Справа № 314/4468/20
Провадження № 3/314/1343/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.12.2020 м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Свідунович Н.М., за участю прокурора Никоненко Ю.Ю., секретар судового засідання Печонкіна В.П., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Запорізькій області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Вільнянськ Запорізької області, громадянки України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 13.08.1999 Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , яка фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , інші відомості суду не відомі,

за вчинення правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 537, складеним 15.10.2020, ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» і приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 04.12.2018 підписала наказ № 44-к «Про виплату щорічної грошової винагороди за сумлінну працю» педагогічним працівникам Солоненського навчально-виховного комплексу Вільнянської районної ради Запорізької області, у тому числі і своєму сину- вчителю історії ОСОБА_2 в розмірі 410 грн., тобто прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 536, складеним 15.10.2020, ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» і приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією, в порушення вимог п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», 04.12.2018 підписала наказ № 44-к «Про виплату щорічної грошової винагороди за сумлінну працю» педагогічним працівникам Солоненського навчально-виховного комплексу Вільнянської районної ради Запорізької області, у тому числі і своїй невістці- вчительці географії ОСОБА_3 в розмірі 410 грн., тобто прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 535, складеним 15.10.2020, ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» і приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗаконуУкраїни «Про запобігання корупції», не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів при підписанні наказу від 04.12.2018 № 44-к «Про виплату щорічної грошової винагороди за сумлінну працю» педагогічним працівникам Солоненського навчально-виховного комплексу Вільнянської районної ради Запорізької області, у тому числі і своїй невістці- вчительці географії ОСОБА_3 в розмірі 410 грн., відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 534, складеним 15.10.2020, ОСОБА_1 , будучи згідно з п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» і приміткою до ст. 172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення пов`язане з корупцією в порушення вимог п. 2 ч. 1 ст. 28 ЗаконуУкраїни «Про запобігання корупції», не повідомила належним чином про наявність у неї реального конфлікту інтересів при підписанні наказу від 04.12.2018 № 44-к «Про виплату щорічної грошової винагороди за сумлінну працю» педагогічним працівникам Солоненського навчально-виховного комплексу Вільнянської районної ради Запорізької області, у тому числі і своєму сину- вчителю історії ОСОБА_2 в розмірі 410 грн., відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-7 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, через канцелярію суду подала клопотання про розгляд справи без її участі.

Прокурор на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності наполягала, вважає підстави достатніми.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вислухавши прокурора, суд дійшов таких висновків.

З матеріалів справи вбачається, що на підставі наказу Відділу освіти, молоді та спорту Вільнянської районної державної адміністрації Запорізької області № 45 ОСОБА_1 з 08.09.2000 призначено на посаду директора Солоненської загальноосвітньої школи I-III ступенів, яку в подальшому перейменовано в Солоненський навчально-виховний комплекс Вільнянської районної ради Запорізької області.

Згідно п.п. «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», посадові особи юридичних осіб публічного права прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави, або місцевого самоврядування і на них поширюються окремі положення вказаного Закону.

Відповідно ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», близькими особами -членами сім`ї суб`єкта зазначеного у ч. 1 ст. 3 цього Закону, а також чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний та двоюрідний брати, рідна та двоюрідна сестри, рідний брат та сестра дружини (чоловіка), племінник, племінниця, рідний дядько, рідна тітка, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, зять, невістка, тесть, теща, свекор, свекруха, батько та мати дружини (чоловіка) сина (дочки), усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням зазначеного суб`єкта.

За положеннями ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», приватним інтересом є будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях . У даній статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Положеннями ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, зазначені у пунктах 1,2 частини першої статті 3 цього Закону зобов`язані :

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

З матеріалів справи встановлено, що 04.12.2018 ОСОБА_1 підписала наказ № 44-к «Про виплату щорічної грошової винагороди за сумлінну працю» педагогічним працівникам Солоненського навчально-виховного комплексу Вільнянської районної ради Запорізької області, у тому числі і своєму сину- вчителю історії ОСОБА_2 в розмірі 410 грн., своїй невістці- вчительці географії ОСОБА_3 в розмірі 410 грн., тобто прийняла рішення в умовах реального конфлікту інтересів, чим порушила п. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції», та під час виникнення реального конфлікту інтересів в установлений законодавством строк не повідомила уповноважений орган в особі Вільнянської районної ради про наявність такого конфлікту, чим порушила п. 2 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції».

З наведеного можна зробити висновок, що суперечливість між приватним інтересом ОСОБА_1 та її повноваженнями (службовими обов`язками) проявляється в наявності сімейних відносин з ОСОБА_2 (сином) та ОСОБА_3 (невісткою), бажанням сприяти поліпшенню їх фінансового становища, що вплинуло на вчинення дій під час виконання повноважень. Факт неповідомлення про наявність реального конфлікту інтересів встановлюється листом Вільнянської районної ради Запорізької області від 16.07.2020 № 429/02-39, яким підтверджено, що будь-яких листів від директора Солоненського навчально-виховного комплексу Вільнянської районної ради Запорізької області за період 2018-2020 щодо наявності потенційного/реального конфлікту інтересів не надходило.

Основоположним принципом діяльності із запобігання і протидії корупції є невідворотність відповідальності за вчинення корупційних правопорушень, як таких, що несуть негативні наслідки, які можуть виявитися у підриві авторитету державних органів та органів місцевого самоврядування, зашкодити суспільним інтересам.

В рішенні Конституційного Суду України від 06.10.2010 (справа №і- 27/2010 про корупційні правопорушення та введення в дію антикорупційних законів) суд звернув увагу, що у ратифікованих Україною конвенціях, які є частиною національного законодавства, корупційна діяльність безпосередньо пов`язується з корисливими діями (бездіяльністю) посадової особи при виконанні покладених на неї службових обов`язків.

З метою уникнення неоднозначного тлумачення норм Закону «Про запобігання корупції» та положень Кодексу України про адміністративні правопорушення в судовій практиці та запобігання помилкам при розгляді справ про окремі адміністративні правопорушення, повязані з корупцією Вищий Спеціалізований Суд України підготував інформаційний лист від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17. Зокрема, Вищий Спеціалізований Суд України констатував, що для встановлення наявності факту прийняття рішення, вчинення чи невчинення дії в умовах реального конфлікту інтересів та розмежування реального і потенційного конфлікту інтересів особа, яка здійснює правозастосовну діяльність, для кваліфікації рішення як такого, що прийняте в умовах реального конфлікту інтересів, має встановити наявність обов`язкової сукупності таких юридичних фактів, як:

1) наявність у правопорушника факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований (артикульований) та визначений;

2) наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими- представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

3) наявність повноважень на прийняття рішення;

4) наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службова чи представницьким інтересом на обєктивність або неупередженість рішення.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП підтверджується дослідженими судом доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 537 від 15.10.2020; протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 536 від 15.10.2020; протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 535 від 15.10.2020; протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією № 534 від 15.10.2020; поясненнями порушниці від 28.07.2020.

Відповідно ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Згідно листа Вищого Спеціалізованого Суду України «Щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією» від 22.05.2017 № 223-943/0/4-17, якщо на момент розгляду справи в суді закінчились строки притягнення особи до адміністративної відповідальності, то суд в разі заперечення особою своєї вини чи наявності у її діях складу адміністративного правопорушення повинен дослідити всі обставини справи, встановити, чи містить діяння ознаки та склад адміністративного корупційного правопорушення, чи належить особа до суб`єктів цього корупційного правопорушення, чи винна вона в його вчиненні, і лише після цього закрити провадження у справ.

Відповідно до ч. 4 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених ст. ст. 212-15, 212-21 цього Кодексу, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення, закінчення встановленого законом шестимісячного строку, перебіг якого розпочинається з дня виявлення правопорушення, та не пізніше як 2 роки з дня його вчинення. Визначення на законодавчому рівні у ст. 38 КУпАП строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених ст. 38 КУпАП, необхідно враховувати положення ст. 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією в межах і відповідно до законів України.

З огляду на ч. 1 ст. 247 КУпАП вбачається, що встановлення юридичного факту є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (ст. 280 КУпАП).

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення, та інших доказів долучених до матеріалів справи встановлено, що події, інкриміновані ОСОБА_1 мали місце 04.12.2018, протоколи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією складені 15.10.2020, адміністративні матеріали надійшли до суду 26.10.2020, наведені обставини унеможливили розгляд справи у визначені законом строки.

Враховуючи вимоги ст. 247 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності на момент розгляду справи.

Керуючись ст. ст. 38, 283,284,287,294 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. ч. 1,2 ст. 172-7 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення, встановлених ч. 4 ст. 38 КУпАП.

Постанову може бути оскаржено особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП, протягом 10 днів з дня її винесення.

Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя Н.М. Свідунович

28.12.2020