Справа № 594/1411/20
Провадження № 3/594/691/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року м.Борщів

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Губіш О.А., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли від заступника начальника Борщівського відділення поліції Чортківського відділу поліції ГУНП України в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, непрацюючого, особи з ІІІ групою інвалідності

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 713960 від 30 вересня 2020 року, 30 вересня 2020 року о 18 год. 20 хв. ОСОБА_1 , житель с.Кудринці Борщівського району, перебуваючи на самоізоляції у зв`язку із захворюванням на COVID-19, залишив місце проживання, де мав перебувати на самоізоляції, чим порушив вимоги ст.29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», п.п.3 п.10 постанови КМУ від 12.07.2020 №641, чим вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 вину у вчиненому не визнав та пояснив, що маючи високу температуру, самостійно звернувся до сімейного лікаря і за його рекомендацією зробив тест, який показав, що він хворий на коронавірус. Про те, що хворий, йому повідомив лікар по телефону. Зобов`язання про самоізоляцію не давав, і такого в нього жодна посадова особа не вимагала. 30 вересня 2020 року до нього із с.Завалля, де він має ще одне господарство, подзвонила сусідка, та повідомила, що в одному із господарських будівель горить світло та відчинені двері. Почувши це, його син, який хворіє психічними захворюваннями, побіг в с.Завалля. Зважаючи на незадовільний психічний стан сина, пішов слідом за ним. Прибувши на місце, виявив крадіжку деякого майна. Перебуваючи в с.Завалля, до нього зателефонували працівники поліції, та сказали, щоб він вже йшов додому, так як він перебуває на самоізоляції. Коли повернувся додому, пояснював працівникам поліції чому пішов з дому та що, сталося. Останні його пояснень до уваги не брали, а склали на нього протокол за те, що залишив місце самоізоляції, будучи хворим на корона вірус.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язанні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.44-3 КУпАП, відповідальність за цією статтею настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Згідно підпункту 3 пункту 10 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на період дії карантину забороняється самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації.

Згідно з положеннями ст.31 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», обсервації та самоізоляції підлягають особи, які підпадають під критерії, визначені в рішенні про встановлення карантину.

Відповідно до пунктів 20, 21, 22, 23, 24, 25 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», самоізоляції підлягають: особи з підозрою на інфікування або з підтвердженим діагнозом захворювання на COVID-19 у легкій формі за умови, що особа не потребує госпіталізації. До системи вноситься інформація про осіб, які потребують самоізоляції : лікуючим лікарем - про осіб, щодо яких є підозра на інфікування, або осіб, які хворіють на COVID-19 та не потребують госпіталізації, про перелік осіб, які мали контакт з пацієнтом із підтвердженим випадком COVID-19. За погодженням з лікуючим лікарем або працівниками державних установ Міністерства охорони здоров`я епідеміологічного профілю особа, яка потребує самоізоляції, вносить до системи інформацію, передбачену підпунктами 1-8 пункту 24 цієї постанови, самостійно через мобільний додаток. Лікуючий лікар визначає на підставі галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я строк самоізоляції хворого на COVID-19 або особи з підозрою на інфікування COVID-19. Строк самоізоляції становить 14 днів для осіб, які: мали контакт із хворим на COVID-19, крім осіб, які під час виконання службових обов`язків використовували засоби індивідуального захисту відповідно до рекомендацій щодо їх застосування, з моменту контакту із хворим; здійснили перетин державного кордону та проходять самоізоляцію з використанням системи через мобільний додаток, з моменту перетину державного кордону. Зобов`язання щодо самоізоляції припиняється автоматично після закінчення строку самоізоляції або з інших підстав, установлених цією постановою. Установлений строк самоізоляції може бути змінено відповідно до галузевих стандартів у сфері охорони здоров`я особами, визначеними абзацами третім - п`ятим пункту 21 цієї постанови. У разі здійснення особою самоізоляції до системи вноситься інформація про:

1) прізвище, ім`я, по батькові особи;

2) стать;

3) дату народження;

4) визначене особою місце самоізоляції (у разі ненадання особою відомостей про місце самоізоляції місцем самоізоляції вважається зареєстроване місце проживання особи);

5) зареєстроване місце проживання особи;

6) засоби зв`язку (номер телефону);

7) місце роботи, заклад освіти із зазначенням їх адрес;

8) наявність можливості забезпечення піклування про особу іншими осбами;

9) стан здоров`я (зокрема про перебіг хвороби COVID-19, результати досліджень за методом полімеразної ланцюгової реакції, про госпіталізацію особи);

10) контактних осіб (за наявності);

11) строк самоізоляції.

Лікуючий лікар вносить до системи інформацію про пацієнтів, у яких підтверджено випадок COVID-19 та які не потребують госпіталізації, а також формує перелік контактних осіб за інформацією, наданою хворими.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, до протоколу про адміністративне правопорушення додано рапорт помічника чергового Борщівського ВП Січового А.Ю. від 30.09.2020, з якого слідує, що 30.09.2020 нарядом ГРПП здійснювалась перевірка по місцю проживання ОСОБА_1 , який мав знаходитися на самоізоляції, і в ході перевірки останній був відсутній по місцю проживання, чим порушив умови самоізоляції; пояснення ОСОБА_1 від 30.09.2020, пояснення свідка ОСОБА_2 від 30.09.2020, з яких слідує, що такий являється старостою с.Кудринці. 30.09.2020 року його покликали працівники поліції, щоб він був присутній при перевірці осіб, які перебувають на самоізоляції у с.Кудринці. Приїхавши до ОСОБА_1 , який із 24.09.2020 перебував на самоізоляції, останній був відсутній по місцю проживання, перебував у с.Завалля; даними Борщівського міжрайонного відділу ДУ «Тернопільський обласний лабораторний центр МОЗ України» №15-03/2733 від 28.09.2020 щодо захворілих на COVID-19 в Борщівському районі станом на 28.09.2020, в якому під №448 зазначено прізвище ОСОБА_1 , його дату народження, місце проживання, місце працевлаштування, діагноз: COVID-19, РЕЗ №77829 від 24.09., стан хворого:легкий, амбулаторне лікування; а також додана відео фіксація правопорушення.

При цьому, в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили, що ОСОБА_1 входить до переліку осіб, що підлягають самоізоляції, також відсутні відомості про те, хто призначив йому зобов`язання щодо самоізоляції, строк такої самоізоляції, місце здійснення самоізоляції, повідомлення про відповідальність за порушення режиму самоізоляції та надання неправдивих даних, а також відсутні відомості з Єдиного державного веб-порталу електронних послуг щодо ОСОБА_1 які мали б бути внесені відносно нього на підставі п.24 та п.25 постанови КМУ №641 від 22 липня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» лікуючим лікарем у разі здійснення особою самоізоляції.

Частиною 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст.251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011 р., заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 р., заява №36673/04).

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що не має належних доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, а тому провадження по справі підлягає до закриття у відповідності до п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КК України.

Керуючись ст.245, п.1 ст.247, ст.ст. 251-252, 266, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Суддя: