Дата документу Справа № 325/961/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/807/680/20 Головуючий в 1-й інстанції Пантилус О.П.
Єдиний унікальний № 325/680/20 Доповідач в 2-й інстанції Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1,2 ст.172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., за участю захисника особи, яка притягнуто до адміністративної відповідальності адвоката Саланської І.Л., прокурора Кулак С.М., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 з апеляційною скаргою захисника адвоката Саланської І.Л. на постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 26 серпня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Приазовського районного суду Запорізької області від 26 серпня 2020 року в справі в справі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП притягнуто,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця пос. Калініна Колхозабатського району республіки Таджикистан, громадянина України, з вищою освітою, працює на посаді Ботіївського міського голови Приазовського району Запорізької області, одружений, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі 300 (триста) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 5100 (п`ять тисяч сто) гривень. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Як зазначено в постанові, 06 листопада 2019 року ОСОБА_1 , як Ботіїївський сільський голова знаходячись за адресою сільської ради: вулиця Шевченка, 59, село Ботієве, Приазовського району, Запорізької області, діючи у власних майнових інтересах, підписав розпорядження №172 та №173 «Про виплату премій», яким розпорядився виплатити у листопаді 2019 року собі премію у сумі 2985, 71 гривень та спеціалісту бухгалтеру ОСОБА_2 , яка є його невісткою премію у сумі 2000, 00 (дві) тисячі гривень.

Відповідно до інформації НАЗК, повідомлення від Ботіївського сільського голови про наявність у нього реального або потенційного конфлікту інтересів у період 01.01.2019 року по 10.06.2020 року не надходило.

Таким, чином Ботіївський сільський голова Чубуклієв М.С., прийнявши рішення в умовах реального конфлікту інтересів, вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч.2 ст.172 КУпАП.

При цьому ОСОБА_1 достовірно знаючи про наявність в його діях конфлікту інтересів при вказаних обставинах, не повідомив у встановлених законом випадку та порядку про преміювання себе та невістки ОСОБА_2 , наявність у нього реального конфлікту інтересу, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-7 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник, вважає постанову судді першої інстанції від 26.08.2020 такою, що підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що посада Ботіївський міський голова є виборною посадою, тому усунення від вирішення питання преміювання працівників апарату ради чи перегляд його повноважень є неможливим, так само відсутні підстави для його переведення на іншу посаду або звільнення.

Крім того, Ботіївським сільським головою видано розпорядження №91 від 19.06.2019 «Про врегулювання конфлікту інтересів». Відповідно до ст.ст. 28, 33, 35 Закону України «Про запобігання корупції» з метою врегулювання реального, потенційного конфлікту інтересів застосовано зовнішній контроль за виконання сільським головою ОСОБА_1 повноважень щодо встановлення премій, надбавок за інтенсивність праці, матеріальної допомоги на оздоровлення, матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань.

ОСОБА_1 у порядку, встановленому ст.29 та 33 Закону України «Про запобігання корупції» вжив заходів щодо самостійного врегулювання конфлікту інтересів шляхом видання Розпорядження №91 від 19.06.2019 «Про врегулювання конфлікту інтересів».

Апелянт вважає, що висновок судді першої інстанції про те, що датою виявлення адміністративного правопорушення є 19.06.2020 не має під собою правового обґрунтування.

В протоколах про адміністративне правопорушення зазначено, що датою вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією є 06.11.2019, тобто день підписання розпоряджень №172 та №173. Фактичним днем виявлення вказаного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідно до вимог ст. 251, 252 КУпАП є дата складання протоколу, тобто 20.07.2020 року, оскільки це день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

Таким чином, 16.06.2020 року закінчився строк для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 та ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Апелянт просить скасувати постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 26.08.2020 та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до відповідальності.

Заслухавши в судовому засіданні захисника адвоката Саланської І.Л., яка підтримала доводи апеляційної скарги; прокурора, який заперечував проти доповів апеляційної скарги; перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст.1 КУпАП).

26.08.2020 року притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності районний суд виходив з того, що ОСОБА_1 приймав зазначені рішення про призначення собі та своїй невістці відповідних премій самостійно, а під реальним конфліктом інтересів розуміється суперечність між приватним інтересом особи та його представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Проте повністю з таким судженням районного суду погодитись не можна з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Відповідно до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з вимогами ч.ч.1,2,3 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Частиною 1 ст.8 КУпАП провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Дослідивши протоколи про адміністративні правопорушення апеляційний суд приходить до наступного.

В судовому засіданні апеляційної інстанції встановлено, що протоколи №№ 364, 365, 366, 367 складено 20.07.2020.

До Приазовського районного суду Запорізької області зазначені протоколи про адміністративні правопорушення надійшли 27.07.2020.

Як зазначає в протоколах №№ 364, 365, 366, 367 особа, уповноважена на їх складання, фактичним днем виявлення вказаного адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідно до ст.ст.251, 252 КУпАП є дата складання протоколу, тобто 20.07.2020, оскільки саме в цей день посадовою особою органу Національної поліції надається оцінка зібраним доказам у їх сукупності.

Однак з такими доводами неможливо погодитися, виходячи з наступного.

В матеріалах справи міститься супровідний лист начальника відділу прокуратури Запорізької області Артеменка Р. від 28.04.2020 за №05/3-310вих-20 відповідно до якого, прокуратурою направлено до департаменту стратегічних розслідувань Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області матеріали перевірки стосовно голови Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області ОСОБА_1 для вирішення питання про складання відносно нього протоколів про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Вказані матеріали Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області отримано 28.04.2020.

Згідно з матеріалами направленими до Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Ботіївська сільська рада Приазовського району Запорізької області 16.03.2020 на адресу Мелітопольської місцевої прокуратури на запит від 03.03.2020 за №36/2-1908вих.20, надала відповідь на вказаний запит та направила копію розпоряджень про встановлення надбавок та преміювання за 2019 рік, копії розпоряджень осіб, які були звільнені, розпорядження про призначення протягом 2019 року.

Вказану відповідь та копії розпоряджень Мелітопольська місцева прокуратура отримала 17.03.2020.

05.05.2020 прокуратурою Запорізької області додатково, до раніше направлених матеріалів, направлено до Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області копії документів стосовно голови Ботіївської сільської ради Приазовського району Запорізької області ОСОБА_1 для вирішення питання про складання відносно нього протоколів про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що починаючи з 17.03.2020 проводились заходи із збирання, перевірки та складання протоколів про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП.

На думку апеляційного суду викладені обставини свідчать про зволікання з проведенням ефективної адміністративної перевірки та зі складенням протоколу про вчинення адміністративного правопорушення і не може бути підставою для штучного продовження строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Відповідно до положень ч.3 ст.38 КУпАП (яка діяла на час вчинення правопорушення) адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями 164-14, 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

В той же час рішення, яке оскаржується в апеляційній інстанції, прийнято 26.08.2020 року.

Відповідно до вимог ст.17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі: Конвенція) "кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи судом який ... становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення...".

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, в тому числі у справах «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» визначив строк давності як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, які могли бути неповними за спливом часу (ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» рішення від 20.09.2011 року, п. 570 та «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», рішення від 22.10.1996 року п.51).

За національною класифікацією адміністративне переслідування і призначення винним справедливого покарання відповідає цілям адміністративного судочинства, так як і відмова від адміністративного переслідування невинних.

Визначивши межі публічного переслідування, законодавець поряд із судовим захистом забезпечує процесуальну економію, оперативність при розгляді справ та профілактику правопорушень.

Цим, зокрема, обумовлено встановлення в КУпАП в якості підстави закриття провадження у справі за спливом строків давності.

Стаття 6 пункту 2 Конвенції забезпечує «право вважатися невинуватим доти, доки вину не буде доведено в законному порядку».

Мета та наміри Конвенції як інструменту захисту людини вимагає, щоб її положення тлумачилися та застосовувалися таким чином, щоб її гарантії були практичними та ефективними (див. справа «Soering проти Сполученого Королівства», рішення від 07.07.1989 року, п. 87).

Суд в своїх прецедентних рішеннях зазначає, що практичність та ефективність гарантій при тлумаченні та застосуванні положень Конвенції стосується і права, закріпленого в статті 6 пункту 2 Конвенції - презумпції невинуватості (див. справи «Allen проти Сполученого Королівства», рішення від 12.07. 2013 року п.п.92-93, «Allenet de Ribemont проти Франції», рішення від 10.02.1995 року, п.35).

Відповідно до положень ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за обставин, в тому числі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

Дана стаття носить імперативний характер і зобов`язує орган чи посадову особу, яка здійснює розгляд матеріалів, щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності, закривати провадження та закінчити дослідження доказів, а також їхнє отримання в судовому засіданні.

В той же час, варто зазначити, що діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Так, рішенням Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України», визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто, вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

За таких обставин приходжу до висновку, що положення ч.1 ст.247 КУпАП виключало можливість проведення районним судом розгляду справи відносно ОСОБА_1 , в тому числі і досліджувати докази на предмет наявності або відсутності складу адміністративного правопорушення, оскільки датою виявлення правопорушення є 28.04.2020, а розгляд справи відбувся за межами трьох місячного строку 26.08.2020.

Тому в силу презумпції невинуватості за міжнародними та національними нормами права, ОСОБА_1 не може бути притягнутий до відповідальності за ч.ч.1,2 ст.172-7 КУпАП України в зв`язку зі сплиненням строку притягнення його до адміністративної відповідальності.

Виходячи з вищезазначеного суд вважає, що стосовно ОСОБА_1 справа підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строку притягнення його до адміністративної відповідальності.

За вказаних вище обставин, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, постанову судді місцевого суду - скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

апеляційну скаргу захисника адвоката Саланської І.Л., яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Приазовського районного суду Запорізької області від 26.08.2020 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-7 КУпАП та ч.2 ст.172-7 КУпАП закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з закінченням на момент її розгляду строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас