Номер провадження 3/521/7143/20
П О С Т А Н О В А

ВСТУПНА ЧАСТИНА

м. Одеса, Україна

24 вересня 2020 року

Малиновський районний суд м. Одеси засідаючи у складі головуючого судді Гарського О.В., із секретарем судового засідання Рижих В.В., розглянув справу про адміністративне правопорушення за протоколом серії ПдРУ № 034561 від 03.09.2020 року у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Мінськ Білорусь, громадянки України та громадянки Бельгії, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП.

Сторони справи про адміністративне правопорушення, які приймали участь у судовому розгляді: особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , її представник адвокат Туровець О.В.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

1.Формулювання обставин, які визнані суддею доведеними.

1.1. ОСОБА_1 , будучи громадянкою України, маючи при собі паспорт громадянки України, 03 вересня 2020 року о 20 годині 15 хвилині в пункті пропуску для міжнародного повітряного сполучення «Одеса» в напрямку приліт в Україну під час прикордонного контролю авіа-рейсу LOT-769 сполученням «Варшава Одеса» в порушення вимог п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року, ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року, ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року, надала на паспортний контроль Прикордонній службі закордонний паспорт громадянки Бельгії.

1.2. Дії ОСОБА_1 суддя кваліфікує за ч. 1 ст. 204-1 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: спроба перетинання державного кордону України без відповідних документів.

2.Позиції сторін у справі.

2.1. ОСОБА_1 в судовому засіданні за обставинами цього провадження показала, що 03.09.2020 року о 20 годині 15 хвилин прилетіла до м. Одеси рейсом «Варшава-Одеса». На паспортному контролі надала паспорт громадянки Королівства Бельгії та документи, що підтверджують перебування її родичів в Україні. Співробітники прикордонної служби також запитали в неї, чи має вона ще якісь документи, на що вона надала їм свій закордонний паспорт громадянки України, у якого сплив строк його дії. Після чого, співробітники прикордонної служби повідомили їй, що вона вчинила правопорушення передбачене ст. 204-1 КУпАП та почали складати протокол про адміністративне правопорушення.

На додаткові питання ОСОБА_1 повідомила, що перед вильотом з Бельгії, вона зверталась до прикордонної служби України через прикордонну службу Королівства Бельгія з питанням, чи може вона здійснити перехід через державний кордон України за паспортом громадянина України для виїзду за кордон, який втратив строк дії. Прикордонна служба України повідомила, що жодних проблем в неї не буде і вона може безперешкодно в`їхати в Україну.

Щодо обставин життя, ОСОБА_1 показала, що дійсно є громадянкою України, однак, після одруження набула громадянство Королівства Бельгії. Повернулась в Україну оскільки в неї мешкають батьки в м. Одесі. В Бельгії працює юрисконсультом.

2.2. Адвокат Туровець О.В. у судовому засіданні просив визнати дії ОСОБА_1 малозначними, оскільки вона хоча і порушила вимоги закону, але здійснила такі дії не навмисно, а тому просить розглянути питання щодо застосування до ОСОБА_1 ст. 22 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

3.Докази на підтвердження встановлених суддею обставин, а також мотиви неврахування окремих доказів.

3.1.Дослідивши протокол та додані до нього матеріали, допитавши особу щодо якої складено протокол, вислухавши думку представника, дослідивши докази, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, разом з тим остання підлягає звільненню від адміністративної відповідальності в зв`язку з малозначністю правопорушення, з наступних підстав.

3.2.Факт намагання перетнути державний кордон України без відповідних та належних документів, на думку судді доведений без будь-яких сумнівів. Дії ОСОБА_1 настільки очевидні, що не допускають двох тлумачень. Окрім того, сама ОСОБА_1 не спростовує факт перетинання державного кордону України за наявності двох паспортів за якими вона є і громадянкою України і громадянкою Бельгії.

3.3.Доказами на підтвердження дій ОСОБА_1 , окрім пояснень наданих в суді, є документи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ПдРУ № 034561 від 03.09.2020 року, яким зафіксований факт порушення; безпосередні пояснення ОСОБА_1 ; а також наявний паспорт громадянки України, що підтверджує факт громадянства України та копія паспорту громадянки Бельгії.

3.4.Законодавством, яке регулює вказані правовідносини є Закон України «Про громадянство України» від 18.01.2001 року; Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року; Закону України «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року.

3.5.Даючи аналіз зазначеним вимогам Законів, суддею встановлено, що одним із головних принципів громадянства в Україні є принцип єдиного громадянства, що передбачає громадянство держави Україна і, що виключає можливість існування громадянства адміністративно-територіальних одиниць України. Якщо громадянин України набув громадянство (підданство) іншої держави або держав, то у правовідносинах з Україною він визначається лише громадянином України /п. 1 ст. 2 ЗУ «Про громадянство України» від 18.01.2001 року/.

3.6.Документами, що дають право громадянину України на виїзд з України і в`їзд в Україну є (серед іншого): паспорт громадянина України для виїзду за кордон /ст. 2 ЗУ «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» від 21.01.1994 року/.

3.7.Порушенням державного кордону України (серед іншого) є також перетинання його будь-якими технічними або іншими засобами без відповідного на те дозволу чи з порушенням встановленого порядку /ст. 9 ЗУ «Про державний кордон України» від 04.11.1991 року/.

3.8.Суддя вважає, що ОСОБА_1 будучи громадянкою України повинна була здійснювати в`їзд в Україну лише за паспортом громадянки України, у іншому випадку її в`їзд відповідно до вказаних норм Законів є спроба перетинання кордону без відповідних документів і є порушенням відповідного порядку перетинання державного кордону. У даному випадку держава України не оспорює наявність права на в`їзд і виїзд особи як громадянина іншої держави. Держава створила умови для перетинання свого кордону за певними правилами, серед яких є головний принцип відносин між громадянином та державою, який передбачає визнання особи у таких відносинах лише громадянином України, до припинення такого громадянства. У даному випадку факт припинення громадянства суддею не розглядався, оскільки ОСОБА_1 визнала себе громадянкою України.

3.9.Питання контролю за державним кордоном є дійсно важливим пріоритетом політики будь-якої держави. Не можна здійснювати перетин кордону не під контролем держави. Кожна особа, яка має намір перетнути державний кордон повинна не тільки знати відповідні правила такого перетину але й розуміти всі наслідки порушення відповідних правил.

3.10.Разом з тим, втеорії права справедливість визначається як властивість системи правовідносин, при якій досягається баланс між діянням і відповідним відшкодуванням, відповідність між діями і їх соціальними наслідками.

3.11.У даному випадку є очевидним, що ОСОБА_1 змінивши місце проживання та набувши громадянство Королівства Бельгії, приїхавши тимчасово в Україну у власних справах, не є тією особою, яка бажала незаконно перетнути державний кордон з метою завдання шкоди будь-яким суспільним інтересам в Україні. Особистість ОСОБА_1 , її щирі покази надані в суді, обґрунтування мотивів поведінки свідчить про відсутність будь-якої суспільної небезпеки як в її діях так і в думках. Окрім того, юридична освіта, що здобута ОСОБА_1 на території України та в Європі, надає право судді стверджувати, що остання є особою, яка заслуговує на довіру.

3.12.Відповідно справедливим, розумним та співрозмірним стягненням для ОСОБА_1 повинно бути усне зауваження, яке не тільки забезпечить виховну роль але й запобігатиме в подальшому вчиненню нових правопорушень, як самою особою, яка притягується до відповідальності так і іншими громадянами.

3.13.Таким чином суддя приймає рішення про звільнення від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 при малозначності правопорушення на підставі ст. 22 КУпАП.

3.14.При цьому малозначність у даному випадку не є свідченням неважливого значення для держави такого порушення. Це лише прояв розумного та справедливого ставлення до людини, яка помилившись у своїх діях не створила будь-яких несприятливих наслідків як для держави так і для суспільства.

4.Обставини, які пом`якшують або обтяжують відповідальність.

4.1.Обставиною, що пом`якшує відповідальність є скоєння особою правопорушення вперше, а також малозначність правопорушення.

4.2.Обставин, що обтяжують відповідальність, під час судового розгляду не встановлено.

5.Судовий збір, положення закону яким керувався суддя.

5.1. Закриваючи провадження у справі, суддя не стягує судовий збір, відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI.

5.2.При винесені постанови суддя керується ст. ст. 9, 22, 204-1, 221, 283, 284 КУпАП.

РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

1.Висновки судді.

1.1.Звільнити від адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 204-1 КУпАП, за малозначністю правопорушення.

1.2.Зробити ОСОБА_1 усне зауваження та попередити про недопустимість в подальшому здійснення подібних правопорушень.

2.Строк і порядок набрання постановою законної сили та її оскарження.

2.1.Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 КУпАП, особою щодо якої її винесено, а також потерпілим.

2.2.Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови.

2.3.Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

2.4.Апеляційна скарга подається до Одеського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

С У Д Д Я: О.В. Гарський