МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 482/268/20 Головуючий у місцевому судді Демінська О.І.
Провадження № 33/812/113/20 Головуючий у апеляційному суді Темнікова В.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 квітня 2020 року Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Темнікової В.І.,

за участю: секретаря - Лівшенко О.С.,

особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого за

контрактом у ВЧ 0224, фактичне місце проживання за адресою:

АДРЕСА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1(один) рік, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2020 року встановлено, що 07.02.2020 року, о 21:30 год., в м. Миколаєві по вул. Біла, 82, ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21104, н/з НОМЕР_2 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. ОСОБА_1 пройшов огляд на місці зупинки на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотесту «Драгер». Згідно з результатами тестування за допомогою спеціального технічного засобу алкотест "Драгер" ARАМ 3565, проведеного у присутності двох свідків, показник тесту становить 1.05‰, чим порушив п. 2.9 "а" Правил дорожнього руху України, тобто вчинив правопорушення, за яке передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить скасувати постанову Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що суд не забезпечив його участь у судовому розгляді, належним чином не повідомив його про час та місце розгляду справи, за місцем його реєстрації відсутні дані про його виклик до суду, заяву від імені ОСОБА_1 щодо розгляду вказаної справи за його відсутності, що наявна в матеріалах справи, він не писав та суду не надавав.

Отже, суд першої інстанції в порушення вимог ст.252, 268 КУпАП розглянув справу без його участі, чим позбавив його права на захист. Неповно з`ясував обставини справи та прийняв необґрунтоване рішення.

Також зазначає, що суд дослідив лише письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не викликавши останніх в судове засідання для допиту з приводу фактичних обставин, викладених у протоколі, що є обов`язковою умовою.

Стверджує, що під час тестування співробітником УПП в Миколаївській області водія ОСОБА_1 на стан сп`яніння, проведеного за допомогою «Драгер» ARAM 3565, свідки взагалі були відсутні. Присутній був лише один свідок під час складання інспектором протоколу стосовно ОСОБА_1 , що є грубим порушення ст. 130 КУпАП та Наказу МВС України №1395 «Про затвердження Інструкції з оформлення поліцейським матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху».

Даних висновку тестування на алкоголь, проведених за допомогою «Драгер» ARAM 3565, не отримував, чим був позбавлений можливості надати пояснення та заперечення з цього приводу та оскаржити результати такого дослідження.

Лікарем наркологом взагалі не було проведено огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим протокол вважається недопустимим доказом вини апелянта.

Посилається, що висновок №203 від 09.03.2019р. складено лікарем наркологом з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції». При цьому акт медичного огляду ОСОБА_1 та висновок із діагнозом від лікаря нарколога відсутній. Згідно п.22 зазначеної Інструкції висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними. Отже висновок з даними, що не передбачені графами бланку, є недійсним. Лікар мав єдине виключне право вказати у відповідних графах: наявність стану сп`яніння або відсутність ознак сп`яніння з проведенням лабораторних досліджень.

Крім того, стверджує, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини апелянта, оскільки при складанні протоколу інспектор ОСОБА_4 не додержався вимог ст. 268 КУпАП, а саме : не роз`яснив його права та обов`язки, та не вказав нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а обмежився тільки ст. КУпАП, не вказавши інші нормативні акти, за якими передбачено обов`язки водіїв при проходженні огляду на стан сп`яніння, підтвердженням цього є відсутність відмітки про роз`яснення прав.

Оскільки постанова суду ґрунтується лише на протоколі, складеному, на його думку, з грубими порушеннями вимог КУпАП, Інструкції, Порядку та Наказів МВС України, просить її скасувати та закрити провадження у зв`язку із відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважаю, що скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 297927 від 07 лютого 2020 року, дані відображені в якому, враховуючи положення ст. 251 КУпАП, є доказом, 07 лютого 2020 року в м. Миколаїв по вул. Біла в районі будинку №82 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21104 державний номер НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Згідно виявлених ознак водію в присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою спеціального засобу газоаналізатор Alcotest Drager 6810 ARBF 0442, показник якого склав 1,05%, тест № 2559, з чим водій погодився.

Факт керування транспортним засобом 07 лютого 2020 року о 21 годині 30 хвилин в м. Миколаїв по вул. Біла в районі будинку № 82, а також результати тесту на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів водій ОСОБА_1 підтвердив підписом як в протоколі, так і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також в тесті № 2559.

Виходячи із даних тесту № 2559 технічного приладу алкотестер «Драгер» (а.с. 1), в м. Миколаїв, Заводський район, вул. Біла в районі будинку №82, 07 лютого 2020р. о 21 годині 29 хвилин інспектором Сердюк О.С. було проведено відповідне дослідження за результатами якого виявлено у ОСОБА_1 . 1,05% проміле.

Як слідує із письмових пояснень свідка ОСОБА_2 07 лютого 2020 року він був запрошений працівниками поліції у якості свідка для проходження огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою алкотестеру «Драгер». В його присутності та в присутності ще одного свідка ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на предмет перебування в стані алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру «Драгер». Під час проходження тесту, показник алкоголю в організмі громадянина ОСОБА_1 показав 1,05% проміле. З показником приладу водій був згоден, проїхати до медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння відмовився, підписувати протокол відмовився.

Свідок ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях дала аналогічні пояснення.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 погодився зі змістом письмових пояснень свідків, зазначивши лише те, що він не бачив, коли вони писали пояснення.

Крім того, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 пояснив, що вживав алкогольні напої в цей день, але не пам`ятає скільки.

Вказані докази свідчать, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто суддя місцевого суду дійшла до вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При накладенні стягнення на ОСОБА_1 , визначенні його виду та розміру, місцевим судом дотримані загальні правила накладення стягнення за адміністративне правопорушення, визначені ст. 33 КУпАП.

Що стосується тверджень апелянта про те, що йому при складенні протоколу не роз`яснювались його права та обов`язки, то вони спростовуються даним, відображеним на відеозапису з нагрудного відереєстратора працівників патрульної поліції в Миколаївській області при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 297927 від 07 лютого 2020 року в м. Миколаєві, згідно якого йому були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, а також його власним підписом у протоколі, в якому зазначено про роз`яснення прав, передбачених ст.63 Конституції України та ст. 268 КУпАП.

Відповідно до відеозапису, який був оглянутий в суді апеляційної інстанції, ОСОБА_1 погодився на проходження огляду на стан сп`яніння на місці, цифровий показник результату огляду, який був зафіксований на спеціальному технічному засобі, а саме 1,05% проміле, ОСОБА_1 повторив особисто вголос, пояснивши, що він не заперечує, що «випивав» в цей день. Проти результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці ОСОБА_1 не заперечував, на пропозицію пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі відмовився, підписувати протокол відмовився.

Те, що ОСОБА_1 ознайомився з результатами тесту, також підтверджується його підписом у тесті № 2559 від 07.02.2020р. на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с.1), який ОСОБА_1 не оспорювався під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

За такого доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не було отримано даних висновку тестування на алкоголь, проведених за допомогою «Драгер» ARAM 3565, а тому він був позбавлений можливості надати пояснення та заперечення з цього приводу та оскаржити результати такого дослідження, не є підставою для скасування постанови судді місцевого суду, так як матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 був ознайомлений з висновками тестування на алкоголь та не заперечував проти показників зафіксованих на спеціальному технічному засобі, а саме 1,05% проміле.

Зазначеним відеозаписом з нагрудного відереєстратора працівників патрульної поліції в Миколаївській області при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 297927 від 07 лютого 2020 року в м. Миколаєві спростовуються також твердження апелянта щодо відсутності двох свідків, так як на відео вони стоять рядом, спілкуються та підтверджують результати тесту.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він не заперечує, що згідно відеозапису під час проходження ним тесту та фіксування результатів тесту присутні у якості свідків чоловік та жінка, але біля себе він весь час бачив тільки чоловіка.

Посилання апелянта на порушення інспектором при складанні протоколу п. 7 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ № 1103 від 17.12.2008р., який передбачає, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, з урахуванням конкретних обставин справи є помилковим.

Апелянтом не враховано, що даний пункт застосовується у разі наявності відповідних підстав для такого огляду, зокрема, передбачених п.6 даного Порядку, а саме коли водій транспортного засобу відмовився від проведення

огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду

з його результатами. У такому випадку він направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я і такий огляд повинен бути проведений не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення зазначених підстав.

Проте в даному випадку ОСОБА_1 не відмовлявся від проведення

огляду на місці зупинки транспортного засобу та не висловив незгоду

з його результатами.

При цьому слід врахувати, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Протокол про адміністративне правопорушення та додані до нього матеріали складено в загальних межах відповідно до вимог ст.256 КУпАП, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Ці докази є належними, допустимими та достовірними, оскільки вони здобуті з додержанням процесуальної процедури, не суперечать фактичним обставинам справи і об`єктивно узгоджуються між собою, а їх сукупність є достатньою для прийняття рішення про справі щодо ОСОБА_1 .

Складений протокол підписаний ОСОБА_1 без застережень про те, що він з ним не згоден.

Посилання апелянта на те, що висновок №203 від 09.03.2019р. складено лікарем наркологом з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», а також на відсутність акту медичного огляду ОСОБА_1 та висновку із діагнозом від лікаря нарколога, що лікарем наркологом взагалі не було проведено огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим протокол вважається недопустимим доказом вини апелянта, спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Так, в матеріалах справи не має і не могло бути висновку №203 від 09.03.2019р., оскільки події відбувалися 07 лютого 2020р. ОСОБА_1 взагалі відмовився пройти медичний огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, тому огляд його лікарем наркологом не здійснювався.

Не заслуговують на увагу також доводи апеляційної скарги про те, що при складанні протоколу інспектор ОСОБА_4 не вказав нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а обмежився тільки статтею КУпАП, не вказавши інші нормативні акти, за якими передбачено обов`язки водіїв при проходженні огляду на стан сп`яніння.

Так, інспектором було роз`яснено, що водій порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП, про що також зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно п. 2.9а Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Знання Правил дорожнього руху є обов`язком водія.

Посилання апелянта на порушення суддею норм процесуального законодавства під час розгляду справи, а саме на те, що суддя розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , що матеріали справи не містять відомостей про його належне повідомлення за місцем реєстрації про розгляд справи, спростовується матеріалами справи, а саме: повідомленням про вручення поштового відправлення за місцем його реєстрації уповноваженій особі 27 лютого 2020р., якою, як пояснив в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 згідно підпису була його мама (а .с. 13), особистою розпискою ОСОБА_1 від 02 березня 2020 року про отримання повістки на 12.03.2020 року на 08:15 год., підпис в якій не оспорювався ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції як такий, що належить йому (а. с. 14).

Крім того, в матеріалах справи наявна заява ОСОБА_1 від 12 березня 2020 року, зареєстрована Новоодеським районним судом Миколаївської області 12.03.2020 року за № 1517, про розгляд справи за його відсутності та визнання вини, до якої додано копію військового квитка ОСОБА_1 (а. с. 15-17).

Під час розгляду справи в апеляційному суді ОСОБА_1 пояснив, що він був в суді 12 березня 2020р. та на пропозицію працівника суду написав зазначену заяву та надав для підтвердження його особи копію свого військового квитка, але під час розгляду справи суддею не був присутній.

За такого твердження апелянта, що він не писав вказаної заяви не заслуговує на увагу, оскільки на його підтвердження ОСОБА_1 не тільки не надано жодного належного та допустимого доказу, а й це твердження спростовано ОСОБА_1 в своїх проясненнях в суді апеляційної інстанції.

Таким чином, судом дотримано вимоги ст. 277-2 КУпАП про вчасне повідомлення ОСОБА_1 про розгляд справи.

Згідно ч.1 ст. 268 КУпАП справу про адміністративне правопорушення може бути розглянуто під час відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 до суду не надходило.

За такого твердження апелянта про те, що суд першої інстанції при розгляді справи допустив порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, в ході розгляду провадження в суді апеляційної інстанції не знайшли свого підтвердження.

Крім того, слід врахувати, що в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 була забезпечена можливість надати свої пояснення по справі та взяти участь у дослідженні всіх доказів, які є в справі, які були оцінені у сукупності з іншими доказами по справі, і в результаті аналізу яких було встановлено, що ОСОБА_1 дійсно порушив п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_5 - залишити без задоволення.

Постанову судді Новоодеського районного суду Миколаївської області від 12 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду В.І. Темнікова