Провадження №: 3/752/697/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

17 січня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується те, що він 30.10.2019 о 20 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно матері ОСОБА_2 , а саме ображав її нецензурною лайкою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих йому дій не визнав. Пояснив суду, що дійсно 30.10.2019 р. о 20 год. мала місце сварка з матір`ю ОСОБА_2 , але жодних насильницьких дій відносно неї він не вчиняв. На емоціях через сварку матір викликала поліцію, в той момент коли поліція приїхала вони досягли спільної мови, не розуміє підстав, з яких поліцією складено протоколи відносно них.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила суду, що 30.10.2019 р. о 20 год. дійсно відбулася сварка з сином, але вони були у емоційно підвищеному стані після похорон її чоловіка. Підтвердила, що син не вчиняв жодних насильницьких дій відносно неї, поліцію викликала через емоційний стан.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, іншого учасника подій ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Абз.3 п.1 ч.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Нормами наведеного закону визначено, що психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши дані рапорту оперативного чергового Голосіївського УП, протокол про адміністративне правопорушення серії ГР 180955, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та іншого учасника подій - ОСОБА_2 , яка заперечувала вчинення відносно неї насильства психологічного характеру ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшли підтвердження твердження, зазначені в протоколі, про те, що 30.10.2019 р. ОСОБА_1 вчинив насильство психологічного характеру відносно матері.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про відсутність як подій так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-1 КУпАП, що відповідно до вимог п.3 ч.1 ст.284, п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття справи.

Ураховуючи наведене, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст. 251-252, 173-2, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко