Справа №: 310/5492/20
3/310/2725/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

28 вересня 2020 року м. Бердянськ

Суддя Бердянського міськрайонного суду Запорізької області Черткова Н.І., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов із Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

23.07.2020 року стосовно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, у якому зазначено, що 23.07.2020 року о 12 годині 16 хвилин у м. Бердянську на перехресті а/д М-14 та а/д НОМЕР_1 водій ОСОБА_1 в режимі нерегулярних перевезень на маршруті Бердянськ-Бахмут на т.з Мерседес Бенз 312 д.н.з. НОМЕР_2 порушив правила карантину, а саме перевозив пасажирів без масок індивідуального захисту, чим порушив постанову КМУ №211 від 11.03.2020 року "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19", за що передбачена відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

В статті 38 КУпАП встановлено, що адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через два місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через два місяці з дня його виявлення, за винятком випадків, коли справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду (судді). Якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті. З огляду на те, що при повідомленні судом про місце і час розгляду справи. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, не отримує повістки за вказаною нею ж адресою, та не відповідає за вказаним ним же номером телефону, будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, про що свідчить відмітка у ньому про те, що розгляд адміністративної справи відбудеться за сповіщенням суду, не вжив заходів для явки до суду, не подав письмових заперечень проти протоколу, тому суд вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що направлена на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП. Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 03.04.2008 року наголосив, що «сторони в розумінні інтервалу часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження». Крім того, враховуючи принцип судочинства, зазначений у практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до

адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством ( стаття 1 КУпАП).

Всебічно вивчивши матеріали справи, суд встановив, що вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення не знайшла свого підтвердження з огляду на таке.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, склад правопорушення має бути чітко визначеним у відповідності до диспозиції кожної окремої норми, становить сукупність головних, визначальних ознак, які виділені законодавцем як типові, необхідні і, водночас, достатні для притягнення особи до юридичної, зокрема, адміністративної відповідальності. Відсутність хоча б одного з елементів складу виключає правову відповідальність.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

Крім того, відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Так, відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

За нормою ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється КМУ. Питання про встановлення карантину порушує перед КМУ центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, оскільки містить посилання на Закон України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інші акти законодавства, а також рішення органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, які містять ряд статей та визначають правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Під час здійснення провадження у справах про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 в порушення ч.1 ст.256 КУпАП не конкретизовано, в якій редакції та яку саме норму Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 (на яку міститься посилання у графі "склад адміністративного правопорушення") порушив ОСОБА_1 , не вказано й про будь-яку іншу чітко визначену норму нормативного чи підзаконного акту, всупереч якій діяла особа. В протоколі відсутня інформація про підстави застосування Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 на території м. Бердянська, враховуючи її віднесення до певної карантинної зони.

У матеріалах справи в порушення основних положень щодо доказування відсутні пояснення свідків, які б підтверджували обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, та форму вини ОСОБА_1 .

Згідно зі ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з п.3 ч.1, ч.2 ст. 284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить, зокрема, постанову про закриття справи при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу. Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення (п.1 ч.1 ст.247 КУпАП).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбачені ст.44-3 КУпАП, відповідно, провадження в справі підлягає закриттю.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.9, 44-3, 245, 247, 256, 280, 284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з дня її винесення сторони можуть подати апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд.

Суддя Н.І. Черткова