Номер провадження 33/816/8/20 Суддя-доповідач Матус В. В.
Категорія 124 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 лютого 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Матус В. В. ,з участю ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Суми справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 жовтня 2019 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 ),

визнаний винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 384,20 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 384,20 грн.

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови, 12 вересня 2019 року о 16 год. 44 хв. в м.Суми, по пр-ту Шевченка, перед буд.3, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись заднім ходом не переконався що це буде безпечно та не створить перешкоду іншим учасникам руху, порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України, та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб Audi A6 д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_2 . В наслідок ДТП автомобілям були завдані механічні пошкодження з матеріальними збитками. Водій ОСОБА_1 місце пригоди залишив, чим порушив вимоги п.2.10А Правил дорожнього руху України. В ході оперативно-розшукових дій транспортний засіб було виявлено та встановлено особу водія причетного до ДТП. Водій ОСОБА_1 місце пригоди залишив.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачені ст. ст. 124, 122-4 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді про накладення на нього адміністративного стягнення за ст. ст. 124, 122-4 КУпАП, а провадження по цій справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Свої вимоги мотивує тим, що постанова обґрунтовується показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які не підтвердили, що бачили момент зіткнення його автомобіля з пошкодженим автомобілем. Також зазначає, що інспектором суб`єктивно було вирішено, що пошкодження співпадають, тоді як на його погляд пошкодження знаходяться на різній відставні від поверхні землі і при їх натуральному співставленні вочевидь було ясно про їх неспівпадіння. Заперечує, що саме він автомобілем зачепив пошкоджений автомобіль. При цьому, стверджує, що задів пеньок на власній дачі, та його автомобілю було завдано пошкоджень.

Звертає увагу на те, що інспектором залишено поза увагою його прохання про долучення до матеріалів справи запис з камери спостереження з місця пошкодження автомобіля.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав подану апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_2 який заперечував проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1.1 Правил дорожнього руху України вони, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлено єдиний порядок дорожнього руху на всій території України.

Відповідно до п. 1.9 Правил дорожнього руху України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язанні знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Вимогами ст. 124 КУпАП передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п.10.9 Правил дорожнього руху України, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 , допустивши наїзд на припаркований транспортний засіб, порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху, що стало причиною ДТП, в ході якої транспортні засоби отримали механічні пошкодження, а в подальшому водій ОСОБА_1 покинув місце ДТП, тому вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, 122-4 КУпАП.

Не дивлячись на повне невизнання ОСОБА_1 своєї провини за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, факт скоєння вказаних правопорушень за обставин, викладених в постанові судді, підтверджується зібраними доказами, які були всебічно, повно досліджені судом першої інстанції, а саме: протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 277759 та серії ДПР18 № 277760 від 12 вересня 2019 року ( а.с.1, 16); даними схеми місця ДТП (а.с. 3); поясненнями свідка ОСОБА_3 , з яких вбачається, що 12.09.19 р. на питання ОСОБА_3 до двох сусідів ОСОБА_4 і ОСОБА_5 Писаних про те, що ті роблять біля автомобіля її сина, отримала відповідь про те, що водій Писаний ОСОБА_4 зачепив при в`їзді з місця паркування заднім рухом крило їх машини, про що ОСОБА_3 у телефонному режимі повідомила сина- ОСОБА_2 , а потім цей водій зник з місця події ( а.с. 4-5, 19).

Свої пояснення ОСОБА_3 підтвердила в ході апеляційного розгляду.

Інспектор патрульної поліції Денисенко ОСОБА_6 , допитаний в суді 1 та апеляційної інстанції, показав, що пошкодження, які були на Chevrolet Lacetti повністю співпадають з тими, які були отримані Audi A6.

Потерпілий ОСОБА_2 пояснив, що зі слів матері ОСОБА_3 стало відомо, що ОСОБА_1 пошкодив його автомобіль. Останній спочатку погоджувався. Але коли йому було запропоновано скласти европротокол, відмовився і поїхав з місця пригоди.

При цьому пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , інспектора Денисенка В.В., є логічні та послідовні, узгоджуються з іншими матеріалами справи, будь-яких конкретних підстав їм не довіряти апелянт в своїй апеляційній скарзі не навів.

На думку суду, невизнання ОСОБА_1 своєї вини має на меті уникнення від адміністративної відповідальності за скоєні правопорушення, оскільки вказані вище твердження ОСОБА_1 , спростовуються матеріалами справи дослідженими судом безпосередньо під час судового розгляду, та в апеляційному суді.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки суду, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Таким чином, приходжу до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови суду першої інстанції, як законної, без змін.

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 17 жовтня 2019 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуМатус В. В.