Справа № 348/1343/20
Провадження № 33/4808/523/20
Категорія ст. 44-3 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Міськевич О. Я.
Суддя-доповідач Повзло
ПОСТАНОВА

26 жовтня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., ознайомившись з апеляційною скаргою захисника Гедзика Василя Мироновича, що діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , разом з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

22.09.2020 року постановою судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області ОСОБА_1 визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП (а.п. 18).

Не погодившись з рішенням суду, захисник Гедзик В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яка датована ним 08.10.2020 року, та зареєстрована в суді 13.10.2020 року. В апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що копію постанови суду ОСОБА_1 отримав 29.09.2020 року листом Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області, що, на думку апелянта, дає підстави для поновлення строку на її оскарження. Просить поновити строк на апеляційне оскарження.

Перевіривши матеріали справи, врахувавши доводи, що викладені в апеляційній скарзі в частині обґрунтування причини пропуску строку на апеляційне оскарження, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження належить відмовити, апеляційну скаргу - повернути апелянту за таких підстав.

Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що суддя суду першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення 22.09.2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у його відсутність (а.п. 18), оскільки останнього про час та місце судового розгляду було повідомлено належним чином, про що свідчить підпис особи на повідомленні про вручення судової повістки про виклик до суду 22.09.2020 року (а.п. 17).

Правом бути присутнім під час розгляду справи, особа користується на власний розсуд, її неявка, за умови належного сповіщення, не перешкоджає суду розглядати справу у її відсутність, що прямо передбачено ст. 268 КУпАП.

Копія судового рішення, яке оскаржується, була направлена ОСОБА_1 23.09.2020 року поштою з рекомендованим повідомленням (а.п. 20), яке було отримано адресатом 29.09.2020 року, що не заперечується й апелянтом в апеляційній скарзі (а.п. 27-31).

Між тим, апеляційна скарга надійшла до місцевого суду 13.10.2020 року, тобто з пропуском 10-денного строку на апеляційне оскарження.

02.10.2020 року захисник Гедзик В.М. звернувся до районного суду із заявою про надання йому матеріалів справи для ознайомлення, що підтверджується наявним у справі клопотанням (а.п. 21).

Діючим законодавством чітко встановленою що строк на подачу апеляційної скарги рахується з дня винесення оскаржуваної постанови, у даному випадку з 22.09.2020 року, тобто саме з цієї дати для ОСОБА_1 обчислюється 10-ти денний строк на апеляційне оскарження судового рішення та останнім днем подання апеляційної скарги є 02.10.2020 року.

Натомість, як вбачається з матеріалів адміністративної справи, апеляційна скарга була складена захисником Гедзиком В.М. 08.10.2020 року та подана до місцевого суду 13.10.2020 року (а.п. 26).

При цьому посилання захисника Гедзика В.М. на те, що копію постанови суду ОСОБА_1 отримав 29.09.2020 року, не дає підстави для поновлення строку, оскільки вказану причину пропуску строку неможливо визнати поважною.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення, за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п.21-22 рішення у справі «Надточій проти України», п. 33 рішення у справі «Гурепка проти України»).

Свою правову позицію щодо тлумачення поняття поважності причин, які можуть бути підставою для поновлення строку на апеляційне оскарження неодноразово висловив у своїй рішенням Верховний Суд. Зокрема у Постанові Першої судової палати ККС ВС від 30.10.2018 року (справа № 299/2987/15-к провадження № 51-4594 км18) зазначено наступне.

«Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, оскільки в кожній справі національні суди мають перевіряти, чи виправдовують підстави для поновлення строків для оскарження втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності) (п. 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року; п. 47 рішення у справі «Устименко проти України» від 29.10.2015 року).

При цьому Суд визначив, що під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були об`єктивно непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали можливість своєчасного звернення до суду у вищезазначений законом строк.

Суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення».

Враховуючи викладене, неможливо погодитись з наведеними захисником доводами щодо поважності причин пропуску ним строку на апеляційне оскарження, оскільки ОСОБА_1 , маючи реальну можливість скористатися своїм правом на апеляційне оскарження судового рішення у визначений законом, не скористався наданим йому законом процесуальним правом з причин, які не є поважними.

Апелянт не наводить інших поважних причин, що унеможливлювали б подати апеляційну скаргу з 22.09.2020 року по 02.10.2020 року.

При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

За таких обставин доходжу висновку, що в задоволенні клопотання захисника Гедзика В.М. про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді районного суду належить відмовити, подану останнім апеляційну скаргу повернути апелянту разом з доданими до неї документами.

При цьому слід роз`яснити, що повернення апеляційної скарги, не позбавляє права повторно звернутися з апеляційною скаргою на дану постанову з наданням належних доказів поважності причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику Гедзику Василю Мироновичу, що діє в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області від 22.09.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим та притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП.

Апеляційну скаргу з додатками повернути апелянту захиснику Гедзику Василю Мироновичу.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло