Справа № 357/9749/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.09.2020 суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Ларіна О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли з Міністерства Оборони України, військова частина НОМЕР_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом в/ч НОМЕР_1 , гранатометника 3 механізованої роти 1 механізованого батальйону, молодшого сержанта, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 172-20 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.09.2020 №212 вбачається, що 27.09.2020. об 11 год. 00 хв. військовослужбовець військової служби за контрактом молодший сержант ОСОБА_1 , перебуваючи на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 , знаходився в наряді по парку транспорту в/ч НОМЕР_1 та виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані в умовах особливого періоду, що підтверджується поясненнями свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , за що передбачена адміністративна відповідальність за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, що 27.09.2020. в стані алкогольного сп`яніння на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 не перебував.

Суддя, заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить наступного висновку.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягають з`ясуванню: чи було вчинено таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 29.09.2020 №212 вбачається, що 27.09.2020. об 11 год. 00 хв. молодший сержант ОСОБА_1 , перебував на території військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_2 в нетверезому стані, однак, у матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що ОСОБА_1 , знаходився на території в/ч НОМЕР_1 в нетверезому стані та проходив медичний огляд на визначення стану сп`яніння. Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення був не згоден та зазначив, що в стані алкогольного сп`яніння не перебував та був готовий пройти медичний огляд на визначення алкоголю в організмі, однак, в проходженні вказаного огляду останньому було відмовлено, про що ОСОБА_1 також наголосив в судовом засіданні.

Пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом не приймаються до уваги, оскільки останні не були допитані в судовому засіданні та не були попереджені про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України і безпосередньо не підтвердили надані ними письмові пояснення.

Згідно положення ст. 62 Конституції України, винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, суддя, дослідивши дані протоколу та наявні у провадженні матеріали, дійшов висновку, що справу належить закрити за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

Статтею 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Враховуючи, що на ОСОБА_1 адміністративне стягнення не може бути накладене за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, судовий збір у провадженні за даною справою також не підлягає стягненню з останнього.

На підставі викладеного, керуючись статтями ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, 221, 245, 247, 266, 283, 284КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, закрити.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною пятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. В. Ларіна