П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.12.2020 року суддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Дорошенко С.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Білоцерківського ВП ГУНП у Київській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, без постійного місця реєстрації та проживання, РНОКПП: НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

У С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 02.12.2020 року приблизно о 11 годині 20 хвилин, ОСОБА_1 , за місцем проживання своєї матері ОСОБА_2 , вчинив з останньою сварку, в ході якої, з її слів ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї матері, тобто вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що він проживає в гаражі, мати його в будинок не пускає. 02.12.2020 року він приїхав до матері ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 , щоб поставити зброю в сейф, який там знаходиться. Двері йому ніхто не відчинив, він постукав у вікно, а потім зателефонував до матері, щоб вона впустила його до будинку. ОСОБА_2 сказала йому, що в будинок його не впустить та викликала працівників поліції. Зазначив, що матері він не погрожував, нецензурною лайкою не висловлювався.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_2 , пояснила, що 02.12.2020 року, вранці вона почула телефонний дзвінок, а потім стук у вікна, коли відчинила двері, то син ОСОБА_1 почав кричати, висловлюватися нецензурною лайкою, погрожувати, в зв`язку з цим вона зателефонувала до своєї онуки ОСОБА_3 та викликала працівників поліції. Зазначила, що ОСОБА_1 з нею не проживає, постійно приходе та влаштовує сварки, ніде не працює.

Допитана в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_3 , пояснила, що 02.12.2020 року вона не була свідком події, яка трапилася між її батьком ОСОБА_1 та її бабусею ОСОБА_2 . Вона проживає окремо від бабусі. Пояснення писала ті, що їй диктували працівники поліції.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суддя, відповідно до вимог ст. 245, 280 КУпАП, повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші факти, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 256 КУпАП передбачено, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: відомості про особу, яка притягається до відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Оголосивши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши рапорт працівника поліції, заяву ОСОБА_2 , заяву ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , форму оцінки ризиків, суд дійшов наступного висновку.

Диспозицією та об`єктивною стороною правопорушення, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", передбачено, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;.

Психологічне насильство це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином обов`язковою умовою настання відповідальності за цією статтею є, зокрема, вчинення дій, внаслідок яких могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

З протоколу та доданих доказів убачається, що його складено у зв`язку з обопільним конфліктом та сваркою в сім`ї, а не у зв`язку з вчиненням домашнього насильства, тоді як вчинення домашнього насильства передбачає активні дії однієї особи по відношенню до іншої. Взаємні образи під час сварки не можуть носити характер психологічного насильства. Крім того, в матеріалах відсутні дані про можливість завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення згідно зі ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, серед іншого, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 129 Конституції України, однією з основних засад судочинства, є забезпечення доведеності вини.

Європейський Суд з прав людини у справі "Кобець проти України" 14.02.2008 року зазначив, що Суд повторює, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом" (рішення у справі "Авшар проти Typeччини "(Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

При цьому відповідно з ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, будь які сумніви щодо винуватості особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, сукупність вказаних обставин не дає можливості судді зробити висновок про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 173-2, статтями 7, 221, 247, 252, 283-285, 294 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

СуддяС. І. Дорошенко