ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року

Суддя Підволочиського районного суду Тернопільської області Сидорак Г.Б., розглянувши матеріали, які надійшли від Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , -

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №712243 від 09 липня 2020 року - 09.07.2020 року о 13:29 год виявлено, що ОСОБА_1 , перебуваючи у бар-магазині по вул. Шевченка, 4, в смт. Підволочиськ, порушила правила щодо карантину людей, а саме: ст. 40 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», п.2 постанови КМУ №392 від 20.05.2020 р. та ч. 1 п.1, п.2, ч.1,5 п.3, ч.5,6 п.5, ч.7, п.4 ст.9 постанови МОЗ №32 від 02.06.2020 р., ст. 29 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», а саме: не нанесено маркування для перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами 1,5 метри, на вході в заклад не організовано місце для обробки рук антисептиком, не здійснюється видача замовлень в одноразовому посуді, функціонує буфет та місце для самостійного наливу напоїв клієнтами, відсутні підноси для клієнтів, немає централізованого збору з/з, чим вчинила правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

06 серпня на адресу Підволочиського районного суду Тернопільської області від Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області вдруге після доопрацювання надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Адвокат Моленди Г.Я. в судовому засіданні подав клопотання про закриття адміністративної справи за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В клопотанні посилається на те, що норма ст. 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи. В протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 вказано, що вона порушила вимоги ст. 40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», однак, ОСОБА_1 об`єктивно не могла порушити вимоги вказаної статті, оскільки вказана стаття встановлює повноваження Головного державного санітарного лікаря України. Крім того, постанови Головного державного санітарного лікаря України від 08.05.2020 р. №18 та від 02.06.2020 р. №32, якими затверджено Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням корона вірусної хвороби у встановленому законом порядку не були зареєстровані в Міністерстві юстиції, не занесені до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів, не оприлюднені у встановленому законом порядку, а тому є нечинними. Таким чином, ОСОБА_1 не могла порушити вимоги тимчасових рекомендацій.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З врахуванням загального визначення поняття адміністративного правопорушення, обов`язковою ознакою будь-якого адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, долучено:

- рапорт ст. ДОП Підволочиського ВП ГУНП в Тернопільській області Антонів Т.І. від 09 липня 2020 року, відповідно до якого, в ході перевірки карантинних обмежень в смт. Підволочиськ, виявлено факт порушення карантинних обмежень приватним підприємцем ОСОБА_1 , яка орендує бар-магазин по АДРЕСА_2 , що виразилось в незабезпеченні дотримання останньою протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими та не продовольчими товарами на період карантину;

- пояснення свідка ОСОБА_2 ;

- витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

На думку судді, вказаними документами не підтверджується факт порушення правил карантину ОСОБА_1 .

Пояснення свідка ОСОБА_2 суддя оцінює критично, так як з них вбачається, що ОСОБА_2 на час складання протоколу був включеним у склад комісії, яка здійснювала профілактичні заходи.

Суд також звертає увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №712243 від 09 липня 2020 року поліцейським вказано про порушення ОСОБА_1 вимог нормативно-правових актів, однак не вказано їх назв. Так, у протоколі поліцейський вказав про порушення п. 2 постанови КМУ №392 від 20.05.2020 р. та ч. 1 п.1, п.2, ч.1,5 п.3, ч.5,6 п.5, ч. 7, п. 4 ст. 9 постанови МОЗ №32 від 02.06.2020 р., про які саме постанови йдеться встановити неможливо.

Крім того, поліцейським в протоколі вказано про порушення вимог ст. 40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», однак, вказана стаття встановлює повноваження Головного державного санітарного лікаря України, що не передбачає відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Отже, з наведеного вище, поліцейський в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизував які саме нормативно-правові акти, якими встановлюються відповідні правила та яких не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи, оскільки норма ст. 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути таке посилання.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Відповідно до положень ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З огляду на викладене, за відсутності належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283, 284, 285 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Тернопільського апеляційного суду через Підволочиський районний суд Тернопільської області.

Суддя Г.Б. Сидорак