Постанова

Іменем України

28.09.2020 року м. Львів

Суддя Франківського районного суду м. Львова Кузь В.Я., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, працюючу інженером НАСВ, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

15 вересня 2020 року до Франківського районного суду м. Львова поступили матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.184 КУпАП, з підстав викладених в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 260300 від 15.09.2020.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 14.09.2020р. о 12 год. 15 хв. у місті Львові по вулиці Наукова 92, гр. ОСОБА_1 ухилилась від виконання передбачених ст.150 Сімейного кодексу України батьківських обов`язків, в результаті чого її неповнолітня дочка ОСОБА_2 , 2006 р.н., усвідомлюючи свої дії, облила водою свого класного керівника ОСОБА_3 в кабінеті № 306 Ліцею № 66, з метою поширення знятого відео в інтернет мережу ОСОБА_4 Ток та Інстаграм.

В судовому засіданні ОСОБА_1 повідомила, що проживає за адресою АДРЕСА_1 разом зі своїми батьками та своєю неповнолітньою дочкою ОСОБА_2 , 2006 р.н. Стверджує, що намагається приділяти достатню увагу та виховання своїй дочці. Зважаючи на те, що працює інженером в Національній академії сухопутних військ, не завжди має достатньо часу. 14 вересня 2020 року приблизно о 12 год. 20 хв. до неї зателефонувала її донька та повідомила, що облила водою свого класного керівника ОСОБА_3 для завдання в Інстаграм. Після цього, їй, правопорушниці, зателефонувала класний керівник ОСОБА_3 та повідомила про те, що сталось, з проханням прибути до кабінету директора. В кабінеті директора нею переглянуто відео за участю доньки. Вказує на те, що їй, правопорушниці, соромно за вчинок доньки, їй шкода, що вона як мати, не змогла донести до своєї доньки, що в будь якій ситуації вона не має права вчиняти протиправних дій. Вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає, в майбутньому намагатиметься приділяти більше уваги вихованню своїй доньці, просить суворо не карати.

В судовому засіданні класний керівник ОСОБА_3 пояснила, що працює на посаді вчителя англійської мови Ліцею № 66 у місті Львові. 14 вересня 2020 року після завершення четвертого уроку вона в кабінеті заповнювала шкільну документацію, почула як відкрилися двері в кабінет, піднявши очі, вона побачила, що перед нею стоїть учениця 9-Г класу ОСОБА_5 , яка тримала відро білого кольору, вміст якого вилила на неї та на стіл. В подальшому, ОСОБА_6 вибігла з кабінету, а її подруга ОСОБА_7 за проханням ОСОБА_6 знімала все на телефон. Як пізніше пояснила ОСОБА_8 , ОСОБА_6 попросила її це зробити для подальшого висвітлення в інтернет мережі Інстаграм. Просила суд звернути увагу на те, що неповнолітня ОСОБА_2 не відвідує уроки, не цікавиться навчанням, не знаходить спільної мови з класом, виховні години не відвідує. Мамі ОСОБА_1 неодноразово зверталась увага на те, що її донька потребує контролю, відвідування психолога, проведення виховних бесід.

В судовому засіданні директор Ліцею № 66 ОСОБА_9 підтримала пояснення класного керівника, та зазначила, що мамі неповнолітньої неодноразово повідомлялось про те, що є проблеми ще з 5 класу, радили звернутись до психологів, проводити з донькою виховні бесіди.

В судовому засіданні інспектор ЮП СППП Франківського ВП ГУ НП у Л/о лейтенант поліції ОСОБА_10 надав суду пояснення, аналогічні обставинам, викладеним в протоколі про адміністративне правопорушення.

Дані обставини підтвердила в судовому засіданні і неповнолітня ОСОБА_2 , яка пояснила, що в ліцеї їй не цікаво, її любими предметами є українська література. Вона дійсно вчинила дії, які є предметом розгляду, і зробила це із помсти вчителю, оскільки остання не відпускає її зі школи на навчання з музики і танців. Шкодує про вчинене.

Пояснення ОСОБА_2 та її каяття, суд розцінює як не щирі, оскільки вона так і не змогла розказати жодного вірша, який вона вивчила за роки навчання.

Крім того, поведінка неповнолітньої ОСОБА_2 як до вчинення розглядуваного факту, так і після вказують на те, що вона не чує дорослих, не чує зауважень, не реагує на них. По відношенню до дорослих, у тому числі й до мами, ставиться зверхньо та хамовито. Дану обставину суд розцінює як встановленим фактом, що неповнолітня ОСОБА_2 важко піддається вихованню, є неконтрольованою, а тому підлягає постановці на обліки у відповідних службах.

В судовому засіданні переглянуто відео, з якого вбачається, що мають місце обставини події, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 260300 від 15.09.2020.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали та дослідивши фактичні обставини, у їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні нею інкримінованого правопорушення доведена, а відтак, у її діях наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП.

Відповідно до ч.1 ст.150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані, зокрема, виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, а відповідно до ч.2 цієї статті, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен повно, всебічно, об`єктивно дослідити всі обставини справи і встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з"ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 260300 від 15.09.2020, поясненнями учасників судового процесу, які узгоджуються між собою, підтверджують обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та в яких правопорушник визнала вину у вчиненні зазначеного правопорушення.

Згідно вимог ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Стягнення слід визначити з врахуванням особи винної, в межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді попередження.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до ст. 4 ч. 2 п. 5 Закону України "Про судовий збір", у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується в розмірі 0,2% розміру мінімальної заробітної плати.

На підставі викладеного, керуючись статтями 33, 268, 283, 284 КпАП України, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді попередження.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Рекомендувати Сихівському ВП ГУ НП у Львівській області провести відповідну роботу з неповнолітньою ОСОБА_2 , 2006 р.н. та поставити її на облік.

Рекомендувати відділу «Служби у справах дітей» Сихівського району провести відповідну роботу з неповнолітньою ОСОБА_2 , 2006 р.н. та поставити її на облік.

Про вжиті заходи повідомити суд.

На постанову про адміністративне правопорушення може бути подано скаргу протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через суд, що постановив рішення.

Суддя В. Кузь