Справа № 303/4159/20
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 жовтня 2020 року м. Мукачево

Суддя Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області Гейруш В.Б., розглянувши матеріали, які надійшли з Мукачівського ВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодекса України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 , останній 28.07.2020 о 22 год. 00 хв. пересувався по громадських місцях м. Мукачево без засобів індивідуального захисту, а саме захисної маски.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відомості про особу порушника, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення порушника, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Відповідно до приписів статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За статтею 44-3 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою КМ України від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2" в редакції від 26 червня 2020 року (чинній на день складення протоколу) передбачено карантинні обмеження, в тому числі заборони перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Вказана Постанова КМ України від 20 травня 2020 р. № 392 станом на дату складення протоколу містила 6 редакцій (20.05.2020 р., 30.05.2020 р., 04.06.2020 р., 13.06.2020 р., 20.06.2020 р. та 22.06.2020 р.). Крім того, до останньої вносилися зміни іншими Постановами КМ України (№ 424 від 29.05.2020 р., № 435 від 03.06.2020 р., № 477 від 12.06.2020 р., № 480 від 12.06.2020 р., № 500 від 17.06.2020 р.)/

У доданому до матеріалів рапорті працівника поліції щодо суті правопорушення міститься посилання на постанову КМУ №392 від 20.05.2020 року без конкретизації дати редакції норми матеріального права, яка підлягала застосуванню як підстава порушення карантинних обмежень. Зазначене унеможливлює належне встановлення дійсних обставин справи.

В порушення приписів статтей 251, 256 КУпАП та Інструкції №1376 протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містить посилань на показання свідків, що в сукупності та достатності доказів підтверджували б вину у вчиненні правопорушення.

У відповідності до частини 4 статті 256 КУпАП при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Як вбачається із Постанови Верховного Суду від 20.05.2020 р. у справі №524/5741/16-а Касаційний адміністративний суд дійшов висновку, що рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Постановою КМ України від 22 липня 2020 р. №641 "Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2", яка набрала чинності з 1 серпня 2020 року, пункти 2-8, 11,12,12-1-12-3,13-16 постанови Кабінету Міністрів України від 20 травня 2020 р. № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID -19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2 та пункт 12 змін, що вносяться до актів Кабінету Міністрів України, затверджених зазначеною постановою (Офіційний вісник України, 2020 р., № 43, ст. 1394), - втратили чинність.

Таким чином, у зв`язку із скасуванням пункту 3 Постанови КМ України від 20 травня 2020 р, № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SАRS-СоV-2", яким визначався обов`язок перебування в громадських місяцх в засобах індивідуального захисту і який викладений у протоколі серії ВАБ № 258766 як суть правопорушення, виникає необхідність застосування зворотньої дії в часі правової норми як такої, що звільняє від відповідальності, а провадження в справі підлягає закриттю.

Крім того, щодо самих карантинних обмежень, впроваджених КМ України слід наголосити наступне.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 28.08.2020 №10-р/2020 зазначає, що згідно зі статтею 64 Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України; в умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень; не можуть бути обмежені права і свободи, передбачені статтями 24, 25, 27, 28, 29, 40, 47, 51, 52, 55, 56, 57, 58, 59, 60, 61, 62, 63 Конституції України. Таке обмеження може встановлюватися виключно законом - актом, ухваленим Верховною Радою України як єдиним органом законодавчої влади в Україні. Встановлення такого обмеження підзаконним актом суперечить статтям 1, З, 6, 8,19, 64 Конституції України.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а відтак ОСОБА_1 не можна вважати винним у вчиненні правопорушення та такий не може нести відповідальність відповідно до складеного протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №742474.

Керуючись ст. ст. 247 п.1, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Мукачівський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Мукачівського

міськрайонного суду В.Б.Гейруш