Справа № 183/5632/20
№ 3/183/2790/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 жовтня 2020 року суддя Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області Березюк В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з П`ятого управління Головного управління військової контррозвідки Департаменту контррозвідки Служби безпеки України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Губиниха Новомосковського району Дніпропетровської області, громадянина України, військовослужбовця, начальника речової служби військової частини НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ч. 1 ст. 212-2 КУпАП,

в с т а н о в и в :

06.10.2020 року було виявлено факт адміністративного правопорушення у сфері охорони державної таємниці начальником речової служби 1039 зрп ЗСУ Хроном В.О., який 05.10.2020 року отримав в РСО військової частини документи № 390т/нч від 05.10.2020 року та № 375т/нч від 30.09.2020 року, які мають гриф секретності «таємно», з метою участі у проведенні командно-штабних навчань. Наприкінці робочого дня у порушення вимог п.28 Закону України «Про державну таємницю» та п. 116, 117, 262 «Порядку організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 939 від 18.12.2013 року, вказані документи до РСО військової частини не повернув та на протязі доби до 06.10.2020 року, зберігав у своєму службовому кабінеті № 3 штабу тилу військової частини НОМЕР_1 , який не є режимним приміщенням військової частини та не придатне до зберігання та роботи з секретними документами, чим порушив невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

В суді ОСОБА_1 пояснив, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, не оспорює та повністю визнає себе винним у скоєному. У вчиненому щиро кається.

Суд вважає встановленою вину ОСОБА_1 у вчинені ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, на підставі наступних доказів, досліджених судом: пояснень самого ОСОБА_1 ; протоколу про адміністративне правопорушення; довідки від 02.01.2020 року про те, що наказом від 30.08.2020 року № 330д надано допуск ОСОБА_1 до державної таємниці за формою №3, довідка дійсна до 31.12.2020 року; витягу з наказу командира НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 25.07.2019 року № 148 про виплати щомісячної премії за особистий внесок у загальні результати служби та надбавку за виконання особливо важких завдань; копії книги щоденної видачі МНСІ військової частини НОМЕР_1 ; копії зобов`язання громадянина України у зв`язку з допуском до державної таємниці; копії переліку режимних приміщень військової частини НОМЕР_1 ; письмових пояснень ОСОБА_2 про те, що 05.10.2020 року ОСОБА_1 отримав документи № 390т/нч від 05.10.2020 року та № 375т/нч від 30.09.2020 року, які мають гриф секретності «таємно», наприкінці дня вказані документи не повернув, 05.10.2020 року о 17.50 годині він нагадав ОСОБА_1 про те, що необхідно здати документи; письмового пояснення ОСОБА_1 про те, що дійсно він 05.10.2020 року отримав документи № 390т/нч від 05.10.2020 року та № 375т/нч від 30.09.2020 року, які мають гриф секретності «таємно», наприкінці робочого дня їх не повернув до РСО військової частини та зберігав у своєму службовому приміщенні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, тобто порушення законодавства про державну таємницю, а саме невжиття заходів щодо забезпечення охорони державної таємниці та незабезпечення контролю за охороною державної таємниці.

Обставиною, яка пом`якшує відповідальність, суд визнає щире розкаяння винного, яке ґрунтується на належній критичній оцінці ОСОБА_1 своєї протиправної поведінки, визнанні вини та готовності підлягати відповідальності за адміністративне правопорушення.

Обставин, як обтяжують відповідальність, судом не встановлено.

При накладенні стягнення, суд, керуючись ст. 33 КУпАП, враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан і обставини, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність. За таких обставин, суд дійшов висновку, що до ОСОБА_1 повинно бути застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу, що у відповідності до ст. 23 КУпАП, буде достатньою мірою відповідальності, яка досягне мети у вихованні правопорушника в дусі додержання Законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Разом з тим, відповідно до п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Таким чином, ОСОБА_1 повинен бути звільнена від сплати судового збору.

Керуючись статтями 33, 34, 35, 40-1, 212-2, 279, 280 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в :

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 212-2 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто у сумі 170 гривень 00 копійок.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на підставі п. 12 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір».
Постанова може бути оскаржена протягом 10 дів з дня її винесення.
Постанова підлягає пред`явленню протягом трьох місяців.

Суддя В.В. Березюк