ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.09.2020 Справа №607/11662/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, приватного підприємця,

жителя АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Тернопільським відділом поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області направлено адміністративні матеріали стосовно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №715838 від 09 липня 2020 року, ОСОБА_1 08 липня 2020 року близько 22 год. 15 хв., як директор закладу громадського харчування «Black Best», що знаходиться за адресою м. Тернопіль вул. Сагайдачного, 1, допустив роботу закладу після 22 год. 00 хв., чим порушив вимоги ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 р. №1645 із змінами від 23.05.2020 р. та п.п. 1.1, 1.2 п.1 Рішення виконавчого комітету Тернопільської міської ради від 30.06.2020 р. №474.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні інкримінованого їй правопорушення не визнав. Суду пояснив, що він не допускав роботу даного закладу громадського харчування після 22 год. 00 хв., оскільки двері закладу було зачинено.

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 15 липня 2020 року матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП направлялися до Тернопільського відділу поліції ГУ Національної поліції в Тернопільській області, для належного оформлення, у зв`язку із тим, що при матеріалах справи відсутні дані щодо осіб, які перебували у закладі громадського харчування «Black Best» на час перевірки, не відібрано пояснень у них з цього приводу, не долучено їх до матеріалів справи. Також, у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні дані про свідків зазначеної події.

Вимоги постанови суду від 15 липня 2020 року не виконано. Як вбачається із рапорту лейтенанта поліції Бойко К., в ході проведення додаткової перевірки, встановити свідків та осіб, які були присутні в закладі під час фіксації порушення норм карантину, не представилось можливим.

Як вбачається із рапорту дільничого інспектора Тернопільського ВП ГУ Національної поліції в Тернопільській області від 08.07.2020 року, під час перевірки закладу «Black Best», що знаходиться за адресою м. Тернопіль вул. Сагайдачного,1 заклад був відчинений та у закладі знаходились відвідувачі. Директор зазначеного закладу ОСОБА_1 повідомив, що останнє замовлення було прийнято о 21.00 год.

Із письмових пояснень, які наявні у матеріалах справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 пояснив, що вину у вчиненні правопорушення не визнає та даного правопорушення він не вчиняв.

Також, до матеріалів справи долучено відеозапис на CD-диску, однак, вказаний відеозапис не містить прив`язки до дати, часу та місця його здійснення, та про нього службовою особою, яка складала протокол, як доказу у даній справі, не зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст.251 КУПАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002, неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом установлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи. Зокрема, органом, який здійснював провадження у даній адміністративній справі не надано належних та допустимих доказів, на підставі яких суд міг встановити, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

За наведених підстав, суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

При цьому, до матеріалів справи не долучено доказів, які б свідчили про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247, 283, 284, 285, 287, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим.

Апеляційна скарга може бути подана особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником до Тернопільської апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан