Справа № 188/1171/20
Провадження № 3/188/756/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Суддя Петропавлівського районного суду Дніпропетровської області Ніколаєва І.К., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Покровського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

за скоєння правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235783 від 11.08.2020 року зазначено, що 11.08.2020 року о 14 годині 00 хвилин в Покровському районі, в селі Перше Травня, проспект Пригородний в АЗК № 10, водій автомобіля GEELY MR- 7151 А д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого пошкодив заправний пістолет АЗС « WOG». В наслідок ДТП отримано механічні пошкодження заправної колонки, чим завдано матеріальні збитки, травмованих нема.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, вину не визнав, та зазначив, що він не порушував п.10.1 Правил дорожнього руху , як було зазначено в протоколі про притягнення його до адміністративної відповідальності. Після закінчення заправки газом його автомобіля, особа, яка займалась заправкою, відійшла до іншого авто і продовжила роботу, на табло він побачив, що заправка авто відбулася і ніяких перешкод у продовженні руху немає і він від`їхав від заправки на декілька метрів після чого його зупинили працівники заправки та викликали працівників поліції, які і склали на нього цей протокол.

Вислухавши ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи: схему місця ДТП, пояснення ОСОБА_1 ,пояснення ОСОБА_2 , суд дійшов висновку про необхідність закриття адміністративної справи через недоведеність вини притягнутої особи за ст. 124 КУпАП.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Таким чином, доказуванню підлягає:

1) факт того, що особа є учасником дорожнього руху;

2) факт порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху;

3) факт спричинення пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна;

4) причинний зв`язок між фактом порушення учасником дорожнього руху правил дорожнього руху та наслідками, що настали.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 235783 від 11.08.2020 року зазначено, що 11.08.2020 року о 14 годині 00 хвилин в Покровському районі в селі Перше Травня проспект Пригородний в АЗК №10 водій автомобіля GEELY MR- 7151 А д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 перед початком руху не переконався, що це буде безпечно, в результаті чого пошкодив заправний пістолет АЗС « WOG». Внаслідок ДТП отримано механічні пошкодження заправної колонки, чим завдано матеріальні збитки, АЗС « WOG» . Однак, до матеріалів справи не додано жодного доказу, який би підтверджував, що діями правопорушника було заподіяно шкоду АЗС« WOG» та відсутні документи, підтверджуючі розмір шкоди, не визначений власник майна, яке начеб то було пошкоджене. Так, у схемі ДТП зазначено про характер та локалізацію пошкоджень пістолету від колонки, а в протоколі, в свою чергу, працівником поліції зазначено про отримання механічних пошкоджень заправної колонки.

В матеріалах справи відсутнє пояснення особи, яка безпосередньо обслуговувала автомобіль ОСОБА_3 під час його заправки і яка залишила вказаний пістолет в автомобілі після закінчення заправки і перейшла до обслуговування інших авто.

Водій ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечуэ свою вину повністю і вказує, що винен працівник АЗС.

Слід зазначити, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.І ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який ... встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.З ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 p., заява № 16347/02) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст.51 КпАП України стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням». Тим більше «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 p., заява № 36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.З ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.І ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Таким чином, матеріалами у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не доведено вчинення ним інкримінованого адміністративного правопорушення за ст.. 124 КУпАП.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпція, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У відповідності до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ч.З ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

У справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (n.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, викладене надає обґрунтовані підстави дійти висновку про недоведеність матеріалами справи інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, що вказує на відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на ПРИПУЩЕННЯХ, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги, що в матеріалах справи відсутні будь які технічні дослідження та належні докази притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є протиправним , в судовому засідання вина його у здійсненні правопорушення. передбаченого ст.124 КУпАП, не доведена тому керуючись ст.ст. 247, 283,284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскажена протягом 10 днів до Дніпровського апеляційного суду через Петропавлівський районний суд.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя І. К. Ніколаєва