ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 538/795/20 Номер провадження 33/814/613/20Головуючий у 1-й інстанції Бондарь В. А. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.1 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 жовтня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з секретарем Гнітько А.М.,

з участю з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

її захисника Кузьменка В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 06 липня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка м. Лохвиця Полтавської області, мешканка АДРЕСА_1 , громадянка України, з середньою освітою, вдова, маюча на утриманні неповнолітню дитину, працююча медичною сестрою в територіальному центрі надання соціальних послуг,

визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Як зазначив суддя місцевого суду, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 13 травня 2020 року близько 01 години керувала автомобілем Skoda Fabia, д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Перемоги в м. Лохвиця Полтавської області з ознаками алкогольного сп`яніння та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовилася в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Зазначає, що розгляд справи відбувся без її участі.

Вказує, що погодилася на огляд на стан алкогольного сп`яніння та здала кров на дослідження, а тому не бажання проходити тестування за допомогою газоаналізатора не вважає відмовою від огляду.

Наголошує, що за результатами дослідження крові алкоголю не виявлено.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, перевіривши докази та доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.

Право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, брати участь у розгляді справи та користуватися юридичною допомогою адвоката забезпечене судом апеляційної інстанції.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КпАП України, які було вчинено до 01 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ст.247 КпАП України, в даному випадку відсутня, оскільки згідно з цим пунктом провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Тобто, в цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КпАП України юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені з цієї статті Кодексу, була не скасована, а навпаки посилена.

У свою чергу, стаття 8 КпАП України передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи із зазначених положень вказані особи не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками.

Твердження в апеляційній скарзі про необхідність закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, є слушними.

Відповідно до вимог ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Наведені вимоги закону суддею не дотримані, а висновки постанови не ґрунтуються на належних і допустимих доказах.

Згідно зі ст.280 КпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обґрунтовуючи винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, суддя місцевого суду належним чином не оцінив сукупність зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття рішення про її винуватість у вчиненні правопорушення.

Так, оцінюючи протокол про адміністративне правопорушення, суддя не перевірив належним чином, чи відповідає він вимогам закону та нормативних актів, тобто чи є допустимим доказом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України є, зокрема, ухилення водія від огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно зі ст.266 КпАП України огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

В протоколі серії ДПР18 №245588 від 13 травня 2020 року, складеному поліцейським СРПП Лохвицького ВП Коломійцем Б.В., зазначено, що ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та відсутні дані щодо відмови проходити огляд у закладі охорони здоров`я.

Тобто, протокол не містить відомостей про ухилення водія від огляду відповідно до встановленого порядку на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

З пояснень ОСОБА_1 в засіданні апеляційного суду вбачається, що вона 13 травня 2020 року близько 01 години погодилась на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння, прибула з ними до Лохвицької районної лікарні, де здала кров для лабораторного дослідження, а після цього дійсно відмовилася пройти тест за допомогою «Драгера», оскільки вважала, що вже виконала вимоги закону.

Такі її показання підтверджуються відеозаписом події та узгоджуються з довідками головного лікаря КНП Лохвицька районна лікарня Лохвицької районної ради №2379/03-05 від 07 липня 2020 року та №2545/03-05 від 24 липня 2020 року (а.с.28, 30).

При цьому, зазначений у висновку №42 час відмови від проведення тесту за допомогою «Драгера» співпадає з часом відібрання крові у ОСОБА_1 , а саме 01 год. 13 хв. 13 травня 2020 року (а.с.7, 30). Водночас, протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений о 02 годині 13 травня 2020 року (а.с.2).

Наведе спростовує висновки судді, що ОСОБА_1 кров здавала самостійно після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Більше того, як встановлено в засіданні апеляційного суду, за результатами токсилогічного дослідження №1042 у ОСОБА_1 не виявлено етанола в крові (а.с.29).

Приписами розділу ІІІ Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015с року № 1452/735 передбачено можливість під час огляд у закладах охорони здоров`я проведення лабораторних досліджень з метою виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. При цьому для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров.

Таким чином, здавши на вимогу поліцейського у лікарні кров для проведення відповідного дослідження ОСОБА_1 виконала вимоги закону щодо обов`язку пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Враховуючи наведене, у судді не було підстав стверджувати про доведеність факту ухилення водія від огляду на стан сп`яніння, оскільки дії особи, що полягають у відмові від проведення лише одного виду тестування під час такого огляду, складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, не утворюють.

Також суддею залишено поза увагою приписи ст.283 КпАП України, відповідно до яких постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити, зокрема, опис обставин, установлених під час розгляду справи.

Пленум Верховного Суду України в п.24 постанови №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, а зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 цього Кодексу.

Як вбачається з оскаржуваної постанови судді, вона не відповідає наведеним вимогам закону та не містить опису обставин, установлених суддею під час розгляду справи.

Натомість, суддя місцевого суду лише процитував зміст протоколу про адміністративне правопорушення, складеного поліцейським.

Відсутність в мотивувальній частині постанови судді опису обставин, установлених під час розгляду справи, є істотним порушенням наведених вимог закону, оскільки перешкодило ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення і забезпечити права і законні інтереси учасників провадження.

Згідно з вимогами ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суддею під час розгляду справи наведеним обставинам не дано належної оцінки, а тому постанова судді підлягає скасуванню з закриттям провадження по справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Отже, апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 06 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.