КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/3983/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Репала Дениса Олександровича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати через порушення норм процесуального права та невідповідністю висновків суду фактичним обставинам провадження.

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що суд дійшов неправильного висновку, що ОСОБА_1 здійснював керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки це не підтверджується жодними доказами. Неналежними доказами вважає також враховані судом письмові пояснення свідків, надані працівникам поліції, оскільки допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 заперечила факт керування ОСОБА_1 автомобілем.

За наслідками апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу та просив її задовольнити, дослідивши матеріали справи, допитавши свідків, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

За оскаржуваною постановою ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки 06.07.2020 року о 00 год. 41 хв. керував транспортним засобом «Лексус», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул.Брюлова 10 в м.Києві в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9а ПДР України.

За результатами апеляційного перегляду суд апеляційної інстанції вважає, що суддя не забезпечив всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставини справи про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим дійшов необґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у порушенні п.2.9а Правил дорожнього руху України, положення якого забороняють водію керувати транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Так, в обґрунтування свого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення суддя послався на докази, що містяться в матеріалах справи, а саме на дані протоколу про адміністративне правопорушення, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відеозапису з нагрудної камери працівників поліції, акт огляду на стан сп`яніння, проведеного за допомогою приладу Drager Alcotest 6820 №ARJL-0246, згідно якого у ОСОБА_1 виявлено вміст алкоголю в кількості 2,43‰.

Суд апеляційної інстанції вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції, що факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується належними та допустимим доказами, як і не заперечується самим ОСОБА_1 .

В той же час суд вважає, що матеріали справи не містять достатніх належних доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані сп`яніння.

В суді першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечував, що він здійснював керування транспортним засобом в зазначений у протоколі місці та час.

На спростування пояснень ОСОБА_1 суд послався на письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно яких під час словесного конфлікту, що виник між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останній намагався наїхати на свідка автомобілем, що підтверджує факт керування ним транспортним засобом.

Допитана в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 повідомила, що конфлікт у неї з ОСОБА_1 виник через те, що він припаркував автомобіль біля вікон її будинку. Заперечила свої письмові пояснення, які вона надавала працівникам поліції про те, що ОСОБА_1 намагався на неї наїхати автомобілем. Такі пояснення вона надала працівникам поліції, оскільки була невдоволена поведінкою ОСОБА_1 і хотіла, щоб його притягнули до відповідальності. Категорично стверджує, що у зазначений в протоколі місці та час ОСОБА_1 керування автомобілем не здійснював.

Допитаний в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 пояснив, що 06.07.2020 року він став свідком конфлікту його матері ОСОБА_2 та ОСОБА_1 через парковку автомобіля останнього. Стверджує, що письмові пояснення надавав зі слів працівників поліції, проте факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом він не бачив.

Дотримуючись принципу безпосередності дослідження доказів, суд вважає достовірними показання даних свідків, які вони надали безпосередньо в суді.

Інших доказів на підтвердження керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння матеріали справи не містять.

Оскільки факт керування ОСОБА_1 автомобілем в стані алкогольного сп`яніння за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин не підтверджується належними та достатніми доказами, постанова суду підлягає скасуванню, а провадження щодо ОСОБА_1 - закриттю на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З цих підстав апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Репала Дениса Олександровича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Солом`янського районного суду міста Києва від 26 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 рік, - скасувати.

Провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити, за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І. Мосьондз