Провадження №3/389/1613/20
Постанова

іменем України

28 грудня 2020 року місто Знам`янка

Суддя Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області Савельєва Оксана Валентинівна, розглянувши в приміщенні суду в місті Знам`янка Кіровоградської області, матеріали, що надійшли від Знам`янського районного управління Головного управління Держпродспоживслужби в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , громадянки України, працюючої начальником відділення №446/10 АБ «Укргазбанк» по вул.М.Грушевського,14-К у м.Знам`янка Кіровоградської області, проживаючої по АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності протягом року не притягувалась,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення від 17.11.2020 №29/22.1 вбачається, що в період часу з14 години 18 хвилин по 14 години 50 хвилин 17.11.2020 у відділенні №446/10 АБ «Укргазбанк» по вул.М.Грушевського,14-К у м.Знам`янка Кіровоградської області на вході в зал обслуговування не розміщена застережна інформація щодо профілактики коронавірусної хвороби; не зазначено площу залу обслуговування та скільки відвідувачів може одночасно в ньому перебувати; перед входом до відділення банку та в залі обслуговування не нанесено маркування соціальної дистанції на відстані не меншій ніж 1,5 метри; надано результати температурного скринінгу з 11.11.2020 по 17.11.2020 стосовно чотирьох осіб з п`яти (не охоплюється скринінгом технічний працівник); засіб вимірювання температури не надано зі слів начальника відділення банку, електронний термометр вийшов з ладу; не дотримується масковий режим (прибиральниця на початку перевірки мила підлогу без захисної маски, касир перебувала в масці, яка не прикривала рот і ніс, та поправила маску лише після зауваження перевіряючої особи); у відділенні банку відсутні дезінфікуючі засоби для щоденного прибирання з дезінфекцією приміщень та контактних поверхонь в кінці зміни; зі слів начальника відділення банку, дезінфекція проводиться двічі на тиждень, особами, які приїжджають з м.Кропивницький. Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги статті 30 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та пункти 1, 2, 5, 7 тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при здійсненні дозволених видів діяльності, які передбачають приймання відвідувачів в офісних приміщеннях, на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 №16, за що передбачена відповідальність ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнала та просила закрити провадження в справі в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши письмові матеріали справи, суддя встановив наступне.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкриміновано порушення вимог статті 30 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»,пунктів 1, 2, 5, 7 тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при здійсненні дозволених видів діяльності, які передбачають приймання відвідувачів в офісних приміщеннях, на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 №16 (далі постанова №16).

Статтею 30 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» передбачено, що Кабінет Міністрів України відповідно до закону встановлює карантинно-обмежувальні заходи на території виникнення і поширення інфекційних хвороб та уражень людей. У разі виникнення чи загрози виникнення або поширення особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб, масових неінфекційних захворювань (отруєнь), радіаційних уражень населення органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування за поданням відповідних головних державних санітарних лікарів у межах своїх повноважень можуть запроваджувати у встановленому законом порядку на відповідних територіях чи об`єктах особливі умови та режими праці, навчання, пересування і перевезення, спрямовані на запобігання та ліквідацію цих захворювань та уражень. Органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, підприємства, установи та організації зобов`язані забезпечувати своєчасне проведення масових профілактичних щеплень, дезінфекційних, дезінсекційних, дератизаційних, інших необхідних санітарних і протиепідемічних заходів. У разі загрози виникнення або поширення особливо небезпечних і небезпечних інфекційних хвороб, масових неінфекційних захворювань (отруєнь) або радіаційних уражень відповідними головними державними санітарними лікарями на окремих територіях можуть запроваджуватися позачергові профілактичні щеплення, інші санітарні заходи відповідно до закону.

Згідно з п.1 постанови №16, перед початком зміни проводиться температурний скринінг усім працівникам. Працівники, в яких при проведенні температурного скринінгу виявлено температуру тіла понад 37,2° C або ознаки респіраторних захворювань, не допускаються до виконання обов`язків. При проведенні вимірювання температури тіла контактним методом, забезпечується обов`язкова дезінфекція виробу, яким здійснюється термометрія, після кожного його використання згідно з інструкцією виробника дезінфекційного засобу.

Пунктом 2 постанови №16 передбачено, що працівники та відвідувачі допускаються до офісного приміщення тільки в респіраторі або захисній масці, у тому числі виготовленій самостійно.

Відповідно до п.5 постанови №16, дозволяється одночасне перебування відвідувачів з розрахунку не більше однієї особи на 10 квадратних метрів площі зали обслуговування.

Згідно з п.7 постанови №16, суб`єкт господарської діяльності повинен забезпечити: постійну наявність рідкого мила, антисептиків та паперових рушників в санвузлах. Використання багаторазових рушників заборонено; інформування клієнтів щодо встановлених обмежень та умов обслуговування при вході до закладу, при проведенні телефонних записів та на офіційних сторінках в мережі Інтернет та соціальних мережах; нанесення маркування, в тому числі і поза межами закладу, з метою уникнення скупчення перед входом та дотримання умов перебування в черзі з дотриманням дистанції між клієнтами не менше 1,5 м; вологе прибирання з використанням миючих та дезінфекційних (в кінці зміни) засобів і провітрювання не рідше ніж кожні 2 години та після закінчення робочого дня/зміни; централізований збір використаних ЗІЗ, паперових серветок в окремі контейнери (урни) з кришками та одноразовими поліетиленовими пакетами з подальшою утилізацією; тимчасове відсторонення від роботи осіб з групи ризику (особи, які досягли 60-річного віку, особи, які мають хронічні захворювання, що пригнічують імунітет).

Відповідно до преамбули постанови №16, вона винесена відповідно до статті 40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення», на виконання пункту 2-2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Стаття 40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» визначає повноваження Головного державного санітарного лікаря України.

Однак, у Головного державного санітарного лікаря України відсутні повноваження на встановлення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм. Зазначеною статтею лише передбачено повноваження Головного державного санітарного лікаря України на внесення на затвердження центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, проектів актів, якими встановлюються державні санітарні норми та правила, санітарно-епідеміологічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (абз.2 п.п.«а» ч.1 ст.40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»).

За таких обставин, суддя приходить до висновку, що тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при здійсненні дозволених видів діяльності, які передбачають приймання відвідувачів в офісних приміщеннях, на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), що затверджені постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 №16, носять рекомендаційний характер та не є актом законодавства, яким встановлюються правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, в розумінні ст.44-3 КУпАП.

Тимчасові рекомендації також не є нормативно-правовим актом.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинності особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» від 09.06.2011, заява №16347/02 та Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013, заява №36673/04).

Оскільки, ОСОБА_1 ставиться за провину порушення тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при здійсненні дозволених видів діяльності, які передбачають приймання відвідувачів в офісних приміщеннях, на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09.05.2020 №16, які носять рекомендаційний характер, не є актом законодавства, яким встановлюються правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, за порушення яких передбачена адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП, за відсутності доказів порушення начальником відділення ОСОБА_1 вимог статті 30 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»,а також враховуючи заборону суду самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену в протоколі про адміністративне правопорушення, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події й складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Крім цього, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , у порушення вимог ст.255 КУпАП, не зібрано будь-яких доказів, які б підтверджували факти не дотримання нею тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при здійсненні дозволених видів діяльності, які передбачають приймання відвідувачів в офісних приміщеннях, на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19).

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, суддя вважає, що провадження в справі підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події і складу вищезазначеного адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст.9, 247, 280, 283-285 КУпАП, суддя,

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови через Знам`янський міськрайонний суд Кіровоградської області до Кропивницького апеляційного суду.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва

Постанова судді набрала законної сили « _____» ________________ 20___ року.

Строк пред`явлення до примусового виконання до « _____» ________________ 20___ року.

Суддя Знам`янського міськрайонного суду

Кіровоградської області О.В. Савельєва