Справа № 185/7075/20
Провадження № 3/185/2287/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 жовтня 2020 року Суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Щербина О.О., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Павлоградського ВП ГУ НП у Дніпропетровській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 24.09.2020 року о 05.50 год. по вул.Дніпровська-Гагаріна в м.Павлограді водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом БМВ 320 номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( запах спиртного з порожнини рота) та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, у присутності двох свідків.

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що 24.09.2020 року о 05.50 год. по вул.Дніпровській та Гагаріна в м.Павлограді він дійсно керував транспортним засобом БМВ 320 номерний знак НОМЕР_1 .

У зазначений час його наздогнали та зупинили працівники поліції, та через те, що у вересні 2020 року відносно нього вже складався протокол за ч.1 ст.130 КУпАП, стали чіплятися до нього, та настоювати на тому, що він, нібито, знаходиться в стані алкогольного сп`яніння. Він категорично заперечував зазначений факт, разом з тим, працівники поліції, погрожуючи відібрати автомобіль, змусили його скласти пояснення про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння. Насправді, його огляд ніхто не проводив, та не пропонував проїхати до медичного закладу, протокол про адміністративне правопорушення в його присутності ніхто не складав.

Свідки, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 до суду не з явилися.

Вислухавши особу, що притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою та в своїй сукупності, приходжу до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути закрита за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП за таких підстав.

Так, згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

В контексті вимог, зазначених у ст.256 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення повинен містити усі відомості з детальним викладенням обставин, що стосуються правопорушення, з метою повного відображення фактів учиненого порушення.

Проте, при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення правоохоронним органом не дотримано зазначених положень закону.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить посилання на те, що останній керував транспортним засобом з такою явною ознакою алкогольного сп`яніння, як запах алкоголю з порожнини рота, та в присутності свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

При цьому, з вказаного протоколу вбачається, що будь-яких інших об`єктивних ознак стану алкогольного сп`яніння, щодо показників пульсу, артеріального тиску, поведінки, зовнішнього вигляду, реакції, рухової сфери, ходи у позі Ромберга, стану повік, язика, пальців рук, тощо, працівниками поліції відносно водія ОСОБА_1 встановлено та зафіксовано не було.

Під час розгляду справи судом ОСОБА_1 вказував, що посадовою особою правоохоронного органу фіксування його відмови від пропозиції проходження медичного огляду за для встановлення стану сп`яніння проводилось в порушення його процесуальних прав, протокол в його присутності взагалі не складався, про що свідчить відсутність його підпису, як в самому протоколі, так і в інших матеріалах справи.

Зазначена позиція особи, що притягається до адміністративної відповідальності, щодо своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, порушення його процесуальних прав та певних, визначених Законом процедур заслуговує на увагу, з огляду на таке.

Так, у відповідності до загальних положень «ІНСТРУКЦІЇ

про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», п. 6 зазначених положень передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря

фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Згідно з п.7 тієї ж Інструкції визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Також, зазначеною Інструкцією, а саме. п 6 та п.12 Розділу II передбачено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків; а у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані алкогольного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Однак, зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 та додані до протоколу матеріали свідчить про те, що посадова особа, яка фіксувала у протоколі про адміністративне правопорушення керування вказаним водієм транспортним засобом з однією з ознак алкогольного сп`яніння відповідним запахом з порожнини роту, а також відмову водія від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не дотрималася визначеної законом процедури, оскільки фіксування вказаного факту відбувалося, як без застосування відповідних технічних засобів, так і без доставлення водія до найближчого закладу охорони здоров`я.

Крім того, при складанні протоколу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, правоохоронним органом не дотримано положень закону, передбачених ст.ст. 254, 256 та 258 КУпАП.

Зокрема, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не підписаний особою, відносно якої протокол було складено, а відмова від підпису, яка могла мати місце при складанні протоколу, не засвідчена належним чином - двома сторонніми особами свідками у справі.

Звертає на себе увагу й той факт, що зазначаючи про відмову з боку ОСОБА_1 від підпису Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, посадова особа правоохоронного органу також не засвідчила таку відмову у передбачений законом спосіб.

Крім того, правопорушник, як це передбачено у ч.3 ст.256 КУпАП, має право подати пояснення і зауваження, щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання.

Разом з тим, протокол відносно ОСОБА_1 не містить ніяких додатків з цього приводу, а в матеріалах справи відсутні будь-які інші данні, які б могли б свідчити про те, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення, а вразі своєї можливої відмови скористуватися своїми правами щодо ознайомлення з протоколом, його відмова була належним чином засвідчена двома свідками.

Наведене вище стосується й дій посадової особи органу поліції, щодо роз`яснення ОСОБА_1 при складанні протоколу про адміністративне правопорушення його прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП, та за наявності відмови особи ознайомитися зі своїми правами та обов`язками посвідчити таку відмову належним чином, за участю двох свідків.

Через зазначені обставини взагалі неможливо дійти висновку, чи дійсно ОСОБА_1 роз`яснювалися його права і обов`язки, та чи складався протокол про адміністративне правопорушення на місці правопорушення, у його безпосередній присутності, з дотриманням відповідної процедури, тощо.

На користь зазначеного висновку суду свідчить й той факт, що пояснення ОСОБА_1 , що додані до протоколу, не містить дати складання цього пояснення, та, що є очевидним, є складеними різними особами (почерками).

Крім того, в матеріалах справи відсутні й будь-які данні про те, що у відповідності до вимог ст.254 КУпАП другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення було вручено ОСОБА_1 .

Наведені судом обставини свідчать про те, що відмова водія ОСОБА_1 пройти медичний огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння, яка на думку працівника поліції мала місце, фіксувалася без дотримання вимог Закону, з порушенням відповідної процедури та прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.22 вказаної вище Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

За сукупністю таких об`єктивних даних, приймати рішення про навмисний та одночасно протиправний характер дій водія ОСОБА_1 та скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП немає достатніх підстав.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположеннях свобод, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року Європейський суд з прав людини повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення вини «поза розумним сумнівом». Така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Оцінюючи зібрані та надані суду докази, в їх сукупності, суд приходить висновку, що винність ОСОБА_1 «поза розумним сумнівом», у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП під час розгляду справи судом не знайшла свого підтвердження.

На підставі викладеного, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 має бути провадженням закрита, в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 провадженням закрити в зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області в строк 10 днів.

СУДДЯ: ЩЕРБИНА О.О.