П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.10.2020 Справа №607/14000/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Грицак Р.М., розглянувши матеріали, що надійшли з Тернопільського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює комплектувальником у ТОВ «Ватра»

за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП 139103 від 10 серпня 2020 року, ОСОБА_1 09 серпня 2020 року о 23 год. 30 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння у громадському місці біля будинку №22 по вул. Фестивальна в м. Тернополі висловлювався нецензурною лайкою на адресу перехожих та працівників патрульної поліції порушуючи своїми діями громадський порядок та спокій громадян, чим вчинив адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.173 КУпАП.

У судовому засіданні захисник особи яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 зазначив, що будь-яких дій, які б свідчили про порушення ОСОБА_1 громадського порядку він не вчиняв, оскільки у вечір складання протоколу про адміністративне правопорушення він став потерпілим кримінального правопорушення та зазнав легких тілесних ушкоджень за фактом чого ТРВП ТРП ГУНП у Тернопільській області відкрито кримінальне провадження. Перебуваючи у шоковому стані він не був у змозі контролювати свій емоційних стан, внаслідок чого допустив висловлювання лайливими словами, проте жодного умислу спрямованого на вчинення адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ст.173 КУпАП у нього не було, а тому просить закрити провадження у адміністративній праві за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Ст.173 КУпАП, передбачено адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Так, проявом хуліганських дій є будь-які протиправні дії, спрямовані на порушення громадського порядку. Громадський порядок - це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивну сторону складу дрібного хуліганства становлять такі альтернативні діяння, як нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян, інші подібні дії, за умови, що кожне із цих діянь порушує громадський порядок і спокій громадян, а обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони цього правопорушення є хуліганський мотив поведінки особи, яка вчиняє зазначені вище дії.

Суб`єктивна сторона правопорушення дрібне хуліганство, характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу. Особа усвідомлює, що її дії протиправні, вона передбачає, що в результаті їх здійснення будуть порушені громадський порядок і прагне до цього. Елементом суб`єктивної сторони дрібного хуліганства є також мотив задоволення індивідуальних потреб самоствердження шляхом ігнорування гідності інших людей.

Згідно з вимогами статті 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи, суддя приходить до переконання, про відсутність в матеріалах справи про адміністративне правопорушення даних про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Зокрема, судом встановлено що 09 серпня 2020 року о 20 год. 00 хв. внаслідок протиправних дій гр. ОСОБА_3 ОСОБА_1 було спричинено тілесні ушкодження, ударом в ділянку голови, у вигляді двох синців лівої половини обличчя та лівої завушної ділянки, що узгоджується із відомостями зазначеними у обвинувальному акті затвердженого прокурором Тернопільської місцевої прокуратури у кримінальному провадженні №0000030 від 13 серпня 2020 року.

Після вказаних подій близько 23 год. 30 хв. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ГП № 139103 за ст.173 КУпАП щодо висловлювання останнім нецезурною лайкою в сторону перехожих та працівників патрульної поліції.

Слід зазначити, що у вказаний час ОСОБА_1 перебував у себе вдома звідки був викликаний працівниками патрульної поліції для дачі пояснень.

Суд не вбачає в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.173 КУпАП, оскільки враховуючи негативний емоційний стан особи спричинений вчиненням відносно нього кримінального правопорушення, останній перебуваючи у стані шоку, не в повній мірі усвідомлював значення своїх дій, в тому числі і те, що його висловлювання мали лайливий характер.

Також такі висловлювання не мали адресного спрямування та мали узагальнений характер.

Таким чином ОСОБА_1 не усвідомлював протиправний характер своїх дій за наслідками вчинення яких буде порушено громадський порядок, що у свою чергу виключає наявність у діях особи одного із елементів складу адміністративного правопорушення суб`єктивної сторони.

Крім цього у матеріалах справи відсутні належні докази, які б підтверджували, що ОСОБА_1 був порушений громадський порядок і спокій інших громадян, що є обов`язковою ознакою об`єктивної сторони дрібного хуліганства, та не наведено доказів про хуліганський мотив поведінки, що є обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

Інших доказів, які б підтверджували провину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, зокрема письмових пояснень свідків, які безпосередньо були присутні під час вчинення адміністративного правопорушення в матеріалах справи немає.

Разом з цим до матеріалів справи долучено копії протоколів про вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст. 130 КУпАП, ч.4 ст.122 КУпАП та письмові пояснення свідків, які засвідчують події зазначені у вказаних протоколах.

Натомість вказані докази жодним чином не підтверджують наявності у діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення передбаченого ст. 173 КУпАП вчинення якого ставиться йому у вину.

Таким чином, в порушення вимог ст. 251, 256 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

З цих підстав, суд не приймає до уваги протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , оскільки фабула адміністративного правопорушення, викладена в самому протоколі, не відображає дійсних обставин, здобутих під час слухання справи в суді, а інших доказів, які б підтверджували вину правопорушника суду не надано.

Протокол про адміністративне правопорушення не може бути належним доказом в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

У відповідності до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, так як в судовому засіданні не підтверджено обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому адміністративну справу, слід провадженням закрити.

Керуючись ст.9, п.1 ст.247, ст.ст. 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП - закрити, у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

СуддяР. М. Грицак