ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"28" вересня 2020 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Садовський К.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Василівського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харків, громадянина України, з середньо-технічною освітою, одруженого, маючого на утриманні двох неповнолітніх дітей 2009 і 2016 року народження, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , НОМЕР_1 ,
за ст. 44-3 КУпАП,
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №627363 від 15 липня 2020 року: «15.07.2020 о 15.00 год. на 341 км а/д Харків-Сімфеорополь гр. ОСОБА_1 перевозив на автобусі DAF, д.н. НОМЕР_2 . НОМЕР_3 , в кількості 15 осіб за маршрутом смт Кирилівка-Харків та допустив порушення правил щодо карантину людей, а саме без засобів індивідуального захисту, чим порушив п.2 постанови КМУ від 20.05.2020 № 392».
Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, з порушенням не погодився та пояснив суду, що дійсно він керував вказаним у протоколі автобусом, оскільки працював на той час водієм за угодою з ФОП « ОСОБА_2 ». У нього та у пасажирів були засоби індивідуального захисту. Після виїзду з автозаправочної станції, де вони зупинялись на відпочинок, він нагадав пасажирам про необхідність вдягнути маски, але контролювати їх дії він не міг, так як зосередився на керуванні автобусом.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Стаття 44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в порушенні суб`єктами господарювання встановлених правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України, іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Відповідно до п.7 ч.3 постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 р. під час здійснення регулярних та нерегулярних пасажирських перевезень автомобільним транспортом відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та контроль використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами несе перевізник.
Згідно Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 363 від 14.10.1997 р., з послідуючими змінами та доповненнями, перевізник - фізична або юридична особа - суб`єкт господарювання, що надає послуги з перевезень вантажів чи здійснює за власний кошт перевезення вантажів автомобільними транспортними засобами.
Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.
Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП, має ґрунтуватися на обставинах, встановлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був належним і допустимим. Належний доказ це доказ, зміст якого відтворює (приблизно чи вірогідно) фактичну обставину, що має значення для правильного вирішення справи. До того ж фактичні дані це дані, які мають зв`язок із фактами предмета доведення, здатні підтвердити існування чи відсутність доказуваних фактів. А допустимим вважається той доказ, який був отриманий у встановленому законом порядку і передбаченими способами, а також коли законодавець допускає його використання.

Так, відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 15.07.2020 о 15.00 год. на 341 км а/д Харків-Сімфеорополь гр. ОСОБА_1 перевозив на автобусі DAF, д.н. НОМЕР_2 . НОМЕР_3 , в кількості 15 осіб за маршрутом смт Кирилівка-Харків та допустив порушення правил щодо карантину людей, а саме без засобів індивідуального захисту, чим порушив п.2 постанови КМУ від 20.05.2020 № 392.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення складено відносно водія, у зв`язку з порушенням п.2 постанови КМУ від 20.05.2020 № 392, якою встановлення жодних заборон для громадян, підприємств та організації на період карантину не передбачено.

Ст. 55 Глави 6 Господарського Кодексу України регламентує поняття суб`єкта господарювання. Відповідно до ч. 2 п.2 зазначеної норми, суб`єктами господарювання є громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

До протоколу про адміністративне правопорушення працівники поліції повинні долучити докази, які можуть підтвердити факт вчинення правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Але складений протокол та матеріали справи не містять відомостей та належних доказів того, що ОСОБА_1 є суб`єктом господарювання, тобто є перевізником, який зобов`язаний здійснювати контроль використання засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення.

Матеріали справи містять лише рапорт інспектора патрульної поліції Васильківського ВП ГУНП в Запорізькій області ОСОБА_3 , пояснення самого ОСОБА_1 , в яких зазначено його місце роботи ФОП « ОСОБА_2 », та копія свідоцтва про реєстрацію автобуса DAF, д.н. НОМЕР_2 . НОМЕР_3 , власником якого є ОСОБА_4 .

Інших доказів, які б спростовували доводи ОСОБА_1 , що він не є суб`єктом господарювання, який здійснює регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом., матеріали справи не містять.

Так, суд не має права замість працівників поліції збирати докази у справі про адміністративне правопорушення, а всі сумніви в силу ст. 62 Конституції України мають трактуватись на користь особи, щодо якої складено протокол.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Аналізуючи зібрані у справі про адміністративне правопорушення докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Так, ч. 1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення».

Отже, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 44-3 ч.1, 247, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Харківського Апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом 10 днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження.

Суддя К.С. Садовський