого.

В запереченнях на апеляційну скаргу захисник Паращук О.Ю. вважає постанову суду законною. Звертає увагу суду на неконкретне обвинувачення, оскільки в ньому не конкретизовано який саме підпункт п. 14.6 ПДР України був порушений ОСОБА_2 . Відсутність вини ОСОБА_2 підтверджується записом - відеофіксації місця події, що долучений до матеріалів провадження. Стверджує, що ділянка дороги є прямою, добре оглядовою, а транспортний засіб ОСОБА_1 розпочав маневр повороту в той час коли транспортний засіб ОСОБА_2 знаходився на смузі зустрічного руху і був готовий здійснити обгін. Звертає увагу на те, що ОСОБА_2 завчасно включив покажчик лівого повороту та почав виконувати маневр обгону з виїздом на смугу зустрічного руху, яка була вільна від зустрічного транспорту. Вважає, що ДТП сталась з вини ОСОБА_1 . Водночас захисник не заперечує проти розгляду справи в суді апеляційної інстанції без її участі, та участі Рибака Н.В.

Постановою суду встановлено, що ОСОБА_2 обвинувачується у порушенні ПДР України за наступних обставин: 26.02.2020 року о 09-07 год., керуючи транспортним засобом Opel Insignia, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Львівській в м.Галичі Івано-Франківської області, при виконанні обгону, не впевнився в безпечності, та скоїв зіткнення з автомобілем Renault Logan, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попутно та повертав ліворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. ОСОБА_2 порушив вимоги пункту 14.6 ПДР України та допустив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП. Провадження по справі закрито у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання з`явився захисник Хемич В.М., що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявив. Повідомив, що потерпілому відомо про розгляд справи в суді, проте він просив судове засідання проводити без його участі.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 та його захисник Паращук О.Ю. до суду апеляційної інстанції не з`явились, про час та місце судового розгляду повідомлені належним чином.

13.04.2020 року від захисника Паращук О.Ю., що діє в інтересах ОСОБА_2 , надійшли заперечення на апеляційну скаргу, в яких вона посилається на те, що не заперечує проти розгляду справи без її участі, та участі ОСОБА_2 .

З`ясувавши думку сторони захисту, який не заперечував проти розгляду справи у відсутність осіб, що не з`явились, вважаю за можливе розглянута справу у відсутність особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , його захисника Паращук О.Ю., та потерпілого ОСОБА_1 , виходячи з того, що їх було належним чином повідомлено про час та місце судового розгляду та за наявності повідомлення захисника Паращук О.Ю. про можливість проведення судового розгляду у її відсутність та у відсутність ОСОБА_2 , що повністю узгоджується з приписами ст. 268 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду:

-захисник Хемич В.М. підтримав доводи апеляційної скарги з мотивів викладених у ній, просив постанову судді скасувати, визнати ОСОБА_2 винуватим у вчиненні інкримінованого йому діяння.

Перевіривши матеріали справи, заслухавши доводи сторони захисту, дослідивши доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, постанову суду залишити без змін, з наступних підстав.

Притягнення до адміністративної відповідальності осіб здійснюється у певному порядку, на підставі процесуальних норм, що регламентують провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на державний або громадський порядок, власність, права та свободи громадян, на встановлений порядок управління і, за яку законодавством передбачено адміністративну відповідальність.

Правильне оформлення протоколу у справі про адміністративне правопорушення має значення для встановлення наявності чи відсутності в діях особи адміністративного правопорушення.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 233530 від 26.02.2020 року вбачається суть адміністративного правопорушення, яка викладена наступним чином: « ОСОБА_2 26.02.2020 року о 09-07 год. по вул. Львівській, 45 в м. Галич, керуючи транспортним засобом марки «Opel Insignia», д.н.з. НОМЕР_1 , при виконанні обгону, не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем марки «Renault Logan», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався у попутному напрямку і повертав ліворуч в бік СТО «Лотос», в наслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 14.6 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.п. 1).

В той же час, диспозиція ст. 124 КУпАП є бланкетною, тобто для застосування якої, необхідно звертатись до інших нормативних актів (законів, положень, правил, інструкцій тощо), а тому, обов`язковим є зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення, окрім іншого, пунктів відповідних правил (в даному випадку - підпунктів та пунктів Правил дорожнього руху України).

Згідно діючого законодавства, пред`явлене особі обвинувачення повинно бути конкретним за змістом, тобто такими, що немає іншого тлумачення.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_2 пред`явлене обвинувачення за порушення ним п. 14.6 ПДР України «Обгін заборонено».

Разом з тим, п. 14.6 ПДР України складається з 8 підпунктів, якими конкретизовано, в яких саме місцях водієві заборонено здійснювати маневр обгону.

Так, п. 14.6 ПДР України передбачено, що обгін заборонено:

а) на перехресті;

б) на залізничних переїздах і ближче ніж за 100 м перед ними;

в) ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом;

г) у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;

ґ) транспортного засобу, який здійснює обгін або об`їзд;

д) у тунелях;

е) на дорогах, що мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку;

є) колони транспортних засобів, позаду якої рухається транспортний засіб з увімкненим проблисковим маячком (крім оранжевого).

Відсутність конкретної вказівки на відповідний підпункт пункту 14.6 ПДР України, не дозволяє точно встановити об`єктивну сторону правопорушення та притягнути особу до адміністративної відповідальності, що, в свою чергу, свідчить про неконкретність пред`явленого ОСОБА_2 обвинувачення.

В той же час, за змістом ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Діючим законодавством передбачено, що судовий розгляд проводиться лише в межах адміністративного обвинувачення, яке міститься в протоколі про адміністративне правопорушення і встановлення інших обставин, які знаходяться за межами обвинувачення та погіршують становище особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є неприпустимим, оскільки порушує право на захист від конкретного обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення.

Конкретність пред`явленого особі обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, забезпечує можливість організувати ефективний захист своїх інтересів.

Разом з тим, неконкретність обвинувачення не тільки не дозволяє особі, яка притягується до адміністративної відповідальності належним чином організувати ефективний захист своїх інтересів, а й позбавляє суд належним чином перевірити твердження органу, який склав протокол, про вчинення особою адміністративного правопорушення.

В своїх судових рішеннях Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував на те, що формулювання обвинувачення є важливою умовою справедливого та об`єктивного судового розгляду.

Зокрема, в рішенні у справі «Ващенко проти України» Європейський суд вказав, що «"обвинувачення" для цілей п. 1 ст. 6 може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру».

В рішенні у справі «Маттоціа проти Італії" Європейський Суд зазначив, що «обвинувачений у вчиненні злочину має бути негайно і детально проінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення». Хоча ступінь "детальності" інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту.

В рішенні у справі "Абрамян проти Росії" Європейський Суд зробив висновок про те, що «деталі вчинення злочину можуть відігравати вирішальну роль під час розгляду кримінальної справи, оскільки саме з моменту доведення їх до відома підозрюваного він вважається офіційно письмово повідомленим про фактичні та юридичні підстави пред`явленого йому обвинувачення».

В цьому ж рішенні Суд нагадав, що надання повної, детальної інформації щодо пред`явленого особі обвинувачення та, відповідно, про правову кваліфікацію, яку суд може дати відповідним фактам, є важливою передумовою забезпечення справедливого судового розгляду.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

З постанови суду вбачається, що суддя суд першої інстанції, оцінивши наявні у справі докази в сукупності, з точки зору їх достатності та взаємозв`язку, провівши судовий розгляд, допитавши потерпілого ОСОБА_1 , заслухавши доводи захисника Паращук О.Ю. в частині невинуватості ОСОБА_2 , дійшов правильного висновку про те, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_2 пред'явлено неконкретне обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, чим грубо порушено його законні права та інтереси, зокрема право на захист, які не можуть бути усунуті при судовому розгляді справи, ані в суді першої інстанції, ані під час апеляційного перегулу справи, вважаю, що постанова судді про закриття провадження є законною.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Твердження апелянта про те, що ОСОБА_2 порушено інші пункти ПДР України, а саме те, що він не переконався у безпеці маневру, не суперечить обставинам події та доказам, що містяться в матеріалах провадження, але такі порушення можуть бути встановлені лише у разі наявності у протоколі про адміністративне правопорушення конкретного обвинувачення з посиланням на конкретний підпункт пункту ПДР України.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції під час апеляційного перегляду, не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 245, 251, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Хемича Владислава Мар`яновича, що діє в інтересах потерпілого ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду Івано-Франківської області від 16.03.2020 року, якою закрито провадження щодо ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло