Справа № 559/1413/20
Номер провадження 3/559/680/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. розглянувши матеріали, які надійшли від ДубенськогоВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , п/в НОМЕР_2 , жит. АДРЕСА_1 , за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

17.07.2020 вищезазначені матеріали надійшли до Дубенського міськрайонного суду Рівненської області.

01.09.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями матеріали справ для розгляду передано судді Ралець Р.В.

Як зазначено в протоколі ДПР18 №093316 від 06.07.2020, 18.06.2020 о 11 год. 00 хв. в м.Дубно по вул. Грушевського, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ210930-20, н.з. НОМЕР_3 , здійснив зіткнення з мопедом марки «Honda Dio» н.з. НОМЕР_4 та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої був причетний. Своїми діями, що виразились в порушенні вимог п. 2.10а Правил дорожнього руху України, скоїв правопорушення, передбачене ст.122-4 КУпАП.

Окрім того, як зазначено в протоколі ДПР18 №093265 від 06.07.2020, 18.06.2020 о год. 00 хв. в м.Дубно по вул. Грушевського, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем ВАЗ210930-20, н.з. НОМЕР_3 , був неуважним, здійснюючи поворот ліворуч, не переконався, що це буде безпечно та допустив зіткнення з мопедом марки «Honda Dio» н.з. НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чого, остання отримала тілесні ушкодження, мопед отримав механічні пошкодження. Своїми діями, що виразились в порушенні вимог п.2.3б, п.10.1, п.1.5 Правил дорожнього руху України, скої правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП.

Згідно до ст. 36 ч. 2 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених

Враховуючи положення ст. 36 КУпАП, матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП ОСОБА_1 підлягають об`єднанню в одне провадження.

В судове засідання порушник ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце повідомлений вчасно (а.с. 8 матеріалів провадження №3/559/680/2020), причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співвставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

ОСОБА_1 було відомо, що судові повістки будуть направлятись за адресою, вказаною ним у протоколі, в судове засідання за викликом не з`явився, що вказує на його небажання брати участь в розгляді справи та фактично таким чином він реалізує надане йому право не з`являтися в судове засідання для розгляду справи. При цьому судом вичерпані всі доступні можливості для забезпечення його участі в судовому засіданні.

Отже, обставини неявки у судове засідання ОСОБА_1 , якому було відомо про складання відносно нього протоколів про адміністративне правопорушення та направлення складених матеріалів до суду, виклик його в судове засідання, дають підстави стверджувати про неналежне здійснення ним своїх процесуальних прав і виконання процесуальних обов`язків, що призводить до затягування судового розгляду даної справи.

За зазначених обставин, суд вважає, що ОСОБА_1 був своєчасно та належним чином повідомленим про день, час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим, згідно зі ст. 268 КУпАП, справа розглянута на підставі матеріалів, які містяться у справі.

В судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 , підтвердила обставини викладені у протоколі, пояснила, що їхала по головній дорозі вул. Грушевського, в напрямку мікрорайону 5-та школа, коли доїжджала до повороту на вул..Зерова, побачила автомобіль ВАЗ, як згодом вияснилося під керуванням ОСОБА_1 , яке з`їжджало з головної дороги і не зупинилося, щоб її пропустити, в результаті чого відбулося зіткнення з даним транспортним засобом. Після зіткнення водій автомобіля не зупинився, далі продовжив рух по вул. Зерова, проїхавши декілька метрів, зупинився, подивився, чи вона жива та продовжив свій рух. Свідки даної пригоди записали номер даного транспортного засобу та викликали швидку. В результаті ДТП отримала травми, на обличчі залишився шрам, мопед розбитий. ОСОБА_1 не розкаюється у вчиненому, вибачення не просив, кошти на лікування та на ремонт мопеду не надавав.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази як кожен окремо, та і в їх сукупності, заслухавши пояснення ОСОБА_2 , приходжу до наступних висновків.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 122-4 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає у залишенні водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п.2.10а Правил дорожнього руху у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Винність ОСОБА_1 у порушенні 18.06.202 о 11 год. 30 хв. 2.10 ПДР та вчиненні правопорушення передбаченого ст. 122-4 КУпАП, підтверджується зібраними у матеріалах справи доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 06.07.2020 серії ДПР18 №093316, який складений на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, у протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ст. 122-4 КУпАП, за якою складено протокол, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу незаконного складання протоколу, під час його складання ОСОБА_1 не викладено та не заявлено. Згідно пояснень, які містяться у протоколі по суті порушення, ОСОБА_1 зазначив наступне «перебував в стані сильного душевного хвилювання у зв`язку із сімейними обставинами» (а.с. 2 матеріалів провадження №3/559/680/2020);

-копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №093265 від 06.07.2020, який складено відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП (а.с. 3 матеріалів провадження №3/559/680/2020),;

-поясненнями потерпілої ОСОБА_2 , які вона надала в судовому засіданні.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 10.1 ПДР, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Відповідно до п. 1.5 ПДР, 1.5. Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Винність ОСОБА_1 у порушенні 18.06.202 о 11 год. 30 х.в п.2.3б, п.10.1, п.1.5 ПДР ПДР та вчиненні правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується зібраними у матеріалах справи доказами, зокрема:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 06.07.2020 серії ДПР1 3093265, який складений на бланку відповідного зразка з серійним номером уповноваженою на те особою, у протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ст. 124 КУпАП, за якою складено протокол, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу незаконного складання протоколу, під час його складання ОСОБА_1 не викладено та не заявлено. Згідно пояснень, які містяться у протоколі по суті порушення, ОСОБА_1 зазначив наступне «допустив зіткнення із мопедом. Більш детальні пояснення будуть надані в суді» (а.с.1 матеріалів провадження №3/559/681/2020);

-копією постанови про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №000533 від 18.06.2020, за ознаками кримінального правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України, згідно якої встановлено, що ДТП 18.06.2020 о 11 год. сталася внаслідок порушення ОСОБА_1 п.1.5, п.2.3б), п.10.1 ПДР, окрім того, встановлено, що ОСОБА_1 залишив місце ДТП та поїхав у невідомому напрямку(а.с.3-4 матеріалів провадження №3/559/681/2020);

-копією протоколу огляду місця ДТП та схемою (а.с.5-8 матеріалів провадження №3/559/681/2020);

-копією протоколу допиту потерпілої ОСОБА_2 (а.с.12 матеріалів провадження №3/559/681/2020);

-копією висновку експерта №123 від 19.06.2020 (а.с.15 матеріалів провадження №3/559/681/2020);

Розглянувши зазначену справу про адміністративні правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні зазначених адміністративних матеріалів працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Зазначені в протоколах обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких ОСОБА_1 порушив Правила Дорожнього руху України, та вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 122-4 та ст. 124 КУпАП.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізувала своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Згідно положень ст.23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

На виконання вимог ст. 33 КУпАП, при накладенні адміністративного стягнення, судом враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи: ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, під час якого було створено реальну небезпеку здоров`ю та життю інших учасників дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, яке вирізняються особливою суспільною небезпечністю, особу правопорушника, ступінь її провини ставлення до вчиненого, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки - автомобіля, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення, з урахуванням ст. 36 КУпАП в межах санкції статті 124 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Керуючись ст. ст.21, 23.36,122-4,124,283, 284 КУпАП, п. 5 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Об`єднати справи про вчинення адміністративних правопорушень ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , п/в РВА069630

№559/143/20 (провадження №3/559/680/2020) за ст. 122-4 КУпАП та №559/1414/20 (провадження №3/559/681/2020) за ст. 124 КУпАП, в одне провадження, присвоївши об`єднаним справам №559/1413/20.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , п/в НОМЕР_2 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , п/в НОМЕР_2 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

На підставі ст. 36 КУпАП визначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , п/в НОМЕР_2 , остаточне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , п/в НОМЕР_2 , судовий збір в дохід держави в сумі 384 (триста вісімдесят чотири) гривні 20 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд.

Суддя Р.В.Ралець