Справа № 168/448/20 Провадження №33/802/677/20 Головуючий у 1 інстанції:Хаврона О. Й.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Хомича Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Старовижівського районного суду Волинської області від 26 серпня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за ч.1 ст. 130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, 05.06.2020 року о 21.00 годині керував мотоблоком марки «Зубр» по вулиці Заводській в смт. Стара Вижівка Волинської області в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 (а) ПДР України і скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі. Вважає вказане рішення таким, що винесене з порушенням вимог процесуального права.

Вказує на те, що судом не було дотримано вимог закону, а накладене стягнення відбулося без врахування всіх обставин, які потрібно врахувати при застосуванні заходів адміністративного впливу. Згідно відеозапису з нагрудної камери поліцейських видно, що стан алкогольного сп`яніння проводився за відсутності будь-яких свідків, які появилися на відео лише на 53 хвилині його фактичного затримання. Також судом не надано жодної оцінки тому, що у прилад Драгер він дихав два рази, оскільки перший раз прилад нічого не зафіксував. Також поза увагою суду та без будь-якої оцінки залишилась довідка з лікувального закладу щодо його лікування в зв`язку з підозрою на Ковід-19 , оскільки особам з даним діагнозом або підозрою на вказане захворювання необхідна самоізоляція у визначеному законом порядку. Тому з таким діагнозом він не мав права приймати участь у розгляді справи місцевим судом. Вважає, що за таких обставин клопотання про перенесення розгляду справи на інший день судом першої інстанції повинне було бути задоволене. Також всупереч закону, працівники поліції не роз`яснили йому право на правову допомогу, а судом внаслідок розгляду справи за його відсутності таке право на захист не забезпечено.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши думку особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника, які просили постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

За положеннями статтей 245, 252,280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказаних вимог закону при розгляді справи, суд першої інстанції дотримався в повному обсязі.

Висновок суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, за обставин викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується сукупністю доказів, перевірених у судовому засіданні та належно оцінених судом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 згаданого адміністративного правопорушення, за обставин зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №228061 від 05.06.2020 року (а.с.1);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів за допомогою Alcotest 6810. Результат згідно акту огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння є позитивний 0,33%.;

- роздруківкою показань технічного приладу DRAGER.

- відеозаписом з нагрудних камер інспекторів поліції (а.с.13).

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

При цьому не заслуговують на увагу суду посилання ОСОБА_1 про наявність підстав для скасування постанови внаслідок розгляду справи саме у його відсутності, оскільки судом було вжито достатніх заходів для своєчасного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи. Жодних клопотань про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 в суд не надходило.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, то вони в даному випадку не є такими, що слугували б підставою для скасування постанови.

Так в судове засідання в суді апеляційної інстанції викликалися для дачі показань працівники поліції. Однак останні в судове засідання не з`явилися, проте ОСОБА_1 та його захисник наполягали на продовженні розгляду справи за їх відсутності; інших клопотань щодо дослідження доказів у справі не заявляли, в зв`язку чим суд апеляційної інстанції здійснює перегляд судового рішення за наявними матеріалами справи.

Враховуючи те, що в протоколі про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зазначені свідки, які своїми підписами засвідчили викладені обставини, суд доходить висновку, що доводи апелянта з приводу наявності порушень процедури складання протоколу про адміністративне правопорушення та акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів не є такими, що давали б підстави для скасування постанови суду першої інстанції.

Крім того в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не заперечував результати його огляду на стан сп`яніння, вказуючи лише, що причиною позитивного тесту стало вживання ним відповідних ліків.

Однак дані доводи не знайшли свого підтвердження під час перегляду матеріалів справи в суді апеляційної інстанції.

Вищевикладені докази у своїй сукупності відтворюють реальну картину перебігу подій, є чіткими та послідовними та не викликають сумніву в апеляційного суду.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд прийшов до висновку, що доводи ОСОБА_1 викладені в апеляційній скарзі не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а фактично спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що місцевий суд обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, постанова судді першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 безальтернативне стягнення відповідає вимогам ст.ст. 23, 33 КпАП України.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було прийнято законне і обґрунтоване рішення, при цьому, доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та зміни чи скасування оскаржуваної постанови.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Старовижівського районного суду Волинської області від 26 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Гапончук