ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 лютого 2020 року м. Дніпро

Суддя судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , переглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року, стосовно

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,-

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлені судом першої інстанції обставини.

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі триста сорок гривень.

При обставинах встановлених місцевим судом ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 03 грудня 2019 року о 08 год. 00 хв. по 76 км траси Н-11, у Криничанському районі, Дніпропетровської області, керував транспортним засобом Toyota Corola 1.33 L, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та порушивши вимоги п. 12.1, 2.36 Правил дорожнього руху України, не врахував стан дорожнього покриття, не обрав безпечну швидкість, внаслідок чого втратив контроль над рухом автомобіля, допустив виїзд за межі проїзної частини зліва, де здійснив наїзд на нерухому перешкоду у вигляді дерева, від чого автомобіль отримав механічні пошкодження.

Вимоги апеляційної скарги та узагальненні доводи особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Свої вимоги апелянт мотивує тим, що рішення суду незаконне та необґрунтоване, винесене з порушенням норм процесуального права, а викладені в ньому висновки не відповідають фактичним обставинам справи.

Зазначає, що не був проінформований про дату та час засідання у встановлений законом строк.

Вважає, що суддя знехтував доказами, а саме його поясненням, складеними у присутності співробітників поліції на місці ДТП.

Вказує, що ДТП сталося через погане асфальтне покриття, ожеледицю та не оброблену дорогу комунальними службами.

Позиція учасників апеляційного перегляду.

В апеляційному суді ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Мотиви апеляційного суду.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників процесу, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законними та відповідають фактичним обставинам справи.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги закону судом першої інстанції були виконані.

Апеляційний суд перевіряючи доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення місцевим судом вимог ст. 268 КУпАП, так як розгляд справи відбувся без його участі, вважає їх обґрунтованими.

Так, матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про розгляд справи, що підтверджується судовою повісткою (а.с.12).

Натомість з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 була направлена заява про перенесення розгляду справи (а.с.10), яка судом першої інстанції була проігнорована та розглянуто справу за відсутністю ОСОБА_1 .

Тому враховуючи те, що ОСОБА_1 не був присутнім у судовому засіданні суду першої інстанції, з метою дотримання принципу доступу до правосуддя приходжу до висновку про поважність причини пропуску ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення та, вважаю за необхідне поновити строк на оскарження постанови та розглянути подану апеляційну скаргу по суті.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 стосовно того, що суд першої інстанції не врахував його пояснення, складені на місці ДТП у присутності співробітників поліції, суд апеляційної інстанції вважає безпідставними, оскільки в матеріалах адміністративної справи містяться пояснення ОСОБА_1 (а.с.3), які оформлені належним чином і підписані особисто ОСОБА_1 без будь яких зауважень, та покладені в основу рішення суду першої інстанції.

Стосовно доводів апелянта про те, що ДТП сталося через погане асфальтне покриття, ожеледицю та не оброблену дорогу комунальними службами, апеляційний суд вважає їх такими, що не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до п. 12.3 ПДР у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та п.12.1 ПДР під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Окрім того вина ОСОБА_1 підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення, який оформлений уповноваженою особою згідно вимог КУпАП та ОСОБА_1 підписаний без зауважень;

- схемою ДТП, з доданою до неї фототаблицею, в якій зафіксована ділянка місцевості, на якій сталася ДТП, завдані транспортним засобам механічні пошкодження;

- письмовими поясненнями ОСОБА_1 , який зазначив, що 03 грудня 2019 року близько 08 год. 00 хв., керував транспортним засобом «TOYOTA COROLA 1.33 L», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . Рухався по трасі Н-11 Дніпро-Кривий Ріг зі швидкістю 90 км/год на 6 передачі по вологому, зледенілому асфальтному покриттю в крайній лівій смузі. Був денний час з увімкненим ближнім світлом. Видимість не обмежувалася. На слизькій дорозі почало заносити задню частину автомобіля, намагався застосувати гальмування для зупинки автомобіля, але автомобіль перетнув роздільну лінію, вилетів на смугу зустрічного руху, злетів у кювет та перевернувся.

Перевіряючи протокол про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що він складений з дотриманням статтей 254-256 КУпАП та Інструкції від 06 листопада 2015 року № 1376, в ньому були зазначені дані про особу, стосовно якої він складався, ОСОБА_1 роз`яснили права та обов`язки, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, протокол був підписаний без будь-яких зауважень, тому доводи захисника про неналежність протоколу є необґрунтованими.

Місцевий суд наклав стягнення у межах санкції ст 124 КУпАП та в трьох місячний строк з дня вчинення правопорушення, тому підстав для закриття провадження на підставі п.7 ст. 247 КУпАП, у апеляційного суду не має.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції прийняв правильне та обґрунтоване рішення щодо винуватості ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Справу судом першої інстанції розглянуто із дотриманням вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, докази під час розгляду справи перевірені на їх допустимість, належність та достатність, відповідно до ст. 252 КУпАП.

За таких обставин апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Амур - Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 26 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко