Справа №591/7049/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сибільов О. В.
Номер провадження 33/816/41/20 Суддя-доповідач Олійник В. Б.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 лютого 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Олійник В. Б. ,з участю особи, відносно якої застосовано адміністративне стягнення - ОСОБА_1 , захисника Собини П.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Собини П.М. на постанову судді Зарічного районного суду м. Суми, від 2 грудня 2019 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого у АДРЕСА_1 ,

про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Зарічного районного суду м. Суми, від 2 грудня 2019 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн., з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк 1 рік, за таких обставин.

31 жовтня 2019 року, о 01 год. 41 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Fiat Regata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Суми по вул. Харківській в районі будинку № 122, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому ОСОБА_1 від проходження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціального технічного засобу та в медичному закладі охорони здоров`я, відмовився.

У поданій апеляційній скарзі захисник Собина П.М. просить скасувати постанову судді, як таку, що ухвалена з порушеннями норм процесуального та матеріального права та закрити провадження у справі, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення.

Захисник зазначає, що працівники поліції, обґрунтовуючи вимогу ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, вказували на тремтіння його рук та почервоніння очей, однак ОСОБА_1 вказував, що тремтіння рук має після участі в 2014 році в антитерористичній операції, а почервоніння очей, оскільки мав ознаки захворювання - нежить та підвищену температуру.

Вказує захисник і на те, що ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу відмовився, оскільки мав недовіру до подібних технічних приладів та повідомив, що бажає пройти такий огляд в медичному закладі охорони здоров`я.

Захисник стверджує, що оскільки співробітники поліції вели себе зухвало, провокували ОСОБА_1 на відповідні дії з його боку, ОСОБА_1 заявив про необхідність виклику адвоката, але працівники поліції у задоволенні такої вимоги ОСОБА_1 , відмовили.

Захисник зазначає, що оскільки у медичному закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 знову пропонували пройти огляд за допомогою спеціального технічного засобу, ОСОБА_1 заявив вимогу пройти огляд, шляхом здачі біосередовища, що на думку захисника свідчить про відсутність відмови ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

При цьому, ОСОБА_1 , оскільки не міг викликати та поспілкуватися із власним адвокатом, просив залучити адвоката безоплатної вторинної правової допомоги, в чому йому було відмовлено.

Вказаними діями, на переконання захисника Собини П.М., було грубо порушено право на захист ОСОБА_1 з боку працівників поліції.

Захисник Собина П.М. вказує і на те, що висновок про обстеження ОСОБА_1 на стан сп`яніння містить недостовірну інформацію відносно часу складання даного висновку та фактичної його відмови від проходження такого обстеження.

Захисник наголошує, що прийняття судом першої інстанції в обґрунтування винуватості ОСОБА_1 письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 щодо обставин відмови ОСОБА_1 пройти обстеження на стан сп`яніння, є незаконним, так як цих свідків судом першої інстанції безпосередньо не було допитано в суді першої інстанції.

Також захисник Собина П.М. звертає увагу і на те, що суддею Сибільовим О.В. раніше були розглянуті матеріали про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_4 з винесенням зовсім іншого рішення в аналогічній ситуації обставин правопорушення.

Заслухавши думку захисника Собини П.М. та пояснення ОСОБА_1 на підтримку поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, піддавши аналізу доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддею, у відповідності зі ст. ст. 245; 251; 252; 280 КУпАП, були повно встановлені всі обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції у їх сукупності.

Судом першої інстанції було встановлено, що 31 жовтня 2019 року, о 01 год. 41 хв., ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Fiat Regata», реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухаючись у м. Суми по вул. Харківській в районі будинку № 122, маючи ознаки алкогольного сп`яніння, при цьому, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки з застосуванням спеціального технічного засобу та у медичному закладі охорони здоров`я відмовився.

Висновки судді про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, відповідають фактичним обставинам справи, підтверджуються зібраними у справі доказами, які були досліджені судом під час розгляду справи, а саме, протоколом про адміністративне правопорушення (а. с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а. с. 2), висновком комунального закладу «Обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, від 31 жовтня 2019 року, (а. с. 5) та відеозаписом обставин події, від 31 жовтня 2019 року.

Будь - яких підстав вважати вказані докази, що є недопустимими на підтвердження факту відмови ОСОБА_1 від огляду на стан алкогольного сп`яніння, ні судом першої інстанції, ні судом апеляційної інстанції, не встановлено.

Так, відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій транспортного засобу повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Як вбачається з відеозапису обставин події з нагрудних камер працівника поліції, під час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 на запитання працівника поліції стосовно вживання ОСОБА_1 алкогольних напоїв, ОСОБА_1 надав ствердну відповідь. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 об`єктивно має явні ознаки алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказаними обставинами спростовуються доводи апеляційної скарги захисника відносно того, що тремтіння рук та почервоніння очей ОСОБА_1 були помилково сприйняті працівниками поліції як ознаки алкогольного сп`яніння.

Судом апеляційної інстанції з відеозапису події було встановлено, що під час оформлення протоколу про адміністративне правопорушення поведінка ОСОБА_1 була такою, що не відповідає обставинам оточуючої обстановки, при цьому ОСОБА_1 на запитання працівників поліції не реагував, їх вказівки не виконував, весь час вів розмови по особистому телефону. В подальшому проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням спеціального технічного засобу у присутності двох свідків ОСОБА_1 відмовився та виявив бажання пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я.

Надалі, в медичному закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 заявляв вимогу про залучення адвоката, продовжував вести телефонні розмови та намагався здійснити телефонну розмову, при цьому, постійно запитував чи є він затриманим. На запитання медичних працівників щодо бажання проходження ОСОБА_1 медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, останній відповів, що від огляду не відмовляється, але буде проходити такий огляд лише у присутності адвоката.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює мотиви апеляційної скарги захисника щодо того, що працівниками поліції було порушено право на захист ОСОБА_1 під час їх вимоги перед ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій транспортного засобу зобов`язаний виконати вимогу працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння, а не виконання вимоги пройти такий огляд створює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зауважити, що не виконання водієм транспортного засобу вимоги працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння є подією правопорушення під час плину якої у особи, що її вчинює, не виникає права на захист, оскільки особа у цей час вчинює правопорушення.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає необхідним констатувати, що ні під час вимоги перед ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння з застосуванням спеціального технічного засобу на місці його зупинки, як водія транспортного засобу, ні під час вимоги перед ним пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я, у ОСОБА_1 не виникало право на захист, оскільки він своїми діями, відмовляючись проходити огляд на стан сп`яніння, порушував вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинював адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

При цьому, суд апеляційної інстанції вважає необхідним також зауважити, що у зв`язку з вчиненням вказаного адміністративного правопорушення і складанням у зв`язку з цим, відносно ОСОБА_1 , матеріалів справи про адміністративне правопорушення, у ОСОБА_1 виникало право на захист з початку складання таких матеріалів, зокрема з часу складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, або ж часу затримання ОСОБА_1 для складання такого протоколу.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ні під час адміністративного затримання ОСОБА_1 , в порядку ст. 260 - 263 КУпАП, ні під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, порушення права на захист ОСОБА_1 не було.

Судом апеляційної інстанції з повідомлення Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області ( а. с. 70 - 71 ) встановлено, що на адресу центру 31 жовтня 2019 року, о 2 год. 30 хв., надходило повідомлення від органу поліції про адміністративне затримання ОСОБА_1 з метою складання відносно нього матеріалів справи про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП, про що було внесено відповідно інформацію до Журналу реєстрації повідомлень з № 018 - 0001375 Регіонального центру.

Відповідно до запису у вказаному журналі, ОСОБА_1 , як особа, що затримана у адміністративному порядку, участі адвоката не потребував.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказаними обставинами спростовуються твердження захисника Собини П.М. про те, що на час здійснення затримання ОСОБА_1 було порушено його право на захист, оскільки в установленому законом порядку було забезпечено участь захисника з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги у Сумській області, від фактичної участі якого ОСОБА_1 не вимагав, оскільки бажав участі захисника за своїм вибором, при цьому, маючи у своєму розпорядженні засоби зв`язку, фактично не здійснював запрошення захисника до місця події.

На думку суду апеляційної інстанції, не заслуговують на увагу і твердження захисника про порушення права на захист ОСОБА_1 і під час складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки і у цьому випадку, не будучи обмеженим у можливості запросити до участі у справі захисника, фактично не здійснював такого запрошення, ведучи розмови по телефону незрозумілого змісту з іншими особами.

Оскільки така поведінка ОСОБА_1 тривала на протязі досить тривалого часу, яка перешкоджала складанню матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , працівники поліції були змушені припинити таку поведінку ОСОБА_1 , шляхом покладення його телефону на стіл перед ОСОБА_1 з вимогою перед ОСОБА_1 щодо його можливості телефонувати тільки захиснику, яку ОСОБА_1 не використовував.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані обставини, що встановлені з відеозапису обставин події, спростовують мотиви захисника про те, що працівники поліції, вилучивши у ОСОБА_1 мобільний телефон, позбавили його можливості запросити для участі у справі захисника, чим порушили вимоги ст. 268 КУпАП та право на захист ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції знаходить необґрунтованими і доводи апеляційної скарги захисника і про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки ОСОБА_1 хоча, і вів розмову про проходження огляду на стан сп`яніння, але буд - яких реальних дій, направлених на виконання положень п. 2.5 ПДР не тільки не здійснював, а й навпаки висував працівникам поліції різні вимоги не пов`язані з правом осіб, які керують транспортними засобами, перед якими висунута вимога пройти огляд на стан сп`яніння.

Допитаний під час судового засідання суду апеляційної інстанції лікар ОСОБА_5 вказував, що від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 категорично відмовився, що підтверджується, наданою на запит суду апеляційної інстанції, від 6 лютого 2020 року, копією акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння, від 31 жовтня 2019 року.

З огляду викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що працівниками поліції при складанні стосовно водія ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, були дотримані у повному обсязі усі вимоги процесуальних норм та права і законні інтереси останнього.

Наведені вище докази жодним чином не спростовуються іншими доказами чи матеріалами справи, в тому числі і показаннями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та мотивами висловленими у судовому засіданні суду апеляційної інстанції захисника, які категорично заперечували вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за обставин, викладених у постанові судді, оскільки показання ОСОБА_1 та обгрунтування апеляційних вимог захисником не відповідають фактичним обставинам справи та не підтверджуються будь - якими доказами по справі, а тому суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вони не заслуговують на увагу.

За наведених обставин, знаходячи постанову суду першої інстанції законною, суд апеляційної інстанції не знаходить підстав для зміни чи скасування постанови суду.

Керуючись ст. ст. 285; 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Зарічного районного м. Суми, від 2 грудня 2019 року, про застосування адміністративного стягнення за ст. 130 ч. 1 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у вигляді штрафу на суму 10200 грн. з позбавленням права керувати всіма видами транспортних засобів на строк один рік, залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Собини П.М. без задоволення.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуОлійник В. Б.