П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 грудня 2020 року м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, ідентифікаційний номер - суду не відомий, до адміністративної відповідальності

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 КпАП України, -

ВСТАНОВИВ:

11 жовтня 2020 року о 00 год. 20 хв. в м. Ужгород, по вул. Баб`яка 1, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом ВАЗ 2108, державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, зі згоди водія проводився у встановленому законом порядку із застосуванням приладу "Драгер" (ARME-0333 ALCOTEST 7510) в присутності двох свідків. Проба позитивна 0,90 проміле.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 366033 від 11.10.2020 року, пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапорт працівника поліції від 11.10.2020 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (Проба позитивна 0,90 проміле) та диск з записом події, яка мала місце 11 жовтня 2020 року, за участі ОСОБА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, хоча про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подавав до суду заяви про відкладення розгляду справи на 26.11.2020 року та 10.12.2020 року, у зв`язку з сімейними обставинами, проте жодним чином не обґрунтовував причини вказаних відкладень.

Як вбачається з протоколу серії ДПР18 № 366033, ОСОБА_1 був обізнаний, про те, що справа відносно нього буде розглядатися в Ужгородському міськрайонному суді Закарпатської області. Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП, та вважає, що справу можна розглянути без його участі. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

Дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що своїм діянням гр. України ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів,що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, обставини справи, зокрема досліджений DVD-диск з записом події, яка мала місце 11 жовтня 2020 року за участі ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що обставини зазначені у протоколі серії ДПР18 № 366033 знайшли своє підтвердження, відтак ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КпАП України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, ідентифікаційний номер - суду не відомий, визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. /десять тисяч двісті/ грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючого, ідентифікаційний номер - суду не відомий, на користь держави судовий збір в розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області Н.В. Дергачова