ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 534/1968/19 Номер провадження 33/814/337/20Головуючий у 1-й інстанції Куц Т. О. Доповідач ап. інст. Костенко В. Г.
Категорія: ч.2 ст.130 КпАП
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.,

з секретарем Гнітько А.М.,

з участю захисника Охмака В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава в режимі відеоконференції справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою порушника ОСОБА_1 на постанову судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 лютого 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженець с. Звенигородка міста Олександрія Кіровоградської області, мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України, з середньою освітою, неодружений, непрацюючий,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України, з накладенням адміністративного стягнення - штрафу у розмірі 20400 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420, 40 грн.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він 26 листопада 2019 року близько 14 год. керував автомобілем ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Огрудкувальників у м. Горішні Плавні з ознаками наркотичного сп`яніння та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді, а провадження по справі стосовно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу обґрунтовує відсутністю доказів на підтвердження факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши доводи апеляційної скарги, приходжу до такого.

Відповідно до роз`яснень Верховного Суду, суди мають здійснювати розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КпАП України, які було вчинено до 01 липня 2020 року, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена п.6 ст.247 КпАП України, в даному випадку відсутня, оскільки згідно з цим пунктом провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Тобто, в цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КпАП України юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені з цієї статті Кодексу, була не скасована, а навпаки посилена.

У свою чергу, стаття 8 КпАП України передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи із зазначених положень вказані особи не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК України, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками.

Висновки судді про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на зібраних у встановленому порядку і перевірених в судовому засіданні доказах.

Доводи порушника про відсутність доказів його винуватості суперечать вимогам закону.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №271876 від 26 листопада 2019 року, ОСОБА_1 цього дня близько 14 год. керував автомобілем ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Огрудкувальників у м. Горішні Плавні з ознаками наркотичного сп`яніння та, в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України, відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

При цьому, на місці події ОСОБА_1 повідомив поліцейських про вживання ним наркотичних засобів перед поїздкою та в протоколі власноручно зробив запис про визнання вини (а.с.1).

Вказані обставини правопорушення підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 та відеозаписом події з нагрудної камери поліцейського (а.с. 4, 5, 7).

Більше того, відповідно до постанови серії БАА №684261 від 26 листопада 2019 року, яка набрала законної сили, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126, ч.5 ст.121 КпАП України, а саме за керування того дня близько 14 год. автомобілем ВАЗ-21013, д.н.з. НОМЕР_1 , по вулиці Огрудкувальників у м. Горішні Плавні, не маючи права керування таким транспортним засобом та з порушенням правил користування ременями безпеки.

Приписами п.2.5 Правил дорожнього руху встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пленум Верховного Суду України в п.27 постанови від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що відповідальність за ст.130 КпАП України несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те посадовою особою, як передбачено приписами ст.255 КпАП України, та відповідає вимогам ст.256 цього Кодексу.

Жодних об`єктивних даних, які б свідчили про недопустимість цього протоколу як доказу матеріали справи не містять і в апеляційній скарзі не наведено.

Враховуючи, що ОСОБА_1 постановою судді Крюківського районного суду м. Кременчук Полтавської області від 03 червня 2019 року, яка набрала законної сили, притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, з огляду на дотримання дотримання приписів закону працівниками патрульної поліції при складанні протоколу та суддею під час розгляду справи, вважаю обґрунтованим висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та правильною кваліфікацію його дій за ч.2 ст.130 КпАП України.

Стягнення накладене у відповідності з вимогами ст.33 КпАП України, у межах, установлених цим Кодексом, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини та майнового стану.

Судове рішення належним чином мотивоване і відповідає вимогам ст.283 КпАП України. Порушень закону, які були б підставою для скасування постанови судді не встановлено.

Враховуючи викладене, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Постанову судді Комсомольського міського суду Полтавської області від 25 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського апеляційного суду Костенко В.Г.