ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа: 661/3964/19 Головуючий в І інстанції: Ведяшкіна Ю.В.
Провадження: 33/819/1/20 Доповідач: Кутурланова О.В.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 січня 2020 року суддя судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду Кутурланова О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м.Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 01 листопада 2019 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Новокаховського міського суду Херсонської області від 01 листопада 2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік та стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою, 11 серпня 2019 року о 04 год 30 хв. у м. Нова Каховка Херсонської області по пр.Дніпровський ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21140 державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме - різкий запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, нев`язка мова відмовився від проходження у передбаченому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та продуття алкотестеру «Драгер» в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху» (далі - Правила) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, у якій просив поновити строк на її апеляційне оскарження та скасувати постанову суду, посилаючись на те, що участі у розгляді справи не приймав, а про її ухвалення йому стало відомо лише 11 листопада 2019 року.

Зазначив, що вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю і щиро розкаявся у скоєному, і, з огляду на клопотання трудового колективу за місцем його роботу про передачу на поруки, просив суд апеляційної інстанції скасувати постанову суду, звільнити його від адміністративної відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу ФОП ОСОБА_2 .

Відповідно до вимог ч. 2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена відповідною особою протягом десяти днів з дня її винесення.

За ст.289 КУпАП у разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений.

Як вбачається з матеріалів справи, 01 листопада 2019 року при винесенні суддею постанови ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні, відповідно до супровідного листа копія постанови була направлена йому 06 листопада 2019 року, однак доказів її отримання матеріали справи не містять.

Отже, за таких обставин доводи про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду заслуговують на увагу, а процесуальний строк підлягає поновленню, як пропущений з поважних причин.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши доводи апеляційної скарги, приходжу до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудовому колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №114650 від 11 серпня 2019 року, ОСОБА_1 11 серпня 2019 року о 04 год 30 хв. керував транспортним засобом ВАЗ 21140 д/н НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження у передбаченому порядку медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння та продуття алкотестеру «Драгер» відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 «Правил дорожнього руху» (далі - Правила) та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що жодних клопотань про долучення та дослідження додаткових доказів щодо фактичних обставин скоєного правопорушення не мав та на має, оскільки обставини скоєного ним правопорушення у протоколі про адміністративне правопорушення, а у подальшому і у постанові суду зазначені та встановлені повно і правильно, доповнення чи заперечення у нього відсутні, вину у вчиненому правопорушенні визнав повністю та щиросердно розкаюється.

При цьому апелянт зазначив, що з вересня 2019 року, після складення адміністративного протоколу щодо нього змінив місце проживання з с.Качкарівка Бериславського району Херсонської області, яке зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення та його особистих пояснення як місце фактичного проживання, на м. Нова Каховка Херсонської області, де проживав без реєстрації, однак про зміну фактичного місця проживання правоохоронні органи та суд не повідомляв.

За таких обставин, приймаючи до уваги, що судом були вжиті заходи для належного повідомлення ОСОБА_1 про розгляд його адміністративної справи за останньою відомою суду адресою (с.Качкарівка Бериславського району Херсонської області) шляхом як направлення судових повісток, так і звернень до Качкарівської сільради Бериславського району Херсонської області з метою встановлення місця проживання та реєстрації ОСОБА_1 , зважаючи на відсутність у компетентних органах вищезазначеної інформації та неповідомлення її самим ОСОБА_1 після зміни свого місця проживання, колегія суддів вважає доводи апеляційної скарги в частині порушення судом вимог процесуального законодавства щодо його належного повідомлення безпідставними та такими, що не ґрунтуються на наявних у справі доказах.

Крім того, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову про притягнення до адміністративної відповідальності та звільнити його від відповідальності з передачею на поруки трудовому колективу ФОП ОСОБА_2 .

Однак, з огляду на сукупність досліджених судом доказів та зважаючи на норми права, що регулюють питання звільнення особи від адміністративної відповідальності із передачею на поруки трудовому колективу, приходжу до висновку про безпідставність заявленого ОСОБА_1 клопотання з огляду на наступне.

Частиною 1 ст. 21 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу.

При цьому, з сукупного аналізу норм КУпАП та положень КЗпП України слід дійти висновку, що застосування таких заходів можливо лише у разі надання беззаперечних доказів як працевлаштування у даному колективі у відповідності до норм чинного законодавства, так і звернення колективу до суду із зазначеним клопотанням, оскільки у такому разі саме на трудовий колектив, членом якого має бути правопорушник, покладається проведення із ним заходів виховного характеру щодо неприпустимості порушення громадського порядку та повторного вчинення адміністративних правопорушень.

Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що при встановленні особи правопорушника як при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, так і у суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 зазначив, що не працює. У подальшому пояснив, що офіційно не працевлаштований, запис у трудовій книжці щодо працевлаштування у ФОП ОСОБА_2 відсутній, сплати передбачених законом податків ФОП ОСОБА_2 за нього, як працівника, не проводиться.

За наведених обставин та з огляду на відсутність доказів як офіційного працевлаштування ОСОБА_1 у ФОП ОСОБА_2 , так і доказів створення нею трудового колективу (відсутній штатний розклад підприємства, тощо), зважаючи на те, що клопотання про передачу особи на поруки трудовому колективу у передбаченій законом формі не подано, а долучена до апеляційної скарги довідка-клопотання за своїм змістом є довідкою щодо характеру виконуваної ОСОБА_1 роботи, приходжу до висновку про відсутність визначених законом підстав для задоволення клопотання та звільнення ОСОБА_1 від відповідальності із передачею на поруки трудовому колективу.

Враховуючи наведене, зважаючи на те, що при розгляді даної справи суддя міського суду дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і підстав для скасування постанови судді міського суду відносно ОСОБА_1 немає, не вбачаю підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Постанову Новокаховського міського суду Херсонської області від 01 листопада 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду О.В.Кутурланова