Справа № 3/593/450/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2020 р. СУДДЯ Бережанського районного суду Тернопільської області Крамар В.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Бережанського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки та жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, освіта вища, розлученої, має на утриманні дитину інваліда, до адміністративної відповідальності за ст. 443 КУпАП не притягувалася, -

за ст. 443 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

01.09.2020 року відносно громадянки ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 548950, про те що «01.09.2020 р. о 10 год. 45 хв. гр. ОСОБА_1 , продавець непродовольчих товарів, м. Бережани, вул. Збіжева, здійснювала обслуговування клієнта на робочому місці без засобів індивідуального захисту на обличчі, а саме маски, чим порушила вимоги п.1 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р., п/п 7 та п. 2 Постанови головного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 р.». Дії ОСОБА_1 кваліфіковані ст. ДОП Бережанського ВП ГУНП в Тернопільській області ст. л-нт поліції ОСОБА_2 за ст. 443 КУпАП.

Під час розгляду вказаної справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснила, що в час, вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення, вона знаходилась на ринку м. Бережани підміняла матір. Оскільки клієнтів не було і вона приготувала чай, то вирішила спустити маску, у зв`язку з чим зняла маску та пила чай. В цей час підійшла клієнтка і попросила показати блузку. Вона не встигнувши надіти маску почала показувати товар клієнтці в цей час підійшли працівники поліції.

Відповідно до ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.1,2 ст. 7 та ст. 245 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі додержання принципу законності; завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Розгляд справ про адміністративне правопорушення врегульовано главою 22 КУпАП, де в ст. 279 КУпАП встановлено, що розгляд справи розпочинається з представлення посадової особи, яка розглядає дану справу. Посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення. На засіданні заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання.

Виходячи з системно-логічного тлумачення вказаних норм законодавства, розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на підставі протоколу про адміністративне правопорушення в межах, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, шляхом перевірки за допомогою доказів, доданих до справи про адміністративне правопорушення, наявності відомостей, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та встановлення в діях особи складу адміністративного правопорушення, передбаченого відповідною нормою КУпАП, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення.

Ст.443 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Виходячи з наведеного, необхідною умовою наявності складу правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, є порушення обов`язкових правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, які встановлені: Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, рішеннями органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

П.1 Постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» не містить обов`язку здійснювати обслуговування клієнтів на робочому місці в засобах індивідуального захисту на обличчі, а саме масці, - оскільки у вказаній нормі вказано:

«Установити з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з 1 серпня до 31 жовтня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановами Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. N 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (Офіційний вісник України, 2020 р., N 23, ст. 896, N 30, ст. 1061) та від 20 травня 2020 р. N 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2"».

Постанова головного санітарного лікаря України №17 від 09.05.2020 р. Про затвердження Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) не містить п/п 7, а в пункті 2 вказаної постанови вказано «Директорату громадського здоров`я Міністерства охорони здоров`я України довести цю постанову до відома зацікавлених центральних органів виконавчої влади, Київської міської, обласних державних адміністрацій та органів місцевого самоврядування». Згідно з п.1 вказаної постанови головний санітарний лікар України затвердив Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19). Відповідно до загальноприйнятого вживання терміну рекомендаційні норми - це норми, що встановлюють не обов`язкові, а бажані з точки зору інтересів держави варіанти врегулювання суспільних відносин, для забезпечення реалізації яких адресати таких рекомендацій здійснюють відповідні до їх компетенції заходи з урахуванням місцевих умов, можливостей та резервів. Виходячи з наведеного, Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджені Головним санітарним лікарем України, не є обов`язковими.

Таким чином, ОСОБА_1 не може бути притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 443 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, які забороняють здійснювати обслуговування клієнтів на робочому місці без засобів індивідуального захисту на обличчі, а саме маски.

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (згідно законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення. Таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

У справі «Карелін проти Росії» («Каrеlіn v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, ЄСПЛ зазначив, що за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення частини 1 статті 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції.

Виходячи з наведеного, в протоколі про адміністративне правопорушення серії № АПР18 548950, складеному відносно ОСОБА_1 за ст.443 КУпАП, не наведено відомостей про вчинення останньою адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 443 КУпАП, а тому провадження по справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, оскільки такі відомості відсутні в протоколі про адміністративне правопорушення.

Враховуючи обставини правопорушення та керуючись ст. ст. 7, 9, 443, 245, 254, 247, 279, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

закрити провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 за ст.443 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.443 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення, особою, щодо якої її винесено, а також потерпілим, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: