ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/2261/20
Провадження № 3/553/986/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року м.Полтава

Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих Марина Сергіївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Колотії Решетилівського району Полтавської області, громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Люкс-Полтава 2009», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

в с т а н о в и в:

12.10.2020 близько 15 год. 59 хв. по вул.Небесної Сотні, 94 у м.Полтава, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Богдан А-09202», державний номерний знак НОМЕР_1 , та здійснюючи регулярні пасажирські перевезення на міському маршруті №44, перевозив 42 пасажири, при визначеною характеристикою даного транспортного засобу та свідоцтвом про реєстрацію кількістю місць для сидіння разом із місцем водія 23, чим порушив п.п.2 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020.

Таким чином ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що працює водієм ТОВ «Люкс-Полтава 2009» та перевозить пасажирів на міському маршруті. У вказані в протоколі час і місці, на зупинці «Мельзавод» у нього в салоні були вільними п`ять місць для сидіння, проте пасажирів зайшло більше. При цьому ОСОБА_1 наголосив, що кількість пасажирів могла бути меншою за 42 особи, і навіть така кількість пасажирів не перевищує кількість місць, разом із стоячими місцями, що визначена технічними характеристиками транспортного засобу. Також ОСОБА_1 вказав, що в подальшому зобов`язується не допускати подібних порушень, а вказане допустив у зв`язку із тим, що пасажири на зупинці дуже просили.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суд вважає доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Тобто, норми статті 44-3 КУпАП відсилають до інших законодавчих чи нормативних актів, або ж рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. З огляду на що, у протоколі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено, які конкретно правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, передбачені Законом України Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, в даному випадку повинні були бути застосовані (з викладенням їх змісту), і які положення таких правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, були порушені.

Вказані вимоги у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про адміністративне правопорушення дотримані.

Так, ОСОБА_1 поставлено за провину порушення порушення п.п.2 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020, яка передбачає, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється: здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб.

В судовому засіданні ОСОБА_1 наголосив, що на момент події м.Полтава було установлено «жовтий» рівень карантину.

Між тим, вказані твердження судом не беруться до уваги, оскільки за змістом п.12,14 та 15 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020, на територіях, де установлено інші рівні епідемічної небезпеки («жовтий», «помаранчевий», «червоний»), окрім всіх обмежень передбачених для «зеленого» рівня, встановлюються додаткові заборони.

Фактично у наданих в ході розгляду справи поясненнях, ОСОБА_1 не заперечував обставин та доказів у справі за фактом допущеного порушення, і надані ним пояснення узгоджуються з іншими дослідженими в судовому засіданні доказами, що підтверджують винуватість особи.

Так, на підтвердження винуватості ОСОБА_1 органом Національної поліції надано: протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 300989 від 12.10.2020, яким зафіксовано факт перевезення ОСОБА_1 пасажирів понад кількість встановлену п.п. 2 п.11 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020; свідоцтво про реєстрацію САF 931777 та реєстраційна картка транспортного засобу марки «Богдан» моделі А-09202, державний номерний знак НОМЕР_1 , згідно яких кількість сидячих місць з місцем водія складає 23; копія листа відділу з питань транспортних перевезень та зв`язку виконкому Полтавської міської ради, згідно якого 12.10.2020 та 13.10.2020 транспортним засобом марки «Богдан», державний номерний знак НОМЕР_1 здійснювались перевезення пасажирів на міському автобусному маршруті загального користування № 44; DVD-R-диск з записом відеофіксації порушення.

На вказаному DVD-R-диску міститься два відеозаписи, на яких зафіксовано рух та зупинка транспортного засобу марки «Богдан», державний номер НОМЕР_1 за кермом якого знаходився правопорушник із пасажирами, що дозволяє зробити висновок, що вказаний транспортний засіб рухався у звичайному режимі руху, здійснюючи пасажирські перевезення міським маршрутом.

Під час зупинки транспортного засобу працівниками поліції було встановлено наявність у салоні цього транспортного засобу пасажирів у кількості, що перевищувала 23 особи. При цьому, у салоні транспортного засобу пасажири перебували стоячи, що чітко зафіксовано на відеофайлі, а загальна кількість пасажирів була перерахована вголос безпосередньо патрульним поліцейським всередині автобусу та становила 42 особи.

Також під відеофіксацію правопорушнику були роз`яснені його процесуальні права.

З огляду на наведене, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, оскільки він допустив порушення правил щодо карантину людей, передбачених п.п. 2 п. 11 Постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 за викладених у постанові обставин.

Зазначені вище докази є чіткими, достатньо переконливими (без суперечностей), об`єктивно узгоджуються між собою та наданими порушником поясненнями в ході розгляду справи, що у сукупності дає суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП «поза розумним сумнівом».

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

При накладанні стягнення враховує конкретні обставини по справі, ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, судом не встановлено, як не встановлено підстав для визнання вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення малозначним, з огляду на порушення ним правил карантину людей, запроваджених з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі COVID-19).

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 необхідно накласти стягнення у виді мінімального штрафу в межах санкції ст.44-3 КУпАП України, що становить одну тисячу неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КпАП України, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.401,283,294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Ленінський районний суд м.Полтави. Апеляційна скарга на постанову суду подається протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих