Номер провадження: 33/813/1202/20
Головуючий у першій інстанції Дяченко В. Г.
Доповідач Мандрик В. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді Мандрика В.О., за участю секретаря судового засідання Гасанової Л.Я.к., захисника Купріянова А.О., який діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Купріянова А.О на постанову судді Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2020 року, -

встановив:

Зазначеною постановою суду

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, а також стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Відповідно до зазначеної постанови суду, 11.07.2020 року, о 01 годині 15 хвилин, ОСОБА_1 , в м. Одеса по вул. Десантний бульвар, 14, керував автомобілем «Mitsubishi Galant», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, на вимогу інспектора патрульної поліції від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану сп`яніння, в присутності свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 р., № 1306.

В своїй апеляційній скарзі захисник зазначив, що не погоджується із оскарженою постановою суду, вважає її незаконною та необґрунтованою, посилаючись при цьому на те, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що в матеріалах справи не міститься жодного належного та допустимого доказу того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом. Вказує на те, що ОСОБА_1 не заперечував факт перебування у стані алкогольного сп`яніння, однак заперечував факт керування транспортним засобом, відтак його відмова від проходження огляду на стан сп`яніння як громадянина, а не водія, є цілком обґрунтованою. Крім того, судом не враховано також й той факт, що всупереч вимогам ст.ст. 266, 265-2 КУпАП, Наказу МВС України №1330 від 21.12.2016, від керування транспортним засобом ОСОБА_1 не відсторонили, тимчасового затримання транспортного засобу шляхом блокування або відправки його на спеціальний майданчик не відбулося. Також матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять передбачені законом відеозаписи щодо фіксації факту порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, а саме відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Разом з тим, вказує на упередженість працівників патрульної поліції при складанні адміністративного протоколу, оскільки документи у ОСОБА_1 не перевірялись, зокрема, реєстраційний документ на транспортний засіб та поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, а лише вилучили посвідчення водія. Посилаючись на вищенаведені обставини, захисник просить скасувати постанову суду та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, захисника Купріянова А.О., що діє в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до таких висновків.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення підлягає з`ясуванню, зокрема чи було вчинено адміністративне правопорушення та винність особи в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Апеляційний суд погоджується з висновками районного суду про те, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 064675 від 11.07.2020 року, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в якому свідками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 засвідчено відмову водія ОСОБА_1 від проведення огляду особи на стан сп`яніння (а.с. 2); відеозаписом з нагрудних камер (відеореєстраторів) працівників патрульної поліції, з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану сп`яніння (а.с. 7); письмовими поясненнями ОСОБА_3 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с. 3-6).

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність в діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовуються наведеними вище доводами.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, то відповідно наявного відеозапису з нагрудних камер поліцейських вбачається, що ОСОБА_1 не заперечує факту перебування в стані алкогольного сп`яніння, але заперечує керування транспортним засобом, однак свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_3 підтвердила той факт, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та саме ця обставина і була підставою для виклику патрульної поліції.

Посилання захисника на те, що ОСОБА_1 не відстороняли від управління транспортним засобом спростовується матеріалами справи, зокрема, на останнього було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, та вилучено посвідчення водія, яке дає право керувати транспортними засобами, оскільки тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами не було видано.

Таким чином, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи і ґрунтуються на досліджених та перевірених в суді доказах, а тому доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу.

За наведених обставин вважаю, що підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Купріянова А.О., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Суворовського районного суду м. Одеси від 07.09.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду В.О. Мандрик