П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31.01.2020 Справа №607/3177/19

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Позняк В.М., з участю секретаря судового засідання Свергун Т.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 26 квітня 2019 року в частині сплати штрафу, -

в с т а н о в и в :

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 26 квітня 2019 року ОСОБА_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про відстрочку виконання вказаної постанови суду, по причині відсутності коштів.

ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, із невідомих на те суду причин.

У відповідності до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Згідно ч. 2 ст. 301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Вивчивши заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу, суд приходить до висновку, що подана заява є необґрунтованою, оскільки підстави, на які посилається заявник для відстрочки виконання постанови суду, а саме відсутність коштів, суд вважає недостатніми, так як вони не підтверджують неплатоспроможність заявника та відсутність майна, на яке може бути накладено стягнення в порядку примусового виконання постанови суду, а також не надано даних про важкий матеріальний стан заявника, з урахуванням яких суд дійшов би висновку про необхідність відстрочки сплати штрафу. При цьому, суд зауважує, що і сам заявник в судове засідання не з`явився і не навів жодних доводів в обґрунтування своєї заяви про відстрочку виконання постанови суду, зокрема не надав суду доказів своєї неплатоспроможності.

У зв`язку з викладеним заява ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови суду від 26 квітня 2019 року в частині сплати штрафу не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 33 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст.283, 284, 301, 304, КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 про відстрочку виконання постанови Тернопільського міськрайонного суду від 26 квітня 2019 року в частині сплати штрафу залишити без задоволення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуючий суддяВ. М. Позняк