Провадження №3/263/3246/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Ікорська Єлізавета Сергіївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшли матеріали про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з протоколу серії ДПР18 № 296316 від 23 серпня 2020 року, ОСОБА_1 23 серпня 2020 року о 03 год. 14 хв., рухаючись по Запорізькому шосе, БП ЗС008, керував транспортним засобом ВАЗ 21061, державний номер НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння проводився з використанням технічного засобу «Drager Alcotest» № 3057, в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.9.а Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 надав до суду заяву, в якій зазначив, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає, оскільки за кермом автомобіля не перебував, просив закрити провадження у справі, розгляд справи провести за його відсутності.

На підтвердження факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення до протоколу серії ДПР18 № 296316 від 23 серпня 2020 року додано: рапорти працівників поліції, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про проходження у їх присутності медичного огляду з використанням приладу «Drager Alcotest», акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, квитанцію приладу «Drager Alcotest» № 3057 від 23.08.2020 року, диск з відеозаписами з нагрудної камери поліцейського та камер візуального спостереження.

З досліджених судом відеозаписів з нагрудної камери поліцейського вбачається, що такі відеозаписи зроблені у нічну пору доби, через темряву взагалі неможливо ідентифікувати присутніх осіб, на відеозаписах зображено лише нижню частину тіла учасників подій, на жодному з відео не зафіксовано обличчя особи, яка проходить огляд на стан сп`яніння. Відеозаписи з камер спостереження відтворюють нечітке зображення осіб здалеку, що унеможливлює ідентифікувати особу, відносно якої складено протокол.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів на підтвердження факту керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом суду не надано. За таких обставин суд позбавлений можливості встановити особу правопорушника.

Згідно з ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20 вересня 2016 року, заява № 926/08), суд у справі має бути неупередженим і безстороннім і не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У рішеннях ЄСПЛ у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року, які з урахуванням положень ст. ст. 8, 9 Конституції України, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного, враховуючи позицію ОСОБА_1 та відеозаписи, додані до протоколу, необхідно дійти висновку про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки з досліджених матеріалів не вбачається, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто його вину не доведено поза розумним сумнівом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 221, 247, 251, 254, 256, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя Є.С. Ікорська