П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.10.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Фазикош О.В., за участю особи яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 та заявника ОСОБА_2 розглянувши матеріали справи, які надійшли з Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця: АДРЕСА_1 , місце роботи: провідний інженер кафедри УжНУ, за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №151279 від 04.08.2020 відносно ОСОБА_1 , зі змісту якого вбачається, що 18.07.2020 о 11 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 на сходовій клітці будинку між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник словесний конфлікт, в ході якого ОСОБА_1 йшов з кувалдою до ОСОБА_2 через що останній застосував перцевий газовий балончик. Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 173 КУпАП як дрібне хуліганство.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину не визнав та просив закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, подав відповідні письмові пояснення.

В судовому засіданні ОСОБА_2 підтвердив обставини зазначені в протоколі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників судового засідання, суд приходить до наступних висновків.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Ст. 173 КУпАП передбачено відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

З огляду на зміст статті 173 КУпАП, об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, є дії у певній формі, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Проявом хуліганських дій є не будь які, а саме протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку.

Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Суб`єкт адміністративного проступку - загальний (фізична осудна особа, яка досягла 16- річного віку).

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Так, обов`язковим елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є мотив - задоволення індивідуальної потреби самоствердження. Такий мотив повинен виникнути та отримати свій зовнішній прояв у певних діях, які порушують громадський порядок або спокій громадян. Тобто, вказаний мотив повинен існувати у конкретної людини та отримати свій зовнішній прояв.

З пояснень, що надані в судовому засіданні та при дослідженні матеріалів справи встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 виник конфлікт, саме як між сусідами, пов`язаний з затопленням квартири ОСОБА_1 ..

Згідно пояснень ОСОБА_2 від 18.07.2020, близько 10 год. 45 хв. до нього піднявся сусід ОСОБА_1 і сказав йому, що у нього тече в квартирі, і почав погрожувати йому що відключить воду, після чого почалась словесна перепалка, яка переросла. Після чого ОСОБА_1 пішов до себе в квартиру, він почув як той щось взяв з інструментів, кувалду (великий молоток) і почав підніматись по сходах до квартири ОСОБА_2 .. В цей час ОСОБА_2 використав балончик вважаючи, що той йде до нього щось зламати.

Згідно пояснень ОСОБА_1 останній вказує, що 18.07.2020 близько 11 год. 00 хв. в АДРЕСА_2 попередньо зранку зробив зауваження своєму сусіду ОСОБА_2 про те, що він підтоплює його квартиру, після чого він почув з другого поверху від ОСОБА_2 слова «йди сюди», слова звучали погрозливо, тому він взяв з собою на всяк випадок кувалду. Пройшовши кілька сходинок на верх з кувалдою в руках, він побачив, що ОСОБА_2 тримаючи в руках газовий балончик застосував такий в його бік. Після чого він також викликав поліцію, але його зробили винним в цій ситуації.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що їх сусід ОСОБА_2 , постійно підтоплює їх. 18.07.2020 року, почався конфлікт зранку, та в подальшому розбризкав на ОСОБА_1 , із газового балончика. Після чого всі викликали працівників поліції.

До матеріалів справи додано рапорт про те, що від гр. ОСОБА_2 , на телефон 102 надійшло повідомлення, та вказане зареєстровано як сварка між сусідами.

Надані на розгляд матеріали не містять доказів на підтвердження ознак дрібного хуліганства, вчиненого саме з метою порушення громадського порядку та спокою громадян, а конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , виник на ґрунті тривалих неприязних відносин, що підтверджується поясненнями ОСОБА_1 , та наданими поясненнями в судовому засіданні ОСОБА_2 .. Крім того, вказаний конфлікт виник в будинку на сходовій клітинці спільного користування, де фактично проживають сім`ї ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

Як встановлено із матеріалів справи, суперечка виникла між ОСОБА_1 та його сусідом ОСОБА_2 на побутовому ґрунті. Отже, дії ОСОБА_1 не були спрямовані на умисне порушення моральних принципів суспільства в цілому. А самі по собі висловлювання в бік його сусіда, під час сварки сталися з приводу особистих неприязних стосунків, а за такого не можуть вважатись дрібним хуліганством. Крім того, судовим розглядом не встановлено, що наведена ОСОБА_1 мотивація з приводу чого взяв в руки кувалду, а наведена ОСОБА_2 мотивація з приводу чого застосував газовий балончик шляхом розпилення газу, свідчить про відсутність у їх діях хуліганського мотиву.

Матеріалами справи та поясненнями осіб не підтверджений факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а саме, висловлювання нецензурною лайкою та погрожування фізичною розправою ОСОБА_2 , а відповідно до пояснень встановлено, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 існують тривалі і стійкі неприязнені стосунки, які призводять до конфліктних ситуацій на фоні недоброзичливості.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України №10 від 22.12.2006 «Про судову практику у справах про хуліганство» суди мають відрізняти хуліганство від інших злочинів залежно від спрямованості умислу, мотивів, цілей винного та обставин учинення ним кримінально караних дій. Дії, що супроводжувалися погрозами вбивством, завданням побоїв, заподіянням тілесних ушкоджень, вчинені винним щодо членів сім`ї, родичів, знайомих і викликані особистими неприязними стосунками, неправильними діями потерпілих тощо, слід кваліфікувати за статтями КК, що передбачають відповідальність за злочини проти особи. Як хуліганство зазначені дії кваліфікують лише в тих випадках, коли вони були поєднані з очевидним для винного грубим порушенням громадського порядку з мотивів явної неповаги до суспільства та супроводжувались особливою зухвалістю чи винятковим цинізмом.

За правовим висновком Верховного Суду України, сформульованим в рішенні від 04.10.2012 (справа N 5-17кс12), надано юридичну характеристику складу злочину - хуліганство та пояснена відмінність його від злочинів, учинених на ґрунті особистих неприязних стосунків. У контексті даної справи у цьому висновку зазначено, що об`єктом посягання при хуліганстві є громадський порядок, який слід розуміти як стан суспільних відносин, що виник, сформувався, змінюється та існує під впливом дії правових норм (значною мірою), моральних засад, звичаїв, етичних правил, традицій, інших поза юридичних чинників і знаходить свій вияв (відображається) у безпечності громадського спокою, охороні здоров`я, честі та гідності людини, її прав та свобод, зокрема, усталених правил поведінки в побуті, у повазі і ставленні членів спільноти один до одного. В основі відмежування хуліганства від злочинів проти здоров`я, крім інших ознак, перебувають об`єкт злочину, який значною мірою визначає правову природу (характер) кожного із цих діянь та їхню суспільну небезпечність, і така ознака суб`єктивної сторони злочину, як його мотив. Хуліганські дії завжди посягають на громадський порядок. Зміст та спрямованість цього діяння випливає з характеру дій особи, яка їх вчиняє, а також із стосунків, які склалися між учасниками конфлікту.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, крім інших, є протоколи про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, пояснення свідків та інші документи.

Обставини по даній справі підтверджують відсутність у ОСОБА_1 умислу на вчинення дрібного хуліганства, зокрема нецензурної лайки в громадському місці, образливого чіпляння до громадян, що б порушувало громадський порядок або погрожував фізичною розправою.

Згідно ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

З огляду на викладене, враховуючи вищенаведене, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, беручи до уваги пояснення ОСОБА_2 , покази свідка, суд приходить до висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП в діях ОСОБА_1 ..

Відповідно до ч. 1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.173,247,283,284,287 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 173 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В.Фазикош