ПОСТАНОВА

іменем України

16 квітня 2020 рокуСправа №451/91/20
Провадження № 3/451/118/20

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали, які надійшли з Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНПУ у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

Із проколу про адміністративне правопорушення, серії БД №324112 від 20.01.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 , 20.01.2020 року, о 02 год. 30 хв., в м. Радехів, по вул. Львівській, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів. Від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в Радехівській ЦРЛ відмовився, в присутності двох понятих.

На розгляд справи, ОСОБА_2 не з`явився.

В судове засідання з`явився його представник ОСОБА_3 , просив суд закрити провадження по даній справі за відсутності у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення. Надав суду з цього приводу письмові пояснення, які підтримав в судовому засіданні. Звертав увагу суду, що в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не вказано, що останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, лише зазначено що відмовився від проходження на стан алкогольного сп`яніння. Особу яку встановили по базі АРМОР ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 із зазначенням його місця проживання за адресою АДРЕСА_1 , проте із копії паспорта останній проживає за адресою м.Радехів вул АДРЕСА_2 Шухевича АДРЕСА_3 «б».

Поліцейський Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області Гудзінський І.І. в судовому засіданні суду пояснив,що встановлювали особу по базі АРТОМ і візуально знали ОСОБА_2 . Ввечері він патрулював разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , по вул.Львівській у напрямку Львова їхав автомобіль, який не зупинився на перехресті уступи дорогу та не зупинився перед переїздом, тому був зупинений працівниками поліції й виявлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Особу встановили по базі АРМОРУ, тоді зупинили проїжджі автомобілі та запропонували особам бути свідками при освідуванні водія, який відмовився при них від проходження на стан сп`яніння. Від пасажира пояснення не відбирали, особу не затримували. Документів, що посвідчують особу ОСОБА_2 не пред`явив. Відсторонили його від керування транспортним засобом, автомобіль передали пасажиру. Відеореєстратора в автомобілі поліцейських не було.

Начальник сектору Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області Бучкевич В.В. в судовому засіданні суду пояснив,що встановлювали особу по базі АРТОМ і візуально знали ОСОБА_2 . Ввечері він патрулював разом із ОСОБА_4 та ОСОБА_6 по вул.Львівській у напрямку Львова їхав автомобіль, який не зупинився на перехресті уступи дорогу та не зупинився перед переїздом, тому був зупинений працівниками поліції й виявлено, що водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Особу встановили по базі АРМОРУ, тоді зупинили проїжджі автомобілі та запропонували особам бути свідками при освідуванні водія. Він безпосередньо приймав участь у відібранні пояснень свідків, йому інших обставин невідомо. ОСОБА_7 до поліції не доставляли для встановлення особи.

Поліцейський Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУ НП у Львівській області Закревський Ю.Є. подав на адресу суду заяву про розгляд справи без його участі, оскільки не матиме змоги прибути в судове засідання у зв`язку з службовою зайнятістю. Додаткових пояснень щодо складених матеріалів не має. Всі докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, наявні в матеріалах справи та обставини складання протоколу про адміністративне правопорушення відображені у рапорті (а.с.32).

На підтвердження винності ОСОБА_1 , до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суду подано: протокол, серії БД №324112 від 20.01.2020 року (а.с.3); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.6); копію постанови про накладення адміністративного стягнення, серії БАА №734198 від 20.01.2020 року (а.с.4); копію постанови про накладення адміністративного стягнення, серії БАА №734197 від 20.01.2020 року (а.с.5); рапорт поліцейського Закревського Ю.Є. від 20.01.2020 року (а.с.2); письмові пояснення ОСОБА_8 від 20.01.2020 року (а.с.7); письмові пояснення ОСОБА_9 від 20.01.2020 року (а.с.8); копію витягу АРМОР від 20.01.2020 року (а.с.9); диск з відеозаписом (а.с.10).

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За змістом ч. 1 ст.130 КУпАП особа не має права керувати транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 просять притягнути до адміністративної відповідальності, керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст, 247 КупАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2)недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій на вимогу працівника міліції повинен пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.9"а"ПДР України).

Статтею 266 КУпАП передбачено зокрема, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 2 розділу І інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 6-8 Порядку затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, водій, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідальність за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП настає саме внаслідок керування водієм транспортним засобом.

Однак, в протоколі серії БД №324112 від 20.01.2020 року не зазначено, що ОСОБА_1 саме керував транспортним засобом із ознаками алкогольного сп`яніння, натомість з такого вбачається лише, що останній 20.01.2020 року, о 02 год. 30 хв., в м. Радехів, по вул. Львівській, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, координації рухів та від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в Радехівській ЦРЛ відмовився, в присутності двох понятих.

Оскільки, в протоколі про адміністративне правопорушення від 20.01.2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП не вказано, що останній керував транспортним засобом, суд вважає, що докази, додані до протоколу, не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази по справі, як і сам протокол про адміністративне правопорушення, серії БД №324112 від 20.01.2020 року.

Окрім того, відеофіксафія правопорушення хоч і може бути доказом по справі, проте не може бути прийнята судом як належний доказ, оскільки на відео не зрозуміло який саме транспортний засіб зупиняють працівники поліції і чи керував ОСОБА_1 таким транспортним засобом.

З врахуванням наведеного, суд робить висновки про те, що працівник поліції, фіксуючи адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діяв з порушенням ст.266 КУпАП, постанови КМУ від 17 грудня 2008 року №1103 «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду за метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу на швидкість реакції».

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах та правових презумціях, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення та правосуддя.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

постановила:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд Львівської області.

СуддяСеменишин О. З.