Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4813/20 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л. С.
Категорія ч. 1 ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., захисника Крижанівського В.П. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

в с т а н о в и в :

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 20 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, 02.06.2020 року о 20:31 год. водій ОСОБА_1 в м. Житомирі, по вул. Київське шосе, 1 керував автомобілем Citroen C5 д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря нарколога в КУ «Обласний медичний спеціалізований центр» Житомирської обласної ради, висновок лікаря №524.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.9 А Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

На постанову суду захисником Крижанівським В.П., подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вважає, що постанова суду винесена з порушенням норм процесуального права, оскільки суд розглянув справу у відсутність ОСОБА_1 чим порушив його право на захист.

Вказує, що копію судового рішення ОСОБА_1 отримав лише 31.08.20 року, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Оспорює фактичні обставини справи та зазначає, що 02.06.2020 року транспортним засобом ОСОБА_1 не керував, а за кермом був ОСОБА_2 . Про дану обставину, ОСОБА_1 повідомляв працівників поліції, однак вони не взяли це до уваги.

Крім цього, вказує, що протокол ОСОБА_1 не вручали, а також в протоколі відсутні дані про час та дату розгляду справи судом.

В протоколі була вказана невірна адреса ОСОБА_1 , а саме АДРЕСА_1 , а в дійсності останній зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , а тому судова повістка не могла бути вручена особисто ОСОБА_1 .

ОСОБА_1 пояснював працівникам поліції, що фактично він проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Заслухавши пояснення захисника на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення працівника поліції Івашкевича В.Г., перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки розгляд справи проводився у відсутність ОСОБА_1 , а копію постанови він отримав лише 31.08.2020 року.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, висновком КУ «Обласного медичного спеціалізованого центру» Житомирської міської ради №524 від 02 червня 2020 року.

Відповідно до зазначеного висновку 02.06.2020 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В суді апеляційної інстанції досліджувався відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, який також підтверджує зазначені обставини, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом, був зупинений працівниками поліції за допомогою проблискових маячків та звукового сигналу, оскільки водій транспортного засобу постійно змінював напрямок руху чим фактично створював аварійну обстановку на дорозі для інших учасників дорожнього руху. При спілкуванні з водієм були виявлені ознаки сп`яніння, ОСОБА_1 погодився проходити огляд в медичному закладі.

Працівник поліції ОСОБА_3 , в апеляційному суді підтвердив зазначені обставини.

Апеляційний суд вважає, що долучений доказ - відеозапис відповідає критеріям належності та допустимості доказів, оскільки зроблений на нагрудну камеру працівника поліції та наданий апеляційному суду особою на яку покладено обов`язок збирати докази.

За таких обставин, наданий відеозапис працівником поліції ОСОБА_3 є належним, допустимим та достовірним доказом, який сумнівів у суду апеляційної інстанції не викликає.

Апеляційний суд не вбачає підстав для скасування судового рішення з підстав відсутності ОСОБА_1 при судовому розгляді.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 в повній мірі були надані можливості для захисту своїх прав, передбачених ст. 268 КУпАП та право на участь у судовому розгляді було відновлено.

Крім того, при складанні протоколу ОСОБА_1 вказав адресу проживання АДРЕСА_2 , також йому було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повністю оголошено зміст протоколу (ч.1 ст. 130 КУпАП), підписувати який він відмовився і повідомлено про місце розгляду справи Корольовським районним судом м. Житомира за місцем вчинення правопорушення.

За вказаною адресою суд тричі (25.06.20, 09.07.20, 20.08.20 р.) направляв рекомендовані повідомлення, які повернулися до суду з підстав їх не вручення, а саме з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Лише в апеляційній скарзі захисник вказав іншу адресу проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , а фактичну адресу АДРЕСА_3 , що свідчить про несумлінну процесуальну поведінку ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що особа, яка притягується до відповідальності повинна сумлінно користуватися своїми правами, не зловживати ними з метою затягування розгляду справи для спливу строків визначених ст. 38 КУпАП та уникнення особи від відповідальності.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, зокрема, рішень у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008, «Олександр Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003, особа у розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Відповідно до ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Крижанівському Володимиру Петровичу строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 20 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук