ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Рєпін К.К., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, ідентифікаційний код не встановлено, не працевлаштована, проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

Згідно протоколу, 02.11.2019 року о 18:05 год., на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 212 км + 500м, водій ОСОБА_1 , керувала т/з ВАЗ 21104 д/н НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому порядку, водій відмовилась, у присутності двох свідків, чим порушила п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про місце та час розгляду справи повідомлений належним чином.

У судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Литвинов І.В. заперечував проти притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, посилаючись на те, що 02.11.2019 року о 18:05 год., на а/д Одеса-Мелітополь-Новоазовськ 212 км + 500м, ОСОБА_1 , дійсно керувала т/з ВАЗ 21104 д/н НОМЕР_1 , проте працівниками поліції їй не пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер та в найближчому медичному закладі. Також зазначив, що поліцейськими, не встановлювалися особи свідків письмові пояснення яких є в матеріалах справи та які зазначені у протоколі у якості свідків, їх анкетні дані були записані поліцейськими з їх слів, жодного документа, який би посвідчував особу цих свідків у поліцейських не було, що викликає сумніви у правдивості письмових пояснень вказаних свідків доданих до протоколу.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні документи, які були досліджені у судовому засіданні:

- протокол серії: ОБ №176856 від 02.11.2019 року;

- письмові поясненнями свідка ОСОБА_2 у яких вказано, що водій ОСОБА_1 , від проходження огляду на стан сп`яніння, відмовилась;

- письмові поясненнями свідка ОСОБА_3 , з яких вбачається, що водій ОСОБА_1 , керувала т/з з ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння, відмовилась;

- направлення водія ОСОБА_1 до медичного закладу для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння;

- акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, яким керувала ОСОБА_1 , що складений, 02.11.2019 року о 20:30 год;

- відеофайл з нагрудного відеорегістратора поліцейських.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи судом вжито вичерпних заходів для забезпечення явки та допиту у судовому засіданні свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , проте зазначені особи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, а нормами КУпАП примусовий привід свідка не передбачений.

Письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не підтверджені усними поясненнями цих свідків під час судового розгляду, а тому на думку суду з урахуванням заперечень особи, що притягується до адміністративної відповідальності щодо відсутності її відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку та не встановлення поліцейськими особи свідків, не можуть бути визнані допустимим доказом.

Крім того, у письмових поясненнях свідка ОСОБА_2 відсутня вказівка на те, що ОСОБА_1 перебувала з ознаками алкогольного сп`яніння.

Також, суд не бере до уваги відомості, що містяться у наданому поліцейськими відеофайлі з нагрудного відеорегістратора поліцейських, оскільки з вказаного відеозапису неможливо встановити чи відмовлялася ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у найближчому медичному закладі, так як переглядом відеозапису встановлено, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера "Драгер" на що вона відмовилась, проте у подальшому поліцейський запропонував пройти ОСОБА_1 освідовування на стан сп`яніння, на що вона відмовилась, а потім запропонував пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, але на відеозаписі не видно щоб вона відмовлялася від цієї пропозиції.

Крім того, на відеозаписі не видно, що поліцейськими встановлювалися особи свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Отже, дослідженням матеріалів справи встановлено, що вони не містять беззаперечних доказів на підтвердження викладених у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі обставин відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Інших доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2.5 ПДР України, матеріали справи не містять і під час судового розгляду, в тому числі, як було зазначено вище, шляхом допиту свідків, здобуто не було.

Спираючись на положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст.6 Конвенції прозахист правлюдини іосновоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області протягом 10 днів з дня її проголошення.

СуддяРєпін К.К.