Справа № 587/2133/20
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2020 року м. Суми
суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріал, який надійшов з Сумського РВП ГУ НП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Гірник Донецької області, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого та фактично проживаючого: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП:
З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 703483, складеного 16.09.2020 року поліцейським СРПП № 1 Сумського РВП ГУ НП в Сумській області старшим сержантом поліції Гаврик Я.В., вбачається, що ОСОБА_1 26.09.2020 року близько 16-10 години за місцем мешкання в АДРЕСА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у вловлюванні в її сторону та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .
У судовому засіданні притягуваний ОСОБА_1 свою вину визнав частково та суду пояснив, що за вказаною адресою він проживає разом з матір`ю, яка має похилий вік і незадовільний стан здоров`я та дружиною. Дійсно, 26 вересня 2020 року у них з дружиною стався конфлікт, в ході якого вони спілкувалися один з одним на підвищених тонах, але останнім часом, ці конфлікти вже мають постійний характер, оскільки дружина їх провокує, так як її не влаштовує проживання його матері разом з ними. Але в неї на даний час другого місця проживання не має, хоча вона й має житло, але воно розташоване в Донецькій області і з виниклою ситуацією вона там не може проживати.
Стаття 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство у сім`ї.
У розумінні положень Закону України "Про попередження насильства в сім`ї" від 15.11.2001 року, жертвою насильства в сім`ї є член сім`ї, який постраждав від фізичного, сексуального, психологічного чи економічного насильства з боку іншого члена сім`ї. Членом сім`ї є особи, які перебувають у шлюбі між собою; їхні діти; особи, які перебувають під опікую чи піклуванням; є родичами прямої або непрямої лінії споріднення за умови спільного проживання.
Об`єктивна сторона правопорушення, полягає в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а також у невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений.
Протиправні дії за цією статтею можуть мати характер фізичного, психологічного чи економічного насильства. Фізичне насильство в сім`ї - це умисне насильство, яке не завдає фізичного болю і не спричиняє тілесних ушкоджень (наприклад, нанесення одним членом сім`ї іншому члену сім`ї побоїв). Психологічне насильство в сім`ї - насильство, пов`язане з дією одного члена сім`ї на психіку іншого члена сім`ї шляхом словесних образ або погроз, переслідування, залякування, якими навмисно спричиняється емоційна невпевненість, нездатність захистити себе та може завдаватися або завдається шкода психічному здоров`ю. Економічне насильство в сім`ї - умисне позбавлення одним членом сім`ї іншого члена сім`ї житла, їжі, одягу та іншого майна чи коштів, на які постраждалий має передбачене законом право, що може призвести до порушення фізичного чи психічного здоров`я.
В процесі розгляду справи судом встановлено, що вказаний конфлікт був спровокований саме ОСОБА_2 , яка почала словесну сварку з ОСОБА_1 на побутовому підґрунті.
Отже наявність, як самої події адміністративного правопорушення, так і його складу в діях ОСОБА_1 є недоведеною.
Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Згідно практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", "Карелін проти Росії" суд має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Крім того, суд звертає уваги, що жодних доказів того, що між подружжям немає неприязних відносин суду не надано. Також не надано належних та допустимих доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП,

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 23, 34, 247, 251, 283, 284, ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И Л А:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Суддя О.М.Черних