Єдиний унікальний номер судової справи 488/1767/20
Номер провадження 33/812/334/20 Головуючий у місцевому суді: Головіна Т.М.
Категорія: ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 жовтня 2020 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Серебрякової Т.В.,

із секретарем судового засідання - Горенко Ю.В.,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисника - Бєліка В.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду клопотання особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та його захисника Бєліка Валерія Григоровича про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 липня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 липня 2020 року встановлено, що 13 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого 13 червня 2020 року о 09 годині 50 хвилин водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом - мопедом «HONDA», без реєстраційного номеру, в місті Миколаєві по проспекту Богоявленському в районі будинку №43-А, з явними ознаками наркотичного сп`яніння (бліде обличчя, тремтіння кінцівок пальців рук, почервоніння очей). Від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із судовим рішенням, ОСОБА_1 та його захисник Бєлік В.Г., кожен окремо, подали апеляційні скарги, в яких просять скасувати постанову судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 липня 2020 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі.

Останні вважають, що оскаржувана постанова судді є необґрунтованою та не відповідає вимогам закону. Суд при винесенні постанови не дотримався принципу верховенства права, проігнорував норми Конституції України, не застосував норми міжнародного права та не послався на судову практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), що призвело до безпідставного притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Також, в апеляційних скаргах ОСОБА_1 та його захисник Бєлік В.Г. заявляють клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаної постанови судді, у зв`язку із тим, що вказаний строк, на переконання останніх, був пропущений саме з вини місцевого суду, оскільки копію постанови ними було отримано лише 02 жовтня 2020 року.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в межах питання щодо строку на апеляційне оскарження, вислухавши доводи захисника та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності на обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді, апеляційний суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ч.2 ст.294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, захисником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

За приписами КУпАП, процесуальні дії під час провадження у справі про адміністративне правопорушення мають бути виконані без невиправданої затримки і в будь-якому разі не пізніше граничного строку, визначеного відповідним положенням цього Кодексу.

Чинні норми КУпАП в частині права на оскарження постанови судді місцевого суду є гарантією забезпечення захисту прав і законних інтересів учасників судового розгляду і за аналогією з правом особи на доступ до суду, закріпленим у пункті 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, визначають порядок реалізації цього права, його законну мету.

За положеннями ст.289 КУпАП апеляційний суд має право поновити строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення в разі наявності поважних причин пропуску зазначеного строку з боку особи, яка оскаржує постанову суду першої інстанції.

Вирішуючи питання про поновлення строку необхідно виходити з того, що поняття поважності причин пропуску строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежали від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Так, за матеріалами провадження встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , повідомлявся про проведення першого судового засідання, призначеного на 07 липня 2020 року на 08 год. 40 хв. та був присутнім у судовому засіданні у зазначену дату (протилежного не встановлено) (а.с.9,15).

В подальшому, ОСОБА_1 додатково за допомогою SMS-повідомлення було сповіщено про виклик у судове засідання на 15 липня 2020 року на 12 год. 45 хв. (а.с.10).

12 липня 2020 року ОСОБА_1 ознайомився з матеріалами даної справи (а.с.11).

За такого, особа, яка протягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , був обізнаний про судове засідання, призначене на 15 липня 2020 року.

Крім того, 14 та 15 липня 2020 року, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, були подані письмові клопотання про призначення йому перекладача та захисника (а.с.12-13).

15 липня 2020 року в судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

За правилами ст.268 КУпАП, участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення є обов`язковою лише під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51,146,160, 172-4 - 172-9,173,173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу.

Цього ж дня, 15 липня 2020 року Корабельним районним судом міста Миколаєва винесено оскаржувану постанову, якою було відмовлено у клопотанні про призначення ОСОБА_1 захисника та перекладача з державної мови на російську мову. Цією ж постановою ОСОБА_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн.

Окрім того, з матеріалів справи убачається, що 16 липня 2020 року особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, було повідомлено про постановлення оскаржуваної постанови судді (а.с.18). В судовому засіданні апеляційної інстанції, ОСОБА_1 не заперечував про повідомлення його про ухвалення судового рішення.

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та його захисник Бєлік В.Г. подали до суду лише 09 жовтня 2020 року, тобто майже через 3 місяці після постановлення оскаржуваної постанови судді.

На поважність пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення ОСОБА_1 та його захисник Бєлік В.Г. посилаються на отримання ОСОБА_1 постанови лише 02 жовтня 2020 року.

Інших причин пропуску строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 не наводить. Не наводить поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження і захисник в апеляційній скарзі.

До того ж, в апеляційних скаргах ОСОБА_1 та його захисник Бєлік В.Г., як на підставу поновлення строку не вказують об`єктивних причин, які перешкодили вчасно подати апеляційну скаргу.

Доводи щодо дати отримання копії постанови, як підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, є помилковим тлумаченням діючого законодавства, оскільки положення ст.294 КУпАП пов`язують строки оскарження виключно з моментом винесення судом відповідної постанови, а не з моментом її вручення особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Щодо доводів захисника Бєліка В.Г. в судовому засіданні апеляційної інстанції про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення ним, як захисником, тобто самостійно процесуальною особою, то слід заначити наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, захисник Бєлік В.Г. не брав участі у ході розгляду справи судом першої інстанції. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 уклав договір про надання правової допомоги №7/ОВВ-1 із адвокатом Бєліком В.Г. 14 липня 2020 року, тобто до винесення оскаржуваної постанови судді та набрання нею законної сили. Захисник стверджував, що копію постанови отримано 02 жовтня 2020 року. Проте, наявність причин, що призвели до пропуску строку на подачу апеляційної скарги самим ОСОБА_1 , не дає підстав для поновлення строку на подачу апеляційної скарги захиснику, як особі, яка подала апеляційну скаргу від свого імені. Разом з тим, обізнаність ОСОБА_1 про ухвалення судового рішення давала, як самому ОСОБА_1 , так і його захиснику Бєліку В.Г., можливість дізнатись про результат розгляду справи, отримати судове рішення та вчасно його оскаржити.

Більш того, відповідно до ч.1,3 ст.4 Закону України «Про доступ до судових рішень» судові рішення, внесені до Реєстру, є відкритими для безоплатного цілодобового доступу на офіційному веб-порталі судової влади України. Для реалізації права доступу до судових рішень, внесених до Реєстру, користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин.

Як вбачається з сайту Єдиний державний реєстр судових рішень, постанова судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 липня 2020 року (справа 488/1767/20) надіслана до Реєстру судом 16 липня 2020 року, зареєстрована в реєстрі 17 липня 2020 року та оприлюднена 20 липня 2020 року.

Вказане свідчить про те, що з 20 липня 2020 року, тобто з моменту оприлюднення оскаржуваної постанови судді, ОСОБА_1 та його захисник мали можливість з нею ознайомитись.

Втім, будь-яких даних про вжиття особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, чи захисником заходів, спрямованих на те, щоб дізнатися про стан розгляду провадження, ними не надано, що суперечить практиці Європейського Суду з прав людини.

З рішень Європейського суду з прав людини вбачається, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими.

Так, в рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року зазначено, що «від судів вимагається вказувати підстави для поновлення права на оскарження судового рішення, однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі, проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки вказується на те, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходи, щоб дізнатися про стан відомого їм судового провадження».

Відтак, будучі обізнаною про розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, особа, відносно якої складено протокол, тривалий час не цікавилася рухом справи та наслідками її розгляду.

Процедура визначення строку для подання апеляційної скарги, безумовно, має на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу правової визначеності.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини в справі «Устименко проти України» Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення статті 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

З огляду на вищенаведене, враховуючи, що ОСОБА_1 та його захисник Бєлік В.Г. не навели об`єктивно поважних причин пропуску строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції вважає, що строк на апеляційне оскарження постанови судді пропущений без поважних причин, а тому поновленню не підлягає.

Що стосується доводів апеляційних скарг, що провадження у справі про адміністративне правопорушення розглянуто всупереч положенням ст.268 КУпАП, оскільки ОСОБА_1 був безпідставно позбавлений права на правову допомогу, права давати пояснення, заявляти клопотання, його заява про відкладення судового розгляду у зв`язку з необхідністю залучення захисника не була задоволена та суддею була винесена постанова від 15 липня 2020 року, у зв`язку з чим він був позбавлений можливості реалізувати свої права у суді, то вони не відповідають дійсності, оскільки матеріали справи містять беззаперечні докази, що ОСОБА_1 звернувся за правовою допомогою 14 липня 2020 року, інші відомості з цього приводу відсутні. Більш того, вказане не є безумовною підставою для поновлення процесуального строку.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд приходить до висновку, що відсутні підстави для поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження ОСОБА_1 та його захисником Бєліком В.Г. постанови судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 липня 2020 року.

Відповідно до вимог частини 2 статті 294 КУпАП, у випадку відмови у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення, апеляційна скарга повертається апеляційним судом особі, яка її подала.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити ОСОБА_1 та його захиснику Бєліку Валерію Григоровичу у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Корабельного районного суду міста Миколаєва від 15 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн.

Апеляційні скарги повернути особам, які їх подали: ОСОБА_1 та його захиснику Бєліку Валерію Григоровичу.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова