Провадження № 33/801/791/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та призначено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців, стягнуто судовий збір у розмірі 420грн 40 коп.

В Постанові суду зазначено, що 07.07.2020 року о 12.30 год в м. Вінниця по вул. Хмельницьке шосе, 90, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем «KIA» д.н.з. НОМЕР_2 , не дотрималась безпечного інтервалу, порушила вимоги п. 2.3 (б), 13.1 ПДР та допустила зіткнення з автомобілем «Peugeot» д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП - порушення правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Не погоджуючись із такою постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить змінити постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року в частині накладеного адміністративного стягнення, застосувавши стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, тобто 340 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 посилається на те, що санкція ст. 124 КУпАП є альтернативною і передбачає як позбавлення права керування транспортними засобами так і накладення штрафу. Звертає увагу, що вчинене нею правопорушення не потягло за собою тяжких наслідків, у іншого учасника ДТП - ОСОБА_2 немає до неї претензій, так як вона повністю відшкодувала заподіяну його транспортному засобу шкоду, впродовж року до адміністративної відповідальності не притягувалась. Зазначає, що суд не дотримався правил передбачених ст. ст. 33-35 КУпАП, тому вважає, що стягнення призначене судом першої інстанції є надто суворим та призначено без врахування всіх обставин справи та даних про особу правопорушника.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Корченюк Р. В. подану апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, просив змінити постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року в частині накладеного адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, приходжу до таких висновків.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Судом встановлено та не оспорюється, що на підставі нижче викладених доказів, а саме:

Протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№406501 (а. с.1); схеми місця ДТП (а. с. 2); письмових пояснень ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а. с. 3, 4), водієм ОСОБА_3 було порушено вимоги п. 2.3(б), 13.1 ПДР, тобто вчинене адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена санкцією ст. 124 КУпАП (порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів).

Разом з цим, проаналізувавши матеріали справи, доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд вважає, що при обранні виду і розміру адміністративного стягнення відносно неї, суддя місцевого суду не врахував дані про особу правопорушника, що потягло за собою необґрунтоване призначення найбільш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. ст. 23, 33 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП України та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника ступінь його вини майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

З оскаржуваної постанови судді убачається, що призначивши адміністративне стягнення ОСОБА_1 у виді шести місяців позбавлення права керування транспортними засобами, суддя не в повній мірі дотримався вказаних вимог закону і, при наявності альтернативних стягнень, передбачених ст. 124 КУпАП, призначив стягнення, яке не відповідає вимогам ст. ст. 23, 33 КУпАП.

Так, мотивуючи своє рішення про позбавлення спеціального права правопорушника, посилаючись на врахування характеру вчиненого правопорушення, особу порушника, його майновий стан, ступінь його вини, ставлення правопорушника до вчиненого, суддя не врахував тієї обставини, що ОСОБА_1 вперше притягується до адміністративної відповідності за порушення правил дорожнього руху, відсутність претензій іншого учасника ДТП до неї.

Матеріали справи не містять обставин, як б свідчили про необхідність застосування найсуворішого виду покарання, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП.

Призначаючи адміністративне стягнення ОСОБА_1 , відповідно до вимог статей 23, 33 КУпАП, апеляційний суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини його вчинення, особу порушника, яка, відповідно до матеріалів адміністративної справи, вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину визнала, щиро розкаюється у вчиненому, а також той факт, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять даних щодо існування матеріальних претензій до правопорушника з боку потерпілого.

Отже доводи апеляційної скарги в цій частині є обґрунтованими а постанова Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року підлягає зміні в частині призначеного покарання: ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у виді штрафу, яке буде достатнім та справедливим, та відповідатиме меті адміністративного стягнення по даній справі.

З огляду на викладене наявні підстави для задоволення апеляційної скарги і зміни постанови місцевого суду.

Керуючись статтями 33, 124, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП змінити в частині застосування адміністративного стягнення:

Призначити ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

В іншій частині постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 21 вересня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета