ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 грудня 2020 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою захисника Олійнича Ю.В. на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2020 року, -

У С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України і накладено на нього адміністративне стягнення у виді адміністративного штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 05 жовтня 2020 року о 19 год. 15 хв. по вул. Головній в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, в порушення п.2.5 ПДР, керував транспортним засобом марки «ВАЗ21061», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Захисник Олійнич Ю.В. в своїй апеляційній скарзі, в інтересах ОСОБА_1 , вважає, що дана постанова суду прийнята з порушенням норм матеріального права, є незаконною та підлягає скасуванню.

Зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням норм матеріального та процесуального права, при цьому, посадова особа, яка складала протокол неповно з`ясувала усі фактичні обставини справи та не дослідила і не надала належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяла повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому даний протокол не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим.

ЄУНСС №715/2276/20 Головуючий у І інстанції: Маковійчук Ю.В.

Провадження №33/822/634/20 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Стверджує, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України, оскільки останній не керував транспортним засобом, а знаходився поряд з автомобілем, при ньому посадова особа своє рішення ніякими доказами не підтвердила, ні показами свідків, ні фото чи відеоматеріалом, обґрунтовуючи своє рішення лише на припущеннях, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України, що є підставою для закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо нього, з підстав встановлених п.1 ст. 247 КпАП України.

Крім того, відповідно до п.6 ч.II Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Однак, не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви. На думку ОСОБА_1 , свідки, які були залученні поліцейськими, є працівники поліції, разом з тим, суд це до уваги не взяв.

Крім того, апелянт посилається на Закон України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким передбачено введення ст. 286-1 КК України та зміну редакції ст. 130 КпАП України.

У зв`язку з чим, просить скасувати рішення суду першої інстанції, а провадження щодо ОСОБА_1 закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги захисника Олійнича Ю.В., вислухавши його доводи та пояснення ОСОБА_1 , які прохали скасувати постанову районного суду й закрити провадження за відсутності в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за наведених в постанові обставин, підтверджені сукупністю зібраних та належним чином перевірених в судовому засіданні доказів, які покладені в основу прийнятого судом рішення, є правильними і доводи апеляційної скарги цього не спростовують.

Заперечення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не можуть бути взяті судом до уваги та доводяться наступним.

Згідно диспозиції статті 130 КУпАП відповідальність передбачена як за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В даному випадку, ОСОБА_2 був вірно визнаний винуватим саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, що повністю підтверджується дослідженими доказами, яким районний суд дав вірну юридичну оцінку.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за №1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Так, винуватість ОСОБА_1 доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №126877 від 05 жовтня 2020 року, з якого вбачається, що останній 05 жовтня 2020 року о 19 год. 15 хв. по вул. Головній в с. Чагор Глибоцького району Чернівецької області, керував транспортним засобом марки «ВАЗ21061», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Вказаний протокол відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оформлений компетентним органом в межах повноважень наданих особі, яка його склала, в якому чітко викладено як суть правопорушення так і інші відомості, необхідні для правильного вирішення даної справи.

Крім того, викладені в ньому обставини були засвідчені підписами двох свідків: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .. Будь-яких заперечень чи зауважень до протоколу ОСОБА_1 не надав, і як зазначено в протоколі, від надання пояснень в силу ст. 63 Конституції України та підписання будь-яких документів відмовився, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до розділу І п.6. Інструкції №1452/735 - огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Такий огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Матеріалами справи, дослідженими апеляційним судом, встановлено, що перш, ніж скласти відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, останньому 05.10.2020 року було надано направлення на огляд в ЧОНД з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи будь якого іншого сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак він відмовився пройти таке обстеження.

Факт такої відмови, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння, підтверджується не лише протоколом про адміністративне правопорушення, який було складено в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджено їх підписами, а також відібраними до протоколу поясненнями зазначених свідків, в яких останні вказали, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в ЧОНД.

Крім того, встановлено, що на місці зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки він відмовився, що підтверджується відповідним актом, який засвідчує факт відмови ОСОБА_1 від проходження такого огляду.

Що стосується тверджень сторони захисту в частині того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст. 130 КпАП України, оскільки останній не керував транспортним засобом, а знаходився поряд з автомобілем, то вони не заслуговують на увагу суду та є нічим іншим, як способом уникнення відповідальності особи, інтереси якої представляє захисник.

Як вбачається з матеріалів справи, так і з рішення суду першої інстанції, захисник Олійнич Ю.В. звертався до районного суду із клопотанням про закриття адміністративного провадження з тих же підстав, які наведені й в апеляційній скарзі, на які суддею надано вичерпну відповідь із посиланням на докази, які спростовують доводи захисту в цій частині, з якими погоджується й суд апеляційної інстанції.

Зокрема, районним судом було оглянуто під час розгляду справи відеозапис, наданий поліцейськими, щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я в присутності двох свідків. При цьому вказані свідки вказували на те, що водій ОСОБА_1 в порушення правил дорожнього руху рухався дорогою впродовж с. Грушівка Чагор по смузі зустрічного руху.

Також, даним відеозаписом зафіксовано, що на місці зупинки ОСОБА_1 підтвердив, що він є власником транспортного засобу марки «ВАЗ 21061» та до моменту зупинки працівниками поліції керував ним, а також підтвердив факт вживання ним алкоголю. Будь яких сторонніх осіб на місці зупинки транспортного засобу немає, як і не видно лісу, з якого начебто вийшов ОСОБА_1 , на що посилався в судовому засіданні останній та про що вказує захист і в апеляційній скарзі.

Згідно постанови серії БАБ №246197 від 05.10.2020року саме перетин суцільної лінії автомашини «ВАЗ21061», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 і стало наслідком зупинки цього транспортного засобу, а в подальшому було виявлено, що ОСОБА_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода.(а.с.5). Вказана постанова не оскаржена і вступила в закону силу.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що підстав не довіряти наявним в матеріалах справи доказам немає, так як і поясненням свідків, оскільки останні є випадковими та не зацікавленими в результаті розгляду справи і висловлюють своє суб`єктивне бачення процесу.

Твердження захисту, що свідки є працівниками поліції, не заслуговують на увагу суду та є голослівними, оскільки, а ні в апеляційній скарзі, а ні в суді апеляційної інстанції даний факт захисником нічим не доведено та не спростовано.

Дослідженими доказами, які містяться в матеріалах справи встановлено, що ОСОБА_1 , розуміючи протиправність свого діяння, відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку (протягом 2-х годин з моменту виявлення такої підозри) з метою уникнення адміністративної відповідальності.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Щодо посилань апелянта на Закон України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, яким передбачено введення ст. 286-1 КК України та зміну редакції ст. 130 КУпАП, то слід зазначити наступне.

Законом України від 17 червня 2020 року № 720-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», зміни які були внесені законом №2617-VIII від 22 листопада 2018 року, до ч.1 ст.130 КУпАП та ст. 286-1 КК України, виключені з цих кодексів. Закон України від 17 червня 2020 року №720-ІХ не було визнано неконституційним чи скасовано у встановленому законом порядку, а тому ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, працівниками поліції проведено огляд у відповідності до ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу чи швидкість реакції.

Районним судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, а висновки суду першої інстанції про доведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які знаходяться в матеріалах справи та спростовують доводи апелянта викладені в скарзі.

За таких обставин, підстав для скасування постанови суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 , як про те апелює сторона захисту - немає.

Керуючись ст. 294 КпАП України, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу захисника Олійнича Ю.В. - залишити без задоволення.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 24 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 , якого визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КпАП України без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська