Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська
№ 201/8469/20
провадження 3/201/4021/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Антонюк О.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції у Дніпропетровській області, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 притягнутої за ч. 2 ст. 187 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Посадовою особою Соборного ВП ДВП ГУНП у Дніпропетровській області 01 вересня 2020 року було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч. 2 ст. 187 КУпАП відносно ОСОБА_1 в якому вказано, що 01.09.2020 року о 00 годині 20 хвилин, за місцем мешкання буд. АДРЕСА_1 , здійснювалась перевірка, де остання була відсутня, чим порушила п.3 правил адміністративного нагляду.

На виконання вимог ст. ст. 268, 277, 277-2 КУпАП щодо забезпечення явки особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 у судове засідання, судом направлено судову повістку на вказану у протоколі про адміністративне правопорушення адресу.

Однак, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи до суду не з`явилася, про причини своєї неявки суду не повідомила, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило.

Виходячи з положень ст. ст. 268, 277-2 КУпАП, беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальним правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, не є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Отже, ураховуючи вищенаведене, вважаю за можливе провести розгляд даної справи за відсутності особи, що притягається до адміністративної відповідальності.

Винність правопорушника підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ № 177666 від 02 вересня 2020 року, письмовими поясненнями самого правопорушника, де вказує, що дійсно була відсутня за місцем реєстрації.

Приймаючи до уваги викладене, роблю висновок про доведеність вини правопорушника у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП України.

При визначені виду і розміру стягнення, враховую характер скоєного правопорушення, особистість правопорушника, ступінь її вини та обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність.

З урахуванням викладеного, вважаю за необхідне накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Крім того статтею 40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір», із змінами та доповненнями, стягнути з правопорушника судовий збір у розмірі 0, 2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме 420,40 грн..

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП та накласти на правопорушника адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить сто сімдесят гривень.

Стягнути із ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить чотириста двадцять гривень сорок копійок.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.А. Антонюк