Справа № 405/5259/20
Провадження №3/405/1219/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року Суддя Ленінського районного суду м. Кіровограда Іванова Л.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Кропивницького ВП ГУ НП в Кіровоградській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Стеко», РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 656499 від 16.08.2020, ОСОБА_1 16.08.2020 близько 21:15 год. в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її адресу нецензурною лайкою та погрозах фізичної розправи, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав повністю, підтвердив обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, вказав, що 16.08.2020 випивали у сусідів пиво, а потім на ґрунті ревнощів та інших обставин вчинив сварку відносно своєї співмешканки. Зазначив, що у вчиненому правопорушенні розкаюється.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні підтвердила факти, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, при цьому, зазначила, що на даний час з ОСОБА_1 примирилися.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, та пояснення потерпілої, вивчивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР 18 № 656499 від 16.08.2020 (а.с.1), заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_3 , що містяться в матеріалах провадження (а.п. 4, 5), рапортом інспектора-чергового Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області від 16.08.2020 (а.п. 3), довідкою ДОП сектору ДОП відділу превенції Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області «Про результати проведеної перевірки по заяві ОСОБА_3 про те, що її співмешканецьОСОБА_1 , 1990 р.н., вчиняє домашнє насильство» (а.с. 2).

Вказані докази є належними і допустимими, та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП та винність ОСОБА_1 в його вчиненні.

Так, судом встановлено, що станом на 16.08.2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 проживали спільно як сім`я за адресою АДРЕСА_1 , та 16.08.2020 близько 21:15 год. за місцем їх спільного мешкання виникла сварка на побутовому підґрунті та ревнощів, в ході якої ОСОБА_1 ображав свою співмешканку ОСОБА_3 нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, у зв`язку з чим останньою було викликано поліцію.

Положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що:

домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Відповідно до ч.2, 3 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється на таких осіб: 1) подружжя; 2) колишнє подружжя; 3) наречені; 4) мати (батько) або діти одного з подружжя (колишнього подружжя) та інший з подружжя (колишнього подружжя); 5) особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; 6) особи, які мають спільну дитину (дітей); 7) батьки (мати, батько) і дитина (діти); 8) дід (баба) та онук (онука); 9) прадід (прабаба) та правнук (правнучка); 10) вітчим (мачуха) та пасинок (падчерка); 11) рідні брати і сестри; 12) інші родичі: дядько (тітка) та племінник (племінниця), двоюрідні брати і сестри, двоюрідний дід (баба) та двоюрідний онук (онука); 13) діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими; 14) опікуни, піклувальники, їхні діти та особи, які перебувають (перебували) під опікою, піклуванням; 15) прийомні батьки, батьки-вихователі, патронатні вихователі, їхні діти та прийомні діти, діти-вихованці, діти, які проживають (проживали) в сім`ї патронатного вихователя. Дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Оскільки адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає, зокрема, за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, то в діях ОСОБА_1 є склад вказаного адміністративного правопорушення, а саме: умисне вчинення дій психологічного характеру (образа), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

При цьому, враховуючи те, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення хоча й за своїм змістом є протиправною, винною дією, але не становить значної суспільної небезпеки, психічному здоров`ю потерпілої шкоди завдано не було, враховуючи відсутність претензій з боку потерпілої, суд приходить до висновку, що дане правопорушення є малозначним.

Згідно із ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Відповідно до положень ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову, зокрема,про закриття справи,яка виноситься,крім іншого, при оголошенні усного зауваження.

За таких обставин, та враховуючи, що ОСОБА_1 визнав свою вину в вчинені адміністративного правопорушення, щиро розкаявся, приніс свої вибачення потерпілій, порушення не потягло за собою негативних наслідків, останній раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, суд вважає за можливе у відповідності з вимогами ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, закривши на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП провадження по даній справі, при цьому, зазначена міра виховного характеру буде мати достатній профілактичний вплив і дозволить запобігти вчиненню останнімв подальшому правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 33, 40-1, 173-2 ч.1, 283, 284, 287 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з малозначністю адміністративного правопорушення, відповідно до ст. 22 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова суду може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського

районного суду

м. Кіровограда Лілія Андріївна Іванова