Справа № 458/100/20 Головуючий у 1 інстанції: Сенечин В.М.
Провадження № 33/811/1145/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Романюк М.Ф., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яворської Марії Миколаївни на постанову судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

постановою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення штраф 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 03 лютого 2020 року о 00 год. 58 хв. в м. Турка на вул. В.Стуса Львівської області, керував автомобілем марки «Audi A4», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з ротової порожнини; був зупинений працівниками поліції, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Не погоджуючись з даною постановою захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокат Яворська М.М. подала апеляційну скаргу в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження даної постанови, скасувати її та винести нову, якою провадження щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування покликається на те, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки судом першої інстанції неповно досліджено докази, які є в матеріалах справи, що призвело до винесення протиправної постанови. Щодо поновлення строку апеляційного оскарження, то апелянт вказує, що ОСОБА_1 не було належним чином повідомлено про час та місце розгляду справи, таким чином у нього не можливості захистити свої права.

Крім цього, вказує, що ОСОБА_1 не було відомо про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення та не ознайомлено з останнім. Про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення останньому стало відомо лише після отримання ним постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 березня 2020 року.

Також, звертає увагу, що у матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я.

Підкреслює, що працівниками поліції порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим такий огляд вважається недійсним, а протокол про адміністративне правопорушення недопустимим доказом у справі, зокрема суть правопорушення сформульовано незрозуміло, адже не вказано від якого саме огляду відмовився водій та не зазначено, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 321927 (а.с.3), протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 321928 (а.с.4), протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 737690 (а.с.5), відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, який знаходиться на DVD-диску, іншими матеріалами які є у справі.

Наведеними вище доказами підтверджується, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, що і стало підставою для складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. Докази, які лягли в основу судового рішення, були досліджені суддею в ході судового розгляду й отримали належну оцінку.

Так, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом підтверджується наявним в матеріалах справи відеозаписом. Окрім того як вбачається з матеріалів справи, зокрема, з долученого до матеріалів справи відеозапису події від 03 лютого 2020 року, поліцейським було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі у зв`язку з наявністю підстав вважати, що водій перебуває у стані алкогольного сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Однак ОСОБА_1 в присутності свідків відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Поліцейський попередив ОСОБА_1 , що у випадку відмови від проходження огляду на стан сп`яніння буде складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не є допустимим доказом є безпідставними. Наявний у справі протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, є належним та допустимим доказом. Протокол про адміністративне правопорушення містить усі необхідні реквізити, в тому числі у протоколі зазначені двоє свідків, які були присутні при відмові ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Що стосується доводів апелянта в частині того, що інспектором поліції не було складено направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, то такі не беруться до уваги суддею апеляційної інстанції, оскільки ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, відтак у поліцейських не виникло обов`язку складати направлення ОСОБА_1 для проходження відповідного огляду до медичного закладу.

Жодних порушень прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у тому числі і права на захист та справедливий суд, ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що постанова судді винесена без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим він був позбавлений права дати свої пояснення, подавати докази та заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката, то це порушення усунуте судом апеляційної інстанції шляхом прийняття до провадження апеляційної скарги захисника-адвоката Яворської М.М., та надання можливості подачі ними пояснень, клопотань та доповнень.

Доводи апелянта про невідповідність висновків суду обставинам справи, неповноту судового розгляду, порушення судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд вважає безпідставними й до уваги не бере.

Суддя районного суду всебічно, повно та об`єктивно дослідив та з`ясував усі обставини справи, та зробив обґрунтований висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Враховуючи вищенаведене, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова судді першої інстанції є законною й обґрунтованою, прийнятою у відповідності до вимог процесуального закону, відтак підстав для задоволення апеляційних вимог не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

поновити захиснику особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвокату Яворській Марії Миколаївні строк апеляційного оскарження постанови Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 березня 2020 року.

Постанову Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 26 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 , залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Яворської Марії Миколаївни без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк