КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/824/156/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 січня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Мосьондз І.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Харченка Сергія Вікторовича в інтересах ОСОБА_2 на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 місяців.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник Харченко С .В. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати у зв`язку із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права .

В обґрунтування апеляційних вимог посилається на те, що в матеріалах справи відсутні докази порушення ОСОБА_2 . Правил дорожнього руху України, оскільки складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а схема ДТП не містить достатніх даних для правильного вирішення справи. При цьому зазначає, що судом першої інстанції допущено неповноту судового розгляду, оскільки не допитано іншого учасника пригоди - водія ОСОБА_4 та працівників патрульної поліції для встановлення дійсних обставин події. Також не надано оцінки показанням ОСОБА_2 про те, що дорожньо-транспортна пригода сталася з вини водія ОСОБА_4 , яка розпочала рух на перехресті на червоний сигнал світлофору і здійснила зіткнення з автомобілем під керуванням ОСОБА_2 .

За результатами апеляційного розгляду просить оскаржувану постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у за відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_2 та його захисника Харченка С.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати оскаржувану постанову, пояснення ОСОБА_4 та її представника Скрипченка Є.І., які вважали постанову суду законною і обґрунтованою, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Оскаржуваною постановою ОСОБА_2 визнано винуватим у тому, що він 14.11.2019 року о 09 год. 10 хв., керуючи автомобілем «Шкода» д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні напрямку руху допустив порушення п.10.1 ПДР, не переконався у безпечності маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Тойота» д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_4 , яка рухалась в попутному напрямку. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Свій висновок про винуватість ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції обґрунтував даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП, поясненнях учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Суд апеляційної інстанції вважає таке рішення законним і обґрунтованим, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями статей 251 та 252 КУпАП визначено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Апеляційним переглядом встановлено, що суддя розглянув справу у відповідності до положень ст.ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, всебічно та об`єктивно дослідив обставини справи про адміністративне правопорушення, а тому обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_2 порушення п.10.1 ПДР України, що стало причиною дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження транспортних засобів.

Як вбачається зі схеми місця пригоди і не заперечується обома водіями, зіткнення транспортних засобів відбулося безпосередньо на перехресті вулиць Васильківської та Маричанської в міста Києві. При цьому, водій автомобіля «Тойота», яка рухалась з вул.Васильківської в напрямку вул.Маричанської, зупинилась на перехресті, а водій автомобіля «Шкода», який рухався в напрямку вул.Мартичанської, при здійсненні повороту ліворуч не переконався в безпечності свого маневру, та допустив зіткнення транспортних засобів, що спричинило їх пошкодження.

Аналізуючи пояснення водіїв обох транспортних засобів, дані схеми місця дорожньо-транспортної пригоди і розташування автомобілів після зіткнення, суд першої інстанції правильно встановив, що водій ОСОБА_2 , при зміні напрямку руху не переконався у безпечності такого маневру, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів.

Всупереч апеляційним доводам захисника, схема місця ДТП та протокол відповідають вимогам законодавства, складені уповноваженими на те особами у відповідності до ст.255 КУпАП та містять необхідну інформацію, на підставі якою можливо встановити фактичні обставини справи.

Цим самим спростовуються апеляційні доводи захисника щодо невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи та відсутності в діях ОСОБА_2 порушень ПДР України.

Оскільки предметом судового розгляду є протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_2 за порушення ним Правил дорожнього руху України, суд позбавлений можливості перевірити обґрунтованість доводів апелянта про невідповідність дій водія автомобіля «Тойота» ОСОБА_4 . Правилам дорожнього руху України.

Таким чином, всебічно та повно дослідивши обставини справи, суд обґрунтовано дійшов висновку про те, що ОСОБА_2 допустив порушення п.10.1 ПДР України, оскільки він перед зміною напрямку руху повинен був переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, а тому в його діях наявний склад правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Проте суд апеляційної інстанції вважає, що матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять обґрунтованих даних, на підставі яких суддя дійшов висновку про необхідність застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, яке є найбільш суворим.

Відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам спричинені незначні механічні пошкодження, про що зазначено у схемі місця пригоди (а.с.2).

Відповідно до ст. 30 КУпАП позбавлення наданого громадянинові права керування транспортними засобами застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування таким правом, що в даному випадку відсутнє.

З урахуванням обставин вчиненого правопорушення та особи порушника, суд апеляційної інстанції, діючи у відповідності до положень ч.7 ст.294 КУпАП, вважає правильним змінити рішення суду першої інстанції в частині накладення адміністративного стягнення та пом`якшити ОСОБА_2 призначене за ст.124 КУпАП адміністративне стягнення до штрафу в межах санкції даної статті, що буде достатнім для запобігання вчиненню ним нових правопорушень.

З цих підстав апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Харченка С.В. задовольнити частково.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року в частині накладення на ОСОБА_2 адміністративного стягнення - змінити.

Пом`якшити ОСОБА_2 накладене на нього адміністративне стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, до штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

В решті постанову суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Мосьондз