Провадження № 3/263/4631/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 грудня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Федоренко Тетяна Іванівна, за участю секретаря Диміч Т.М., прокурора Куцоконя Є.Ю., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого майстром Центрального теплофікаційного району №1 КПП Маріупольської міської ради "Маріуполььепломережа", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 682 від 15.12.2020 року, який надійшов до Жовтневого районного суд м. Маріуполя з Управління стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в Донецькій області, ОСОБА_1 , будучи майстром дільниці №1 Центрального теплофікаційного району №1, несвоєчасно без поважних причин 10.06.2020 о 13 год. 00 хв. подав щорічну декларацію особи, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік до Єдиного державного реєстру декларацій. Дії останнього кваліфікуються, як адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Прокурор у судовому засіданні зазначив, що наданими суду доказами підтверджується факт вчинення ОСОБА_1 адмінінстартивного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172_6 КУпАП, наполягав на притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП,оскільки вина останнього доведена та вважав за можливе застосувати мінімальний розмір штрафу, передбачений санкцією статті у вигляді 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні визнав, пояснив що пропустив встановлений строк подачі щорічної декларації за 2019 рік, 10.06.2020 року подав її із запізненням за допомогою колег, оскільки у нього виникли складнощі щодо програми Приват24. До цього намагався подати декларацію ще у травні 2020 року, але також із-за технічних перешкод цього зробити не вдалося. Крім того сімейні обставини та проблеми із здоров`ям вплаинули на своєчасність подачі декларації. Просив строго не карати.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

До протоколу про адміністративне правопорушення долучені наступні письмові докази:

- протокол про адміністративне правопорушення №682 від 15.12.2020 року,

-лист Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в Донецькій області №8048/55/02/2020 від 13.08.2020 р.;

-повідомлення Національного агентства про факт несвоєчасного подання декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування №11467 від 05.08.2020 р., згідно якого встановлено факт несвоєчасного подання ОСОБА_1 декларації за 2019 рік, як особи, пов`уповноваженної на виконанням функцій держави або місцевого самоврядування;

-наказ 128 а/к, з якого вбачається, що з 09.07.2019 р. ОСОБА_1 переведено на посаду майстра дільниці №1;

-посадова інструкція майстра дільниці теплофікаційного району, затверджена 09.10.2014 р.;

-Положення про обмеження, спрямовані на запобігання корупційним та пов`язаним з корупцією правопорушеннях, з яким ОСОБА_1 ознайомлений 03.08.2015 року;

-роздруківка з Єдиного державного реєстру декларації осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з якої вбачається, що декларація була подана ОСОБА_1 10.06.2020року,

-лист Управління стратегічних розслідувань Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України в Донецькій області №4694/55/104/03/2020 від 05.10.2020, яким ОСОБА_1 був запрошений для дачі пояснень з приводу встановлених фактів несвоєчасної подачі декларацій;

-письмові пояснення ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про запобігання орупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, які для цілей цього Закону прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 частини першої цієї статті, члени Ради Національного банку України (крім Голови Національного банку України), особи, які входять до складу наглядової ради державного банку, державного підприємства або державної організації, що має на меті одержання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50 відсотків акцій (часток) належать державі.

Таким чином, ОСОБА_1 , займаючи посаду майстра дільниці №1 Центрального теплофікаційного району ККП «Маріупольтепломережа» є особою, на яку відповідно до п.п. «а» п.2 ч.1 ст.З Закону України «Про запобігання корупції» поширюється дія цьогоЗакону.

З Роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції 13.02.2020 № 1 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» вбачається, що щорічна декларація декларація, як подається відповідно до ч.1 ст.45 Закону у період з 00 год.00 хв. 01 січня до 00.год. 00 хв. 01 квітня року. наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня по 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Відповідно до ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню корона вірусної хвороби «COVID-19» від 17.03.2020 року № 530-Х внесено зміни до ЗУ «Про запобігання корупції», згідно з якими у 2020 році продовжено до 01 червня термін подання щорічних декларацій.

Тобто, ОСОБА_1 зобов`язаний був подати щорічну декларацію особи, пов`язану з виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2019 рік до Єдиного державного реєстру декларацій до 00:00 год. 01.06.2020 року., проте вказана декларація була подана останнім лише 10.06.2020 р., що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п. 9 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою зазначеною у ч. 1ст. 3 цього Закону, за яке Законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно зіст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

У відповідності до ст. 12 Закону України «Про запобігання корупції», Національне агентство з питань запобігання корупції з метою виконання покладених на нього повноважень має право приймати з питань, що належить до його компетенції, обов`язкові для виконання нормативно-правові акти.

Згідно з ч.1ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ щодо притягнення до адміністративної відповідальності за окремі правопорушення, пов`язані з корупцією, направленого головам апеляційних судів областей, міст Києва та Севастополя, Апеляційного суду Автономної Республіки Крим за вих. № 223-943/0/4-17 від 22 травня 2017 року, вирішуючи справи про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією, суди повинні керуватися Конституцією України, Конвенцією ООН проти корупції (Нью-Йорк, 31 жовтня 2003 року), Кримінальною конвенцією Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 27 січня 1999 року), додатковим протоколом до Кримінальної конвенції Ради Європи про боротьбу з корупцією (Страсбург, 15 травня 2003 року),Законом України від 14 жовтня 2014 року № 1700-VII «Про запобігання корупції»(далі - Закон),Кодексом України про адміністративні правопорушення, іншими нормативно-правовими актами України, а також практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ).

Під поважними причинами згідно даного роз`яснення слід розуміти неможливість особи подати вчасно декларацію у зв`язку з хворобою, перебуванням особи на лікуванні, внаслідок стихійного лиха (повені, пожежі, землетрусу), технічних збоїв офіційного веб-сайту Національного агентства з питань запобігання корупції, витребуванням відомостей, необхідних для внесення в декларацію, перебуванням (триманням) під вартою.

Суд, ознайомившись з доводами особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, доказів на наявність поважних причин у ОСОБА_2 для свочасного подання щорічної декларації суду на надано. При цьому суд враховує, що ОСОБА_1 не мав наміру уникнути фінансового контролю, подав вказану декларацію, пропустивши строк подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення на правопорушника, враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згіднозі ст. 34 КУпАП обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення суд визнає його щире каяття.

Згіднозі ст. 35 КУпАП обставини, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлені.

Відповідно до положень ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення, суд може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням. При цьому, в кожному конкретному випадку суд має вирішувати питання про визнання діяння малозначним, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Згідно зі ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

ЄСПЛ в рішенні «Ісмаїлов проти Росії» від 06 листопада 2008 року зазначив, що згідно з принципом верховенства права - однією з підвалин демократичного суспільства, який закріплений в усіх статтях ЄСПЛ, при розгляді справи та призначенні стягнення потрібно досягти справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи, щоб під час відповідного втручання був дотриманий принцип законності і воно не було свавільним, тобто стягнення повинне бути пропорційним, воно має відповідати тяжкості скоєного правопорушення, а також його наслідкам.

Враховуючи характер скоєного адміністративного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, те, що вчинені ОСОБА_1 правопорушення не мали істотних негативних наслідків, з урахуванням того, що наслідки вказаних правопорушень не становлять великої суспільної небезпеки, не завдали та не були здатні завдати значної шкоди суспільним, державним інтересам, правам та свободам інших осіб, суд приходить до переконання, що попереджувальних цілей щодо ОСОБА_1 можливо досягти без застосування засобів адміністративного впливу та із застосуванням такого виховного заходу, як усне зауваження, яке буде достатнім для досягнення визначеної ст.23 КУпАПмети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень, а відтак є можливим застосувати до останнього положення ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності, обмежившись оголошенням усного зауваження.

На підставі викладеного і керуючись ст.22, 33, 36, 172-6,283 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.172-6 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП, в силу малозначності скоєного і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст.7та ч. 1 ст.287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області.

Суддя Т.І.Федоренко