Справа № 154/1795/20 Провадження №33/802/632/20 Головуючий у 1 інстанції:Вітер І. Р.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника -адвоката Рудися Р.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Володимир-Волинського міського суду від 06 серпня 2020 року

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк 1 рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 7 червня 2020 року о 19 годині 10 хвилин по вулиці Устилузькій у місті Володимир-Волинському керував автомобілем марки «FIAT Doblo», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку, водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил Дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою судді першої інстанції ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати дану постанову в частині накладення на нього стягнення.

Так, посилається, що в той день 07 червня 2020 року вживав невелику кількість алкогольних напоїв, так як не збирався сідати за кермо. Однак, вимушено керував автомобілем, коли його зупинили поліцейські, адже рідну сестру його дружини терміново потрібно було доставити до лікарні у зв`язку поганим самопочуттям.

Про те, що за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння встановлена відповідальність йому не було відомо. Свою винуватість у вчиненому повністю визнає, щиро розкаюється.

Просить врахувати ці обставини, як такі, що впливають на характер вчиненого ним правопорушення, та задовольнити подане клопотання про передачу його справи на розгляд трудового колективу організації, у якій той працює, Володимир-Волинської філії ТзОВ "Нова пошта" та звільнити його від адміністративної відповідальності в порядку ст. 21 КУпАП з передачею на поруки трудового колективу, скасувавши постанову суду та прийнявши нову.

Перевіривши доводи скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення апелянтів, які просили апеляційну скаргу задовольнити з викладених у ній підстав, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано не було.

Так, при апеляційному розгляді справи ОСОБА_1 пояснив, що за станом здоров`я та необхідністю здійснення постійних поїздок за місцем роботи і наданням послуг з перевезення громадському об`єднанню майже не вживає алкогольних напоїв. На час вчинення правопорушення, яке тому ставиться у провину він не перебував у нетверезому стані, хоча незадовго випив незначну кількість безалкогольного пива, про що двічі наголошував працівнику поліції, який зупинив керований ним автомобіль за не пристебнутий пасок безпеки. В автомобілі знаходилися його дружина ОСОБА_2 , та її вагітна сестра ОСОБА_3 . У зв`язку з раптовим погіршенням стану здоров`я вагітної виникла необхідність термінового її доправлення до лікарні, тому його дружина та ОСОБА_3 сіли в його автомобіль, яким він керував і всі виїхали в лікарню. Дорогою їх зупинили поліцейські з причини, що вони не були пристебнуті пасками безпеки. При перевірці документів працівник поліції повідомив ОСОБА_1 , що від нього чути запах спиртних напоїв, склав відповідні документи і запропонував підписати їх, що він і зробив, беззаперечно, оскільки поспішав.

Свої пояснення ОСОБА_1 доповнив, що наслідків відмови від освідування на стан сп`яніння йому ніхто не роз`яснював, як і необхідність пройти освідування за допомогою приладу «Драгер» або в лікарні, куди він, власне, рухався. Також зауважив, що його не було відсторонено від подальшого керування транспортним засобом, при тому, що його дружина мала при собі посвідчення водія відповідної категорії, що свідчить про факт перебування його у тверезому стані.

Документи про передачу на поруки трудового колективу подавав у зв`язку з тим, щоб не залишитися без роботи і на пропозицію членів цього колективу.

Аналогічні показання суду апеляційної інстанції дали свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , яким були роз`яснені права, передбачені ст. 63 Конституції України та наслідки надання неправдивих свідчень згідно ст. 272 КУпАП.

Свідки доповнили свої пояснення, що через стан здоров`я ОСОБА_6 вони підписували пояснення, не читаючи їх змісту, вважали, що це необхідно у зв`язку з тим, що були не пристебнутими паском безпеки. Працівник поліції чомусь попросив їх вказати дівочі прізвища, які вказав в поясненнях, вони з автомобіля через стан здоров`я вагітної взагалі не виходили, ніхто в їх присутності не роз`яснював необхідності пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі, куди вони поспішали, а також наслідків відмови від проходження освідування водієм на стан алкогольного сп`яніння, хоча ОСОБА_1 незадовго до зупинки керованого ним автомобіля вживав в невеликій кількості безалкогольне пиво.

Також ОСОБА_1 не було відсторонено працівниками поліції від керування транспортним засобом, що свідчить про відсутність у нього стану алкогольного сп`яніння.

З постанови суду першої інстанції вбачається, що ОСОБА_1 не заперечив факт вживання ним пива, зупинки поліцейським керованого ним транспортного засобу з причин не використання паска безпеки, що підтверджується його поясненням (а.с. 3).

Інспектор поліції СРПП №3 Олексюк В.М. підтвердив факт запаху алкоголю від водія ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог статей 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Аналізуючи зібрані та досліджені докази в сукупності та з врахуванням відсутності відеозапису з відеореєстратора поліцейського, що прямо передбачено ст. 251 КУпАП, ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», ненадання інших доказів винуватості особи, відсутності даних про відсторонення від керування транспортним засобом водія ОСОБА_1 після складання протоколу про адміністративне правопорушення, безпосередніх показань свідків в суді про відсутність факту відмови ОСОБА_1 від освідування на стан алкогольного сп`яніння в їх присутності, неможливо стверджувати про наявність у діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

При зазаначених обставинах письмові пояснення свідків, зазначені під іншими прізвищами з раніше заготовленим змістом (а.с. 4) суд апеляційної інстанції не вважає належним доказом доведеності винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, яке тому ставиться у вину.

Крім того, відсутні докази на спростування показань свідків, пояснень ОСОБА_1 як на місці зупинки транспортного засобу, так і в суді першої інстанції про вживання саме алкогольних напоїв водієм, а факт відмови від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння не підтверджується в установленому законом порядку та спростовується поясненнями зазначених осіб, відсутністю доказів про відеофіксацію подій та відсторонення водія від керування транспортним засобом після встановлення відповідних обставин поліцейським.

Згідно з ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно з ч. 2 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 про відсутність у матеріалах справи доказів, які зібрані у передбаченому законом порядку та беззаперечно свідчать про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Оскільки в ході судового розгляду не надано належних та допустимих доказів, які поза розумним сумнівом свідчили б про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 серпня 2020 щодо ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк