Справа № 163/2473/20 Провадження №33/802/917/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ст. 472 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його представника адвоката Талашко І.М., розглянувши апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці Держмитслужби Литвиненка В. на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року з запереченням адвоката Талашко І.М. на апеляційну скаргу,

В С Т А Н О В И В

Даною постановою провадження у справі про порушення митних правил щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає на АДРЕСА_1 , водія ТОВ "ХЛ-Транс", РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України закрито за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вилучені за цим протоколом в порядку ст.511 МК України 120 000 (сто двадцять тисяч) злотих повернуто ОСОБА_1 .

Інспектор Волинської митниці склав протокол про те, що ОСОБА_1 , прямуючи 05 серпня 2020 року з України в Республіку Польща через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби водієм автомобіля "DAF", номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом "LAG", номерний знак НОМЕР_3 , не задекларував за встановленою формою 120 000 злотих, що за офіційним курсом НБУ становили 898 716 гривень, знаходились в папці водія в кабіні автомобіля і були виявлені під час митного контролю.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ст.472 МК України.

Не погоджуючись з постановою судді в.о. начальника митниці Литвиненко В. подав апеляційну скаргу, просить її скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1 визнати винним у порушенні митних правил та прийняти рішення в межах санкції ст. 472 МК України.

В обґрунтування своїх доводів зазначає, що суддею суду першої інстанції не враховано той факт, що матеріалами справи повністю доводиться винуватість ОСОБА_1 у вчиненні тим правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, а висновки суду про необхідність закриття провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його захисника Талашко І.М., котрі заперечили апеляційну скаргу митниці в повному обсязі у зв`язку з її безпідставністю, просили постанову судді залишити без змін, перевіривши доводи скарги та вивчивши матеріали справи, доходжу висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Положеннями ст. 487 МК України визначено, що провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

У відповідності до вимог ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 458 Митного кодексу України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимогст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані в повному обсязі, у зв`язку з чим висновок суду про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України є правильним та відповідає обставинам справи.

Диспозицією ст.472 МК України передбачено, що відповідальність за вказаною статтею настає через недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних даних про товар.

Суб`єктивна сторона правопорушення, що передбачене статтею 472 МК України передбачає наявність в діях особи вини у скоєному правопорушенні у формі прямого умислу.

Об`єктивна сторона зазначеного правопорушення характеризується дією (недостовірне декларування), або ж бездіяльністю (недекларування). Тобто, це незаявлення за встановленою письмовою, усною, або будь-якою іншою формою відомостей або заявлення недостовірних відомостей про товари, їх митного режиму і інших відомостей для митної мети.

Об`єктом правопорушення згідно вказаної статті є порядок переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Згідно з ч.ч.1, 3 ст.8 Закону України "Про валюту і валютні операції" транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню митним органам у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Порядок транскордонного переміщення валютних цінностей суб`єктами валютних операцій і уповноваженими установами визначається Національним банком України з урахуванням норм частини першої цієї статті.

Постановою КМ України від 27 лютого 2019 року № 203 затверджено бланк митна декларація транскордонного переміщення валюти. Зворотна частина бланку декларації містить припис про те, що декларація не приймається до митного оформлення посадовою особою митниці в разі заповнення декларації, форма якої відрізняється від установленої, та з порушенням вимог порядку заповнення.

Частиною 6 ст.264 МК України визначено, що митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою митного органу, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо).

Відповідно до ч.8 ст.264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як вірно було встановлено в суді першої інстанції та перевірено апеляційним судом, ОСОБА_1 частково заповнив бланк митної декларації транскордонного переміщення валюти, що стверджено його поясненнями в суді та самим бланком декларації, приєднаним до протоколу.

В графі 3 декларації ОСОБА_1 вказав власника валюти ТОВ "ХЛ-Транспорт" та його код ЄДРПОУ, в графі 4 зробив прочерк у вигляді великої латинської букви Z, в графі 7 вказав дату, однак його підпис відсутній.

В графі В декларації стоїть відтиск особистої номерної печатки 025 і підпис інспектора митниці.

Вказані обставини свідчать про правдивість пояснень ОСОБА_1 про те, що він не зміг заповнити декларацію, показував працівникам митниці документи, які свідчать про законність вивезення валюти; наявність помилки в декларуванні; звернення за новим бланком та ці обставини вказують про усне декларування валютних цінностей. Таким чином як вбачається з матеріалів справи митна декларація транскордонного переміщення валюти ОСОБА_1 не була заповнена відповідно до ст 264 МК України, в тому числі не була підписана цією особою.

У зв`язку з цим підстави вважати таку декларацію поданою і прийнятою у встановленому законом порядку відсутні, а тому викладені в ній відомості не можуть засвідчувати факти, які мають юридичне значення і не тягнуть відповідальності ОСОБА_1 як декларанта, про що вірно зазначив суд у своїй постанові.

Вказане свідчить про те, що факт відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення митних правил від заповнення митної декларації і подання її до митного контролю, працівниками митниці не було встановлено.

Таким чином, даних, які б підтверджували, що ОСОБА_1 не було заявлено за встановленою формою точних і достовірних відомостей про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, матеріали справи не містять.

За таких обставин, відсутні належні та допустимі докази про те, що ОСОБА_1 незаявив за встановленою формою точних та достовірних даних про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню в разі їх переміщення через митний кордон України, тобто вчинив передбачене ст.472 МК України правопорушення.

Апеляційний суд вважає, що суддя районного суду обґрунтовано дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, тому доводи апелянта про наявність в діях останнього, складу порушення митних правил, передбаченого вищевказаною статтею є безпідставні та спростовуються наданими матеріалами справи.

Керуючись ст. 294 КУпАП, Волинський апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу в.о. начальника Волинської митниці держмитслужби Литвиненка В. залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 20 листопада 2020 року щодо ОСОБА_1 без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк