Провадження № 3/127/6843/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2020 р.м. Вінниця

Cуддя Вінницького міського суду Вінницької області Шидловський О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Київського ВП ВВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП.

Статтею 278 КУпАП визначено, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити чи правильно складений протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у справі, про час, місце і день її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали та інше.

Відповідно до ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність або відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Однак, в матеріалах справи містяться копії документів долучених до протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, які належним чином не завірені, що позбавляє суд належним чином вивчити та дослідити зазначені докази.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення у графі: склад адміністративного правопорушення зазначено, що: 29.06.2020 року ОСОБА_1 допустила до бездоглядності свою неповнолітню доньку ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка у віці 15 років, 29.06.2020 року о 18:00 год., по вул. Київській, 126, розпивала алкогольний напій, чим порушила ст. 178 КУпАП.

Диспозиція ч. 3 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою статті 173-4 цього Кодексу.

Відповідно до положень статті 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Разом з тим, до матеріалів адміністративної справи не надано належних доказів того, що неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , вчинила правопорушення, передбачене ст. 178 КУпАП. Оскільки, таким (належним) доказом являється постанова суду, якою б останню було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 178 КУпАП, проте матеріали справи такого доказу не містять.

Згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди зобовязані застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерел права.

Європейський Суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21 липня 2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, SeriesA заява №25).

Нормами ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Вказані порушення не дають можливості суду, без усунення недоліків у зазначених доказах, всебічно, повно і об`єктивно розглянути справу по суті у точній відповідності до закону.

Враховуючи існуючу необхідність в усуненні зазначених недоліків, відповідно до ст.ст. 251, 256, 278 КУпАП, справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП, слід повернути до Київського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області для доопрацювання та належного оформлення.

Керуючись ст.ст. 251, 256, 277, 278, 283 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 3 ст. 184 КУпАП повернути до Київського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області для доопрацювання та належного оформлення.

Постанова остаточна, оскарженню не підлягає.

Суддя: