Справа № 163/1538/20 Провадження № 33/802/942/20 Головуючий у 1 інстанції: Чишій С. С.
Категорія: ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 грудня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби В.Литвиненка на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 03 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою провадження у справі щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками ч.1 ст.483 МК України закрите за відсутністю у його діях складу правопорушення.

Згідно з протоколом про порушення митних правил від 28.04.2020 № 0479/20500/20 29 липня 2019 року через митний пост "Ягодин" Волинської митниці ДФС ОСОБА_1 увіз автомобіль "Пежо 308", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , за довіреністю від ОСОБА_2 і подав до митного контролю фактуру № 01235 про ціну транспортного засобу у 1000 євро, свідоцтво про його реєстрацію № НОМЕР_2 , декларацію типу ІМ40ЕЕ № 205040/2019/036130, що стали підставою для переміщення через митний кордон.

31 липня 2019 року на митному посту "Ковель" Волинської митниці ДФС проведено митне оформлення цього автомобіля як проданого компанією UAB "Sangis" ОСОБА_2 за 1000 євро.

При митній вартості транспортного засобу у 33 576,46 гривні сплачено митних платежів в загальній сумі 46 100,49 гривні.

12 лютого 2020 року Волинська митниця Держмитслужби одержала з Держмитслужби України звернення митних органів Литовської Республіки про підтвердження ввезення автомобіля "Пежо 308", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на митну територію України.

За результатами опрацювання звернення литовських митних органів та доданих до ньому товарно-супровідних документів (експортної декларації типу ЕХ А 19LTC0100EK1226D4, рахунку-фактури серії TOL № 2942) автомобіль "Пежо 308", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , був проданий компанією UAB "Erlando" громадянину ОСОБА_3 за 1800 євро або 50 364,70 гривні за офіційним курсом НБУ станом на 31 липня 2019 року, тобто день митного оформлення.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані Волинської митницею Держмитслужби за ч.1 ст.483 МК України як спрямовані на переміщення через митний кордон з приховуванням від митного контролю за ознаками подання митному органу як підстави його переміщення фактури № 01235 як документа, що містив неправдиві відомості про продавця (відправника) і покупця (одержувача) товару, а також неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товару.

У поданій апеляційній скарзі Волинська митниця Держмитслужби просить скасувати рішення суду, постановити нове, яким визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил, передбачених ч.1 ст.483 МК України, та накласти на нього адміністративне стягнення у межах санкції даної статті.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про проведення судового розгляду в його відсутності. Апеляційну скаргу заперечував.

Перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відповідно до вимог ст.486 МК України завданням провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

В силу положень ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил повинно бути з`ясовано: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, при постановленні рішення судом першої інстанції вказаних вимог закону дотримано.

Згідно зі ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

Частина 1 ст.483 МК України передбачає відповідальність за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил, ОСОБА_1 ставиться у провину: «подання документів, що містять неправдиві відомості щодо продавця (відправника), покупця (отримувача), неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості» (а.с.3).

Апеляційним судом встановлено, що, згідно з митною декларацією № 205040/2019/036825, вартість транспортного засобу за фактурою № 01235 становить 1000 євро (а.с.6).

В доданому до звернення митних органів Литовської Республіки рахунку-фактури серії TOL № 2942 вказано про продаж автомобіля "Пежо 308", ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_4 за 1800 євро (а.с.23).

Матеріалами справи стверджується, що постановою від 28 травня 2020 року справа за протоколом про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 направлялась для проведення додаткової перевірки, в тому числі, для корегування митної вартості чи проведення документальної перевірки (а.с.61-62), однак такі вказівки митним органом під час додаткової перевірки не виконані.

Тому апеляційний суд погоджується з висновком місцевого суду про те, що законність проведення митного оформлення увезеного ОСОБА_1 транспортного засобу на підставі наданих ним товарно-супровідних документів у встановленому порядку не спростована.

Доказів на підтвердження винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суду апеляційної інстанції митним органом також надано не було.

Отже, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов обґрунтованого висновку, що доказів вчинення ОСОБА_1 дій і наявності у нього умислу на вчинення вказаного порушення митних правил митницею не зібрано і на розгляд протоколу про порушення митних правил не представлено.

А тому суддя згідно із п.1 ст.247 КУпАП обґрунтовано та вмотивовано закрив провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд не вбачає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби В.Литвиненка залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 03 грудня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов