Справа № 944/3386/20
Провадження №3/944/2442/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.10.2020 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Поворозник Д.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Яворівського відділу поліції ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 26 липня 2020 року о 02 год 05 хв по вул. Центральна, 8 в с. Щеплоти Яворівського району Львівської області керував автомобілем марки «ВАЗ 2109», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. Надав пояснення, аналогічні письмовим, які надав суду раніше. Зокрема, зазначив, що 26 липня 2020 року спиртних напоїв не вживав. На пропозицію поліцейських шість разів продув в алкотестер «Драгер», і жодного разу не було встановлено факту перебування його у стані алкогольного сп`яніння. Після цього інспектор ОСОБА_2 пішов до службового автомобіля з даним приладом, пояснивши що в ньому несправні батарейки, та, повернувшись, запропонував йому знову пройти тест, в результаті якого прилад показав наявність у нього алкогольного сп`яніння. При цьому, наголошує, що йому не відомо, що інспектор зробив з алкотестером. Він не погодився з результатами огляду, проведеною з допомогою цього технічного пристрою, що, на його думку підтверджується відмовою підписати роздруківку результатів тесту та протоколу про адміністративне правопорушення. Однак всупереч вимогам ч. 3 ст. 266 КУпАП інспектори не запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я. а відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Зважаючи на викладене вище, вважає, що його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху водієві забороняється, серед іншого керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення повністю підтверджується доказами, наявними у справі, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 083351 від 26 липня 2020 року; роздруківкою результатів огляду проведеного за допомогою алкотестеру «Драгер», відповідно до якої результат тесту становить 0,44%; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд проведений у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками: почервоніння обличчя, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нечітка вимова, нечітка хода, свідки огляду ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ; постановою БАА № 078903 від 26 липня 2020 року про накладення адміністративного стягнення за ч. 5 ст.121 КУпАП, відповідно до якої ОСОБА_1 26 липня 2020 року о 02 год 04 хв керував транспортним засобом будучи непристебнутим паском безпеки; рапортом інспектора СРПП № 1 Яворівського відділу поліції ГУНП у Львівській області Стеня А. від 26 липня 2020 року.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що він не погодився з результатами огляду, а тому відповідно до вимог ч. 3 ст. 266 КУпАП інспектори повинні були запропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак не зробили цього, в зв`язку з чим відповідно до положень ч. 5 ст. 266 КУпАП його огляд на стан алкогольного сп`яніння, проведений з допомогою спеціального технічного засобу, є недійсним, суд зазначає таке.

Відповідно до положень ч. ч. 2 6 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Аналогічні за змістом норми передбачені п. п. 2 7 «Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Дослідивши додані до протоколу роздруківку результатів алкотестера «Драгер» та акту огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, суд вважає, що такий огляд ОСОБА_1 був проведений відповідно до вимог наведених вище норм законодавства, а також «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858.

Водночас, твердження ОСОБА_1 про те, що він не погодився з результатами такого огляду, суд вважає необґрунтованими і відхиляє, оскільки вони не підтверджені жодними доказами.

Щодо доводів ОСОБА_1 про те, що факт його незгоди з даними результатами підтверджуються тим, що він відмовився підписати роздруківку результатів алкотестера «Драгер» та протокол про адміністративне правопорушення, суд зазначає, що сама по собі відмова від підпису цих документів не свідчить про незгоду із зафіксованими у них відомостями. На думку суду, про таку незгоду особа, відносно якої складено протокол, повинна чітко вказати у своїх поясненнях. Однак ОСОБА_1 не вказав таких зауважень в протоколі про адміністративне правопорушення або в окремому поясненні, хоч відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, серед іншого, знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 не доведено жодними належними доказами факту заперечення ним результату огляду на місці зупинки (результатів алкотестера «Драгер»), тому у спірному випадку були підстави для направлення його до закладу охорони здоров`я для проведення огляду відповідно до вимог п. 7 зазначеної вище Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також суд зазначає, що ОСОБА_1 є водієм в розумінні норм п. 1.10 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, а саме особою, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії, про що вказано в протоколі про адміністративне правопорушення.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення суд зазначає, що санкцією вказаної норми передбачено безальтернативне покарання, а саме накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Також згідно із ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (який станом на 1 січня 2020 року становив 2102 грн 00 коп.).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284, 289, 291 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя Д.Б. Поворозник