П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Рівненської області Головчак М.М., за участю адвоката Созонюка Т.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Рівненській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканки АДРЕСА_1 ,

у вчинені правопорушення, передбаченого за ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №138679 від 24.08.2020, складеного інспектором роти №1 батальйону УПП в Рівненській області Колядич С.М., 24 серпня 2020 року, о 02 год. 53 хв,. по вул.16 Липня,7А в м. Рівне на території, на якій установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, адміністратор закладу «Фортісімо» порушила правила щодо карантину людей, а саме о 02 год. 53 хв. не припинила роботу кафе «Фортісімо», чим порушила підпункт 3 пункту 14 постанови КМУ № 641 від 20.07.2020 року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП як порушення правил щодо карантину людей.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 адвокат Созонюк Т.М. просив провадження у справі закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Вказав, що ОСОБА_1 працює на підставі цивільно-правової угоди і не є суб`єктом господарювання.

Заслухавши пояснення адвоката Созонюка Т.М., дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП виходячи з наступного.

Стаття 44-3 КУпАП передбачає відповідальність фізичних осіб та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Стаття 44-3КУпАП є банкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Відповідно до вимог підпункту 3 пункту 14 постанови Кабінету Міністрів України №641 від 22.07.2020 року «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено помаранчевий рівень епідемічної небезпеки, додатково до протиепідемічних обмежень, передбачених для зеленого та жовтого рівня епідемічної небезпеки, забороняється робота після 24-ї та до 7-ї години розважальних закладів (нічних клубів), а також суб`єктів господарювання з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), крім діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Перевіряючи фактичні обставини вчинення правопорушення суд бере до уваги надані адвокатом Созонюком Т.М. документальні докази.

Так, як вбачається із наданих суду документів, 21.08.2020 року між ФОП ОСОБА_2 (Замовник) та ОСОБА_1 (Виконавець) було укладено договір підряду, який відповідно до п.5.1. договір набирає чинності з 22.08.2020 року і діє до 24.08.2020 року.

Пунктом 1.1. вказаного Договору встановлено, що Замовник доручає Виконавцю виконати наступну роботу: зустріти і розсадити 22-24.08.2020 р. з 19:00 год. до закінчення роботи закладу.

Згідно посадової інструкції адміністратора від 01.11.2019 року, адміністратор ресторану підпорядковується безпосередньо заступнику директора, та директору ресторану (п. 1.6. Посадової Інструкції).

Іншими пунктами Посадової інструкції не передбачено повноважень адміністратора здійснювати закриття закладу після закінчення робочого часу.

Із наведених вище документів вбачається, що ОСОБА_1 є лише Виконавцем певної роботи за Договором підряду, а не найманим працівником і штатну посаду адміністратор не обіймає.

Як вказав адвокат Созонюк Т.М., до кола завдань і обов`язків ОСОБА_1 не відноситься прийняття рішення про закриття закладу громадського харчування після 24 год. ОСОБА_1 на підставі вищезазначеного договору підряду виконувала роботу, передбачену цим Договором лише на 3 дні, а отже не є суб`єктом відповідальності за інкримінованою статтею.

Суд також враховує, що відповідно до п.1.1. Договору оренди від 01.11.2019 року ОСОБА_2 є орендарем частини нежитлового приміщення загальною площею 50 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 і згідно відомостей, які зазначені у виписці із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань є фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 ГК України, суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до ЦК України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно з ст. 3, 42 ГК України господарська діяльність це діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, яка здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку, є підприємництвом, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями).

Отже надані стороною захисту вище наведені письмові докази повністю спростовують дані, зазначені у складеному протоколі, тобто відповідну належність ОСОБА_1 до суб`єкта адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

Суд встановив, що належні та допустимі докази на підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суду не надані.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malofeyeva v.Russia", рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04), "Карелін проти Росії" ("Karelin v.Russia", заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), ЄСПЛ серед іншого зазначив, що "... суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З урахуванням викладеного, оцінюючи вищевикладені обставини, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Таким чином, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 245, 247, 256, 278, 280 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду М.М. Головчак