Провадження №3/155/34/20
Справа №155/1191/19
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року суддя Горохівського районного суду Волинської області Адамчук Г.М., за участю адвоката Бордюженко Е.Р., потерпілого ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , приватного підприємця,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з Горохівського ВП ГУНП у Волинській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.154 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №154625 від 04 жовтня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 , 04 жовтня 2019 року, близько 17 години 30 хвилин, в селі Новосілки Горохівського району Волинської області, не забезпечив належне утримання двох собак кавказької породи, внаслідок чого вони задушили шість поросят, належних ОСОБА_1 , чим спричинили останньому матеріальної шкоди на суму 6000 (шість тисяч) гривень.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, адвокат Бордюженко Е.Р., в суді пояснила, що ОСОБА_2 в селі Новосілки Горохівського району Волинської області здійснює свою підприємницьку діяльність на фермі, де вирощує свиней. На даній фермі він дійсно утримує три породистих собаки. Територія ферми не огороджена, так як і не огороджена територія сусідньої ферми, належної потерпілому ОСОБА_1 на якій свині утримуються неналежним чином, оскільки в дверях приміщення ферми наявний отвір, через який і пролізли поросята. Будь-яких доказів того, що даних поросят, належних ОСОБА_1 , задушили саме собаки ОСОБА_2 відсутні. З огляду на це, вважає, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад і подія адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП у зв`язку з чим просить провадження у справі відносно нього закрити.

Потерпілий ОСОБА_1 в суді пояснив, що він прийшов на ферму і бачив момент коли собаки, належні ОСОБА_2 , душили його поросята, однак він не мав технічної можливості зафіксувати цей момент. Після чого він покликав свого зятя з мобільним телефоном, який вже зняв самих задушених поросят, оскільки собак на цей час вже не було. Після чого він викликав працівників поліції. Просив притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 за ч.2 ст.154 КУпАП з метою відшкодування завданих йому матеріальних збитків.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, суддя приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення (проступку) включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: об`єкт адміністративного проступку, об`єктивну сторону проступку; суб`єкт адміністративного проступку; суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

За диспозицією ч.2 ст.154 КУпАП особа притягається до адміністративної відповідальності за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників ( крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого коментованою статтею, полягає у порушенні правил тримання собак і котів, а саме: тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях.

Утримання тварин у домашніх умовах регулюється правилами, затвердженими відповідними місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Постановою судді Горохівського районного суду Волинської області від 16 грудня 2019 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП було повернуто до Горохівського ВП ГУНП у Волинській області для доопрацювання у зв`язку з необхідністю надання додаткових доказів вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Проте, матеріали справи були повторно надіслані на адресу суду без виконання працівниками поліції вищевказаної постанови судді.

Таким чином, будь-яких доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого диспозицією ч.2 ст.154 КУпАП, матеріали справи не містять. Відтак відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поряд з цим, ч.3 ст.62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущенні. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Одночасно суддя наголошує на тому, що винуватість у вчиненні певною особою правопорушення має доводитися в суді; суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу в його діях складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суддя враховує, що на момент розгляду даної справи минув визначений ч.2 ст.38 КУпАП трьохмісячний строк для накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч.2 ст.154 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя Горохівського районного суду Адамчук Г.М.