Справа № 525/1577/19
Провадження №3/525/52/2020

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.02.2020 року сел. Велика Багачка

Суддя Великобагачанського районного суду Полтавської області Хоролець В.В., при секретарі Хоменко М.М., з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника особи, яка притягується до адміністративної адвоката Сидоренко І.О., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя

АДРЕСА_1 ,

не працює, ідентифікаційний номер суду не

відомий, контактний номер телефону не відомий, -

в с т а н о в и в :

22 листопада 2019 року о 23 годині 22 хвилини в селі Радивонівка по вул. Миру, буд. 25 Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21011, легковий седан, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків. Отже, своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення п.2.9 а Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні 24.01.2020 року особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та суду по суті пояснив, що 22.11.2019 року близько 19 год.30 хв. він приїхав до кафе, де зустрів друзів, там придбав 0,5 літри пива, а також рибу, в приміщенні кафе він випив лише 0,5 л пива та їв рибу і продовжував з друзями перебувати в кафе, при цьому, більше пива чи іншого спиртного не вживав. В подальшому, близько 23 год. 10 хв. він на автомобілі Ваз 21011 поїхав додому, як їхав, то правил дорожнього руху не порушував і безпідставно був затриманий працівниками поліції, які йому повідомили, що нібито від нього чути запах спиртного, хоча він на той час був тверезим. Вказав, що працівники поліції йому прав не роз`яснювали, сказали, що необхідно на місці пройти тест на пристрої драгер, при цьому, не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі та не дозволили зателефонувати батькові. Протокол про правопорушення складали в автомобілі. Вважає, що працівниками поліції було порушено порядок оформлення матеріалів, процедуру проведення огляду на стан сп`яніння та просив закрити справу за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвокат Сидоренко І.О. в повному обсязі підтримала письмові пояснення особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 і вважає, що є підстави для закриття провадження у справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП ОСОБА_1 , доводи захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Сидоренко І.О., допитавши в якості свідків працівників поліції свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , дослідивши сукупність наявних матеріалів справи, оголосивши письмові пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та всі додані до пояснення документи, та детально неодноразово переглянувши наявний відеозапис з реєстратора патрульного автомобіля та боді-камери патрульного поліцейського (в обсязі, який наданий суду органом Національної поліції) в їх взаємозв`язку і давши цим доказам належну оцінку, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 22 листопада 2019 року серія БД №349254, де зазначені обставини вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та уповноваженим поліцейським вказано, що 22 листопада 2019 року о 23 годині 22 хвилини в с. Радивонівка по вул. Миру, буд. 25 Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21011 легковий седан, д.н.з. НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння; огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків (а.с.1); як вбачається з напису у графі «пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності», особою, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 було зроблено напис про те, що 22.11.2019 року близько 23 год. випив 0,5 літри пива та сів за кермо автомобіля ВАЗ 2101 д.н.з. НОМЕР_1 та здійснював керування транспортним засобом, вину визнає; також вбачається, що в даному протоколі вказані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 та зазначається, що здійснювався відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського;

- результатом алкотестера «Драгер» до протоколу БД №349254, з якого вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 22.11.2019 року о 23 год. 29 хв. пройшов тест на стан алкогольного сп`яніння і його результат становить 0,38 % (а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що відповідно до результатів огляду на стан сп`яніння на момент освідування ОСОБА_1 за допомогою приладу «Драгер» алкотест 6810, результат огляду на стан сп`яніння був 0,38 %; вбачається, що в цьому акті вказані свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , які підписали даний акт; також з відповідної графи цього акту вбачається, що ОСОБА_1 був згоден з результатами огляду на стан сп`яніння, який проводився алкотестером 6810 тест №13.69 (а.с.3);

- копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ДПО18 №056434 від 22.11.2019 року за ч.1 ст.126 КУпАП про те, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 о 23 год. 22 хв. 22.11.2019 року в с. Радивонівка по вул. Миру, буд. 25 Великобагачанського району Полтавської області, не маючи права керування таким транспортним засобом (а.с.4);

- переглянутим в судовому засіданні відеозаписом (диск з відеозаписом (відео файлами) з реєстратора патрульного автомобіля та з нагрудної камери патрульного доданий працівниками поліції до матеріалів справи) (звор.а.с.5), з якого вбачається, що 22 листопада 2019 року о 23 годині 22 хвилини в с. Радивонівка по вул. Миру, буд. 25 Великобагачанського району Полтавської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем ВАЗ 21011, д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками поліції; вбачається, що на запитання працівниками поліції до ОСОБА_1 про те, чи вживав він спиртні напої останній повідомив, що вживав і на запитання працівника поліції про те, чи буде ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння останній відповів що «не треба і так видно», однак в подальшому після роз`яснення поліцейським Правил дорожнього руху він згодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в присутності двох свідків - ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (які назвали свої прізвища) ОСОБА_1 здійснив продуття пристрою Драгер і результат огляду склав 0,38 проміле.

У відповідності до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 278 КУпАП визначає умови підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення. Згідно даної норми, орган, (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення, вирішує такі питання: чи належить до його компетенції розгляд даної справи, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду, чи витребувано необхідні додаткові матеріали, чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення. Так, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Згідно роз`яснень, що викладені в п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» (із змінами), при розгляді, зокрема, адміністративних справ даних категорій (зокрема, ч.1 ст.130 КУпАП) суди мають ураховувати положення правових норм, у яких визначено поняття «транспортні засоби», зокрема, примітки до ч.7 ст.121 КУпАП та п.1.10 Правил дорожнього руху України.

Пунктом 1.10. Правил дорожнього руху визначено, що водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Крім цього, у даному пункті визначається поняття механічного транспортного засобу. Так, у розумінні п.1.10 ПДР України механічний транспортний засіб - це транспортний засіб, що приводиться в рух з допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми, а також тролейбуси та транспортні засоби з електродвигуном потужністю понад 3 кВт.

У примітці до ч.7 ст.121 КУпАП вказується, що під транспортними засобами, зокрема, у частинах 1-4 ст.130 КУпАП слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 (із змінами), водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення, зокрема, стану алкогольного сп`яніння.

Також, пункт 2.9 а ПДР України прямо та категорично забороняє керування транспортними засобами в стані, зокрема, алкогольного сп`яніння.

Спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року №1452/735, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за №1413/27858 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.2 цієї Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є, зокрема, запах алкоголю з порожнини рота та порушення мови (п.2 цієї Інструкції). Отже, виходячи з викладеного, саме відповідний поліцейський уповноваженого підрозділу Національної поліції, зокрема, і при зупинці транспортного засобу та в ході спілкування з водієм конкретного транспортного засобу, мав підстави вважати, що особа (водій) за певними вказаними в п.3 Інструкції ознаками перебуває у стані сп`яніння. Відповідно до п.6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, огляд на стан сп`яніння проводиться як поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, так і лікарем закладу охорони здоров`я. Тобто, аналіз положень п.6 Інструкції містить можливість альтернативності огляду водія на стан сп`яніння і не визначає імперативність чи послідовність такого огляду, як наприклад, положення п.8 Інструкції, що лише у випадку ДТП регламентує обов`язковість проведення огляду на стан сп`яніння лише у закладі охорони здоров`я.

Диспозиція частини першої статті 130 КУпАП встановлює юридичну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння та за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння.

Системний аналіз досліджених матеріалів справи, положень п.2.9 а Правил дорожнього руху України в сукупності та в тісному системному взаємозв`язку з пунктами 2,3,6,7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції свідчить про те, що в даній конкретній ситуації, яка склалася 22 листопада 2019 року у вечірній час в селі Радивонівка по вул. Миру, 25 Великобагачанського району Полтавської області з участю водія автомобіля ВАЗ-21011, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 , відповідна уповноважена посадова особа Національної поліції мав право за відповідних виявлених ним ознак алкогольного сп`яніння вищевказаного водія запропонувати йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці із застосування приладу «Драгер» в установленому порядку (що ним і було зроблено згідно даних протоколу про адміністративне правопорушення, який посвідчено відповідними написами, це ж слідує з переглянутого в судовому засіданні відеозапису з місця події), також вбачається, що водій ОСОБА_1 згодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці, пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер в присутності двох свідків.

З огляду на доводи особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про те, що підстав для його зупинки працівниками поліції не було, суд зазначає, що згідно положень ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» одним із завдань поліції є вжиття заходів з метою виявлення, зокрема, адміністративних правопорушень. Отже, його посилання на відсутність підстав, передбачених ст.35 вищевказаного Закону суд не приймає, враховуючи також і те, що підстави зупинки транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 не є предметом розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, який надійшов на розгляд суду і який стосується безпосередньо ч.1 ст.130 КУпАП.

З урахуванням переглянутого в судовому засіданні відеозапису процедури проходження огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння із застосуванням приладу Драгер вбачається, що останній згодився на пропозицію працівника поліції пройти даний огляд, при цьому, при проведенні даного огляду були присутні двоє свідків, в присутності яких безпосередньо проходило продуття приладу Драгер ОСОБА_1 , результат огляду був оголошений інспектором поліції і продемонстрований на місці; при цьому також вбачається, що муштук поліцейський тримав через пакет, коли надівав на пристрій і до нього руками не доторкався, сам ОСОБА_1 не висловлював на місці заперечень щодо проходження даного огляду.

Копією розстановки нарядів Великобагачанського ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області від 22.11.2019 року підтверджується, що у вечірній час 22.11.2019 року для несення служби заступили, зокрема, інспектори поліції СРПП №4 Слюсар О.В. та СРПП №2 Пилипенко О.Ю. (а.с.а.с.93-97), які згідно листа відділу поліції від 04.02.2020 року здійснюють патрулювання на території Великобагачанського району (а.с.93).

На запит суду Великобагачанським ВП Миргородського ВП ГУНП в Полтавській області було надано копію свідоцтва про повірку газоаналізатору Алкотестер 6810 ARZD-0938, відомість про сервіс, градуювання та державну повірку та сторінку сервісної книжки щодо газоаналізатору Драгер (а.с.а.с.89-90,91-92). Не надання до суду органом поліції сертифікату відповідності відповідного газоаналізатора не є безумовною підставою для висновку про неправильність його результатів.

З сукупності досліджених матеріалів справи вбачається, що протокол проведення тесту Драгер датований 23:29 22.11.2019 року, дата калібрування вказана 30.09.2019 року, температура повітря 0,0 С (а.с.2). Сам протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складений о 23 год. 36 хв. 22.11.2019 року (а.с.1), тобто в часі після протоколу проведення тесту на пристрої Драгер. В самому протоколу вказано, що водій ОСОБА_1 допустив керування відповідним транспортним засобом о 23 год. 22 хв., тобто до дати, яка вказана у протоколі проведення тесту на пристрої Драгер. Тобто, з даних відомостей прослідковується послідовність дій працівників поліції з приводу зупинення автомобіля під керуванням водія ОСОБА_1 , проходження даним водієм огляду на стан сп`яніння та подальше складення адміністративного протоколу. Враховуючи викладене, а також показання допитаних в якості свідків працівників поліції Слюсаря та ОСОБА_9 в частині того, що час на відео реєстраторі патрульного автомобіля міг бути не вірно виставлений, суд приймав до уваги об`єктивний час проведення огляду на стан сп`яніння, який відображений в автоматичному режимі у протоколі проведення тесту на пристої Драгер 23 год. 29 хв.

Враховуючи викладене, а також зазначення у протоколі проведення тесту на пристрої Драгер дати його калібрування 30.09.2019 року та з урахуванням зазначеної в цьому протоколі температури повітря в конкретному місці, де проводився огляд 0 градусів, суд змушений оцінити лист Полтавського обласного центру з гідрометеорології від 16.01.2020 року з позиції того, що відомості, які зазначені у цьому листі самі по собі не свідчать про несправність пристрою Драгер і не спростовують його результатів.

Показання допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , враховуючи сукупність досліджених матеріалів справи оцінюються з позиції того, що дані свідки не були безпосередніми очевидцями обставин керування водієм ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ-21011 близько 23 год.22 хв., його зупинення працівниками поліції та подальшого проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння. Що стосується свідчень допитаних в якості свідків працівників поліції ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , то суд повинен зазначити, що вказані особи посилалися у своїх поясненнях на обставини, які слугували такими для зупинення водія ОСОБА_1 , подальшого проведення огляду на стан сп`яніння та складення відповідного протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, за сукупності вищевстановлених та встановлених обставин в їх взаємозв`язку та сукупності суд приходить до висновку, що водій ОСОБА_1 о 23 год. 22 хв. 22.11.2019 року в селі Радивонівка Великобагачанського району Полтавської області по вулиці Миру, 25 допустив керування транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21011, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, тобто порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч.2 ст.61 Конституції України).

Системний аналіз та юридичний зміст положень ч.2 ст.61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

Згідно ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

За загальними правилами ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 суддя вважає вчинення правопорушення вперше.

Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення суддя не вбачає.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, того, що раніше він до адміністративної відповідальності не притягувався (дані про це в матеріалах справи відсутні), наявність обставини, що пом`якшує його відповідальність, відсутність обставин, що обтяжують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік, що передбачений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст.24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю, є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч.1 ст.130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця). При цьому, враховуючи положення ч.1 ст.130 КУпАП, суд при накладенні адміністративного стягнення застосовує до винної особи разом із штрафом позбавлення права керування транспортними засобами, що також визначене законодавцем як безальтернативне у санкції ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст.4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 384 грн. 20 коп. (враховуючи, що правопорушення мало місце у 2019 році і справа надійшла до розгляду у 2019 році в час, коли діяли ставки судового збору за 2019 рік) належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст.61 Конституції України, ст.ст.9,23,27,33,40-1,ч.1 ст.130,ст.ст.251,252,280,283,284,289,294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384 грн.20 коп.

Апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Полтавського апеляційного суду через Великобагачанський районний суд Полтавської області.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя В.В.Хоролець