Справа № 751/5111/20 Головуючий у 1 інстанції Філатова Л. Б.
Провадження № 33/4823/345/20
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд під головуванням судді Заболотного В.М., з участю захисника Карася А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Карася А.А. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2020 року,

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Місцевим судом встановлено, що 05 серпня 2020 року, в 04 год. 42 хв., по вул. Івана Мазепи, 40, у місті Чернігові, ОСОБА_1 керувала автомобілем «TOYOTA RAV-4 HYBRID», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №555 від 05.08.2020 року.

Не погодившись із рішенням суду, захисник Карась А.А. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, та відсутністю в діях його підзахисної складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Послався на ненадання місцевим судом достатньої оцінки доказам по справі, що потягло за собою прийняття помилкового рішення. Наголосив, що під час складання протоколу щодо ОСОБА_1 були допущені істотні порушення, а саме: не роз`яснено їй право на захист та не забезпечена його реалізація; протокол не підписаний свідками; відсутнє направлення на проходження медичного освідування. Зазначив, що огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням вимог Інструкції, зокрема, не було відібрано зразків крові ОСОБА_1 .

В судове засідання апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце розгляду справи була поінформована належним чином, що підтвердив її захисник Карась А.А.

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП участь особи, яка подала скаргу, чи інших осіб, які беруть участь у провадженні справи про адміністративне правопорушення, в розгляді справи судом апеляційної інстанції, не є обов`язковою. Наведене положення відповідає практиці Європейського суду з прав людини, аналіз якої свідчить про те, що відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи судом апеляційної інстанції не може автоматично вважатися порушенням п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Заслухавши пояснення захисника Карася А.А., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити з наведених вище підстав, перевіривши матеріали справи та доводи скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Частина 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.6 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, а також лікарем закладу охорони здоров`я.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №142280 від 05.08.2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 , остання 05 серпня 2020 року, в 04 год. 42 хв., у м. Чернігові, по вул. Івана Мазепи, 40, керувала автомобілем «TOYOTA RAV-4», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, що підтверджується висновком №555 від 05.08.2020 року, чим порушила п. 2.9 «а» ПДР України.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує факт учинення неправомірних дій, та є одним із джерел доказів, у силу положень ст.251 КУпАП.

Обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, також підтверджується Висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 05.08.2020 року, виданого лікарем КНП «Чернігівська обласна психоневрологічна лікарня» ОСОБА_3 , згідно якого ОСОБА_1 на момент огляду перебувала у стані алкогольного сп`яніння (а.с.5-6).

З переглянутого апеляційним судом відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 мала усі ознаки алкогольного сп`яніння і працівники поліції цілком правомірно запропонували їй пройти огляд на виявлення такого стану. Працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я. Остання погодилася пройти огляд у медичному закладі. Крім того, ОСОБА_1 були роз`яснені її права, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Доводи апелянта про те, що у ОСОБА_1 у лікарні не були взяті зразки крові з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, є неспроможними.

Суд не може перебирати на себе функцію обвинувача та займатись збиранням доказів у справі, а відповідно до положень КУпАП, суд надає оцінку наявним у справі доказам з урахуванням їх взаємозв`язку та обґрунтованості.

Так, медичний огляд був проведений у спеціалізованому лікувальному закладі (КНП «ЧОПНЛ») лікарем, у кваліфікації якої суд не мав підстав сумніватися, акт виготовлений на офіційному бланку, як того вимагають положення Інструкції. У разі, якщо ОСОБА_1 була не згодна з результатами огляду, то не була позбавлена права пройти такий огляд в будь-якому іншому медичному закладі з власної ініціативи. Однак таким своїм правом не скористалася, отже з отриманими результатами погодилася.

Крім того, апеляційний суд звертає увагу на те, що огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відбувається не тільки за допомогою технічних засобів, а й на підставі встановлення зовнішнього вигляду, поведінки, стану свідомості, мовної здатності вегето-судинних реакцій, рухової сфери обстежуваної особи тощо.

Тобто, висновок про перебування особи у стані алкогольного сп`яніння здійснюється лікарем на підставі комплексу об`єктивних показників. До того ж, перебуваючи у медичному закладі, ОСОБА_1 відмовилася пройти огляд на стан сп`яніння з використанням технічних засобів.

Отже, доводи сторони захисту, що огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння був проведений з недотриманням вимог чинного законодавства, не знайшли свого підтвердження у ході апеляційного розгляду.

Відсутність у матеріалах справи направлення на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, не впливає на вирішення питання про відсутність чи наявність вини в діях правопорушника. Таке направлення передбачено виключно для працівника медичної установи, куди направляється водій.

Посилання апелянта на відсутність у протоколі підписів свідків є необґрунтованими, оскільки згідно вимог Інструкції, участь свідків при проведенні огляду на стан сп`яніння лікарем не передбачена.

До того ж, із заявами про неправильність дій чи порушення прав ОСОБА_1 під час освідування та складання протоколу, до компетентних органів вона не зверталася і матеріали справи таких доказів не містять.

Доводи апеляційної скарги, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність, не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

01.07.2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», згідно з яким виключено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння і за відповідні дії передбачено кримінальну відповідальність, тобто, цим Законом відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння посилено.

Відповідно до ч.1 ст.8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, який діяв під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині другій статті 4 КК, відповідно до яких кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначенні положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Тобто, у даному випадку має місце ультраактивна (переживаюча) дія Закону, коли приписи нормативно-правового акту, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акту, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, на яку вказує апелянт, передбачена пунктом 6 статті 247 КУпАП, у даному випадку також відсутня.

Відповідно до названого пункту, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. Законодавцем чітко визначено, що провадження може бути закрито виключно у випадку скасування акту, яким встановлено адміністративну відповідальність.

Натомість, у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортним засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Більш того, 03 липня 2020 року положення Закону України № 321-ІХ від 03.12.2019 були декриміналізовані Законом № 720-IX з одночасним повторним запровадженням адміністративної відповідальності за їх вчинення.

У зв`язку з цим, доводи апелянта про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є необґрунтованими і не заслуговують на увагу. Таку позицію слід розцінювати, як намагання ОСОБА_1 уникнути встановленої законом відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення.

Відтак, викладені обставини вказують на те, що місцевий суд повно і всебічно дослідив матеріали справи, дав правильну оцінку доказам та обґрунтовано визнав ОСОБА_1 винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вона керувала транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушила п.2.9 «а» Правил дорожнього руху, з чим погоджується і суд апеляційної інстанції.

Стягнення ОСОБА_1 призначено у відповідності з вимогами ст.33 КУпАП, у розмірі, передбаченому санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам закону, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для її зміни чи скасування.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Карася А.А. в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 07 вересня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

СуддяВ. М. Заболотний