ІМЕНЕМ УКРАЇНИ ПОСТАНОВА КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
25 червня 2020 року місто Київ
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Дяковського Олександра Сергійовича, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою захисника Дяковського О.С., в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року, -
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 171444 від 27 березня 2019 року, ОСОБА_1 27 березня 2019 року о 09 год. 30 хв. в м. Київ, по вулиці вул. Саратівська, керував автомобілем «Мерседес Спрінтер», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд пройшов із застосуванням газоаналізатора «Драгер» № 0525, алкотест № 6820, проба позитивна 1,22 проміле алкоголю, тест №2044, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху, тобто вчинив адміністративне порушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Не погодившись із вказаною постановою суду, вважаючи її незаконною, та необгрунтованою, та винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права, захисник Дяковський О.С., в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в обґрунтування якої зазначає наступне.
При винесенні оскаржуваної постанови, судом не було враховано, що протокол про адміністративне правопорушення відносно громадянина ОСОБА_2 серії № 171444 від 27 березня 2019 року не є допустимим доказом, оскільки, оригінал протоколу, наявний у матеріалах справи, не відповідає копії протоколу, яка вручена ОСОБА_2 , оскільки в оригіналі протоколу
___________________________________
Апеляційне провадження № 33/824/2974/2019
Суддя у першій інстанції - Рибак М.А.
зроблено допис без будь-яких застережень., допис було зроблено в графі місця проживання(перебування), а саме слово квартира(кв.).
Апелянт посилався на п.7 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також внесення додаткових записів після того як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою,стосовно якої його складено.
Отже, апелянт вважає, що за таких обставин протокол про адміністративне правопорушення не може бути допустимим доказом у справі, оскільки містить відповідні виправлення. Тому вважає дану обставину для скасування рішення суду першої інстанції.
Також в апеляційній скарзі зазначено, що використаний при огляді технічний пристрій не внесений до Переліку технічних засобів, що використовуються в органах поліції для виявлення та фіксування порушень ПДР.
Таким чином, апелянт вважає, що протокол про адміністративне порушення відносно ОСОБА_2 було складено на основі припущень та недопустимих доказів, у зв`язку із чим просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 щодо ОСОБА_1 , а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Дяковського О.С.на підтримку апеляційних вимог, вважаю що апеляційна скарга, не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Всупереч твердженням апелянта, вважаю, що суд першої інстанції досить повно, всебічно, об`єктивно та неупереджено дослідив докази, які наявні в матеріалах справи, повно та правильно виклав їх у постанові, оцінив у плані відносності, допустимості, достовірності і на цих підставах прийшов до правильного висновку про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Суд першої інстанції при вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 належним чином врахував та достатньо вмотивував обставини цього адміністративного правопорушення.
Вимоги апеляційної скарги щодо закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не можуть бути задоволені зважаючи на наступне.
Доводи апеляційної скарги щодо неналежного оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, які оформлені з порушенням вимог закону, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення, не спростовує самого факту вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, бо його вина підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: результат тесту з приладу Драгер, який вказує на 1,22 проміле алкоголю у водія ОСОБА_1 , пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які свідчать про те, що в їх присутності водій ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу DragerAlcotest, який показав результат - 1,22 проміле алкоголю в організмі водія ОСОБА_1 .
Більш того, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 171444 від 27.03.2019 ОСОБА_1 засвідчив своїм підписом та в поясненнях вказав, що він згодний із складеним відносно нього протоколом, тому будь-які заперечення ОСОБА_1 щодо цього протоколу про адміністративне правопорушення суд розцінює як спосіб уникнення від відповідальності.
Щодо посилань адвоката на наявність дописок в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме зазначення «кв.» перед номером квартири в адресі ОСОБА_5 на переконання суду не впливає на суть скоєного ним порушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
З приводу посилань адвоката про відсутність приладу газоаналізатора «Аlcotest 6820» в переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксації порушень правил дорожнього руху, затвердженого наказом МВС від 01.03.2010 року № 33, то суд зазначає наступне.
Так, за клопотанням адвоката, постановою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 07.05.2019 року ОСОБА_6 матеріали справи вже направлялись до Управління патрульної поліції у місті Києві для дооформления зі згаданих підстав.
Від Управління патрульної поліції у місті Києві надійшла відповідь від 20.05.2019 року про те, що газоаналізатор «Аlcotest 6820» використовувався у зв`язку із тим, що газоаналізатор «Аlcotest 6810» було знято з виробництва.
Окрім того, судом встановлено, що Наказ «Про затвердження Переліку технічних засобів, що використовуються в підрозділах Державтоінспекції МВС для виявлення та фіксування порушень правил дорожнього руху» втратив чинність згідно з наказом Міністерства внутрішніх справ України від 26 грудня 2018 року № 1052 та на момент скоєння адміністративного правопорушення не підлягав застосуванню.
Слід також, зазначити, що відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у разі незгоди водія транспортного засобу з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП, однак, як видно з матеріалів справи та пояснень водія ОСОБА_1 , останній не наполягав на проведення такого огляду у закладі охорони здоров`я, а навпаки вказав, що він згодний з проведеним оглядом відносно нього, що засвідчив своїм підписом в протоколі про адміністративне правопорушення.
Отже, доводи зазначені в апеляційній скарзі захисника Дяковського Олександра Сергійовича є необґрунтовані, конкретних висновків не містять та спростовується доказами, які наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
За таких обставин, постанова Шевченківського районного суду міста Києва від 20 червня 2019 року про визнання винуватим та притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 130 КУпАП, винесена з дотриманням вимог закону, тому підстав для її скасування не убачається.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -
Апеляційну скаргу захисника Дяковського О.С., подану в інтересах ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 20 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті гривень) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, - залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду - залишити без змін.
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель