ГОРОДИЩЕНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
справа № 694/737/20
провадження №3/691/409/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 рокуСуддя Городищенського районного суду Черкаської області Синиця Л. П.

розглянувши матеріали, які надійшли від Звенигородського відділу Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянки України, жительки та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої продавцем в кафе-барі "Олімп",

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

на виконання постанови Черкаського апеляційного суду за визначеною підсудністю на адресу Городищенського районного суду Черкаської області надійшов адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинене, ст.44-3 КУпАП.

За протоколом про адміністративне правопорушення Серія ГП 171265 від 27.05.2020 року, ОСОБА_1 , 27.05.2020 року близько 10:30 год. за адресою с. Шевченкове, вул. Шевченка, 78, здійснювала трудову діяльність в кафе-барі "Олімп" в період карантину, чим порушила норми Постанови КМУ № 211 від 11.05.2020 року із змінами та доповненнями, а саме п.п. 6 п.3 Постанови КМУ № 211 від 11.05.2020 року, чим вчинила правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , вину не визнала, пояснила, що 27.05.2020 року вийшла на роботу в кафе-бар "Олімп", в її обов`язки входило відкрити приміщення, здійснити прибирання, в приміщенні відвідувачів не було, існували карантинні обмеження, заклад не відкрився, зайшов агресивний, збуджений чоловік, вимагав випивки, попросила його вийти на вулицю, сказала, що винесу, але він з рук вихватив ємкість, випив, і замертво вплав, викликала поліцію, далі, що відбувалося не пам`ятає, перебувала в стресі, що говорили працівники поліції те і робила.

Захисник (адвокат) Трохименко Наталія Олександрівна вважає, що ОСОБА_1 , не було порушено ст.44-3 КУпАП, а в її діях відсутній склад правопорушення, а тому провадження в справі підлягає закриттю. На підтвердження позиції надала заперечення (письмові пояснення) на протокол про адміністративне правопорушення передбачене ст.44-3 КУпАП, де вказала, що в протоколі про адміністративне правопорушення від 27.05.220 року складеного відносно ОСОБА_1 виявлені розбіжності. Також, ОСОБА_1 не було роз`яснено її права, передбачені статтями 55, 56, 59, 63 Конституції України, статтею 268 КУпАП, а просто запропоновано здійснити підпис у відповідній графі, де співробітником поліції наперед було проставлено помітки, що візуально видно при вивченні протоколу. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані надмірного емоційного навантаження від побаченого (не кожен день доводиться спостерігати смерть людини) здійснювала підписи та давала пояснення під безпосереднім керівництвом співробітників поліції які, скористались безпорадністю ОСОБА_1 та діяли маючи на меті штучне накопичення показників для подальшого використання їх у звітності підрозділу. Крім того, виходячи із інформації вказаної у протоколі та поясненні, долученого до нього, співробітниками поліції було допущено порушення права ОСОБА_1 на правовий захист. Немає жодної помітки про те, що ОСОБА_1 було запропоновано правову допомогу, а також жодних даних, що вона від такої допомоги відмовилась. ОСОБА_2 при складанні протоколу також не врахувала той факт, що ОСОБА_1 була прийнята на посаду продавця - офіціанта, а отже є лише працівником, а не безпосереднім суб`єктом, що здійснював згадану в протоколі діяльність (стор. 18). Таким чином в розумінні ст 44-3 КУпАП продавець не є суб`єктом вказаного правопорушення. Щодо вказаного питання вже існує відповідна судова практика (Справа № 206/1225/20). Детально вивчивши пояснення (стор. 4) ОСОБА_3 можна зробити висновок, що вона особисто не бачила факту скоєння адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та навіть не була поблизу закладу де працює остання. ОСОБА_3 вказує, що "чула" про ситуацію, що сталася, а отже повідомляє співробітникам поліції фактично чутки. Пояснення ОСОБА_4 (стор. 6) є аналогічним, оскільки останній повідомляє про чутки. Вони фактично ідентичні. Співробітник поліції писав пояснення власноруч, та записав так, як вважав за потрібне для успішної передачі протоколу до суду. Допитом в залі суду свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_5 можна підтвердити, що вони ніякими фактами відносно указаної події не володіють, а їх пояснення не можуть підтверджувати факт причетності ОСОБА_1 до скоєння адміністративного правопорушення. Звертає увагу суду на те, що факт продажу спиртних напоїв покійному ніяким чином не зафіксований, не задокументований, та не доведений жодним із наявних у справі доказом. Сама ОСОБА_1 повідомляє, що "налила" покійному горілки, оскільки останній агресивно наполягав на цьому та був у стані алкогольного сп`яніння. ОСОБА_1 , опасаючись розсердити ОСОБА_6 ще дужче та не зумівши переконати його покинути приміщення, під дією страху змушена була виконала його вимоги. З указаного видно, що намірів продавати ОСОБА_6 алкогольні напої у приміщенні закладу у ОСОБА_1 не було, а вона здійснила указані дії виключно під тиском людини фізично значно сильнішої ніж вона. Крім того, у справі немає жодних даних про те, що ОСОБА_1 здійснила саме продаж алкоголю, оскільки чоловік не розрахувався за випитий напій, а фактично забрав його з прилавку. У протоколі у графі: Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, по суті порушення, ОСОБА_2 чомусь здійснила напис, що пояснення надаються на окремому аркуші, чим унеможливила заповнення указаної графи особисто ОСОБА_1 .. Крім того, ОСОБА_2 не вказала який саме аркуш із долучених у матеріали справи є тим самим окремим. Натомість ОСОБА_2 опитала ОСОБА_1 та особисто заповнила бланк пояснення допустивши недоліки, які, на її переконання, унеможливлюють розгляд указаного пояснення в якості доказу по справі. Зокрема, ОСОБА_2 заповнила бланк пояснення нерозбірливим почерком (частину тексту взагалі не можна прочитати), на власний розсуд вказала там дані, що не стосуються вказаного у протоколі правопорушення, зокрема про здійснення ОСОБА_1 торгівлі не ліцензованим товаром. Водночас сама ОСОБА_1 під час особистої бесіди з адвокатом вказала, що такої інформації вона співробітникам поліції не повідомляла. ОСОБА_1 хотіла особисто прочитати пояснення але не змогла цього здійснити через нерозбірливість почерку та попросила прочитати пояснення співробітника поліції ОСОБА_2 .. Остання читаючи власноруч написане пояснення упустила речення де йдеться про торгівлю неліцензованим товаром, очевидно маючи на меті документувати факт "нібито" протиправної діяльності інших осіб. Звертає увагу суду, що у протоколі та поясненні яке до нього написала співробітник поліції ОСОБА_2 не вірно вказана адреса закладу в якому сталася указана вище подія. Оскільки згідно довідки № 81 від 06.08.2020 року адресою кафе бару "Олімп" є с. Шевченкове, вул. Шевченка 59, а не вулиця Шевченка 78 як ми можемо побачити з протоколу. Виявлені розбіжності по часу вчинення правопорушення вказані в протоколі та поясненні. Зокрема в протоколі ОСОБА_2 пише "близько 10.30", а в поясненні вже вказує "близько 12.30". Водночас відповідно до витягу з ЄРДР за кримінальним провадженням № 0000384 розпочатим за фактом смерті ОСОБА_6 (стор. 10 справи) смерть настала вже близько 11.30, тобто під час роботи у закладі оперативно - слідчої групи. Дата появи у закладі ОСОБА_6 у поясненні написана з виправленням, що унеможливлює її безперешкодне читання. Протокол допиту свідка (стор.13-15) взагалі невідомо з яких підстав долучено до матеріалів справи, оскільки він стосується факту смерті ОСОБА_6 , а не факту здійснення правопорушення відповідальність за яку передбачено ст. 44-3 КпАП, що вказано в протоколі. Зазначений протокол допиту взагалі не може бути розглянутий в якості доказу чого не будь, оскільки є незаконним. Зокрема в протоколі відсутні дані щодо номеру під якими зареєстровано матеріали досудового розслідування та приміщення де проводиться допит свідка. Указані графи взагалі пусті. Немає посилання на доручення слідчого відповідно до якого оперуповноважений СКП Звенигородського відділу поліції майор поліції Довгань Р.В здійснив допит свідка. Про мотиви долучення указаного протоколу до матеріалів адміністративної справи можна лише догадуватись, але на її думку, це, або явний приклад непрофесіоналізму, або явна неповага до суду. Указане може свідчити лише про незлагодженість дій працівників поліції, їх несерйозне відношення до необхідності збору доказів та бажанні останніх документувати декілька подій одночасно. Указані неточності при заповненні протоколу про адміністративне правопорушення відповідно до Інструкції № 1376 є не припустимі та являються грубими порушеннями. Крім того, з вищеописаного можна зробити висновок, що співробітники поліції формально підійшли до збору доказів.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, у їх сукупності, з урахуванням того, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, норм КУпАП, ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах "Малофєєва проти Росії" ("Malafeyevaу Russia", рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та "Карелін проти Росії" ("Karelinу.Russia" заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), про те, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом), приходжу до такого.

На підтвердження адміністративного проступку ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, до суду, надано адміністратний матеріал, що містить, протокол про адміністративне правопорушення Серія ГП 171265 від 27.05.2020 року; пояснення ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 (написані нерозбірливим почерком, та із того, що можливо прочитати) вказали, про те, що 27.05.2020 року близько 10.00 год. перебували в кафе-барі "Олімп", він працював у звичному режимі, що їм відомо (бачили), що попри карантинні обмеження до кафе-бару "Олімп" заходять відвідувачі, та чули, що в даному закладі торгують неліцензованим товартом, а саме алкоголем, і про ситуацію, що 27.05.2020 року об 11:00 год. в закладі чоловік замовив випивку на розлив та після того як випив помер в приміщенні кафе-бару; Витяг з ЄРДР від 27.05.2020 року № кримінального провадження 0000384, за фактом смерті ОСОБА_6 , правова кваліфікація кримінального правопорушення ст.115 ч.1 КК України; рапорт за заявою ОСОБА_1 про раптову смерть 27.05.2020 року 10:44, за змістом: в кафе-барі номер чоловік гр. ОСОБА_6 близько 1956 р.н., прийшов після роботи, випив спиртні напої, а саме пиво, впав та помер; протокол огляду місця події від 27.05.2020 року, фотозображення; протокол допиту свідка ОСОБА_1 від 27.05.2020 року; документи, які характеризують ОСОБА_1 ..

Інших доказів матеріали справи не містять.

Проаналізувавши вказані вище докази та надавши їм оцінку, приходжу до висновку, що адміністративний матеріал не містить доказів на підтвердження протиправності дій ОСОБА_1 за статтею 44-3 КУпАП.

За нормами статті 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Так, відповідно до диспозиції ст.44-3 КУпАП, передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно - гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В даному контексті, відповідно до норм КУпАП, справа має розглядатися в межах адміністративного обвинувачення, що міститься в протоколі про адміністративне правопорушення. Встановлення інших обставин правопорушення, за межами обвинувачення, порушує право на захист від конкретного адміністративного обвинувачення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

В протоколі про адміністративне правопорушення Серія ГП 171265 від 27.05.2020 року, вказано про порушення вимог пп. 6 пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020, який постановою Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року, починаючи з 22 травня 2020 року, виключено, а на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення - 27.05.2020 року за порушення припису нормативно - правового акту, який станом на вказану дату втратив свою чинність.

Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення Серія ГП 171265 від 27.05.2020 року, ст. інспектором з ЮПСП Звенигородського ВП ГУНП в Черкаській області капітаном поліції Савонік Т.М. було допущено і інші суттєві порушення.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Відтак, у відповідності до ст.62 Конституції України, ст.7, п.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі підлягає закриттю, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1, 7, 9, 23, 44-3, 245, 247, 251, 284, 285, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі № 694/737/20, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 (протокол про адміністративне правопорушення Серія ГП 171265 від 27.05.2020 року), у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Скарга на постанову може бути подана протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду.

Суддя Л. П. Синиця