Справа № 156/409/20 Провадження №33/802/564/20 Головуючий у 1 інстанції:Нєвєров І. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Храновського Н.І.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Колєсова М.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Колєсова Михайла Георгійовича на постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 10 липня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч.1 ст.130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Іваничівського районного суду Волинської області від 10 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 гривень 40 копійок.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 22.04.2020 року о 18 годині 25 хвилин по а/д Колона-Волиця, Іваничівського району керував автомобілем «OpelAstra» н.з. MYK- НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, саме: нестійка хода, запах з порожнини рота, та відмовився в присутності двох свідків від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із постановою судді, захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Колєсов М.Г. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Вважає, що постанова місцевого суду винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, не відповідає матеріалам справи та обставинам справи. Вказує на те, що розгляд справи 10.07.2020 року відбувся у відсутності ОСОБА_1 , без належного його повідомлення про дату та час розгляду справи. Про призначення справи на 07.05.2020 року ОСОБА_1 був повідомлений, прибув у судове засідання, але у зв`язку із карантином до 12.05.2020 року судові засідання в суді не проводилися. ОСОБА_1 усно заявив клопотання про виклик в судове засідання всіх працівників поліції, що приймали участь у складанні протоколу, для надання пояснень в судовому засіданні. В судове засідання на 25.05.20.20 року ОСОБА_1 19.05.2020 року подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку з відсутністю транспортного сполучення. Про наступні судові засідання ОСОБА_1 судові повістки не отримував, так як вбачається з поштових конвертів, роздруківок про рух поштових відправлень організацією поштового зв`язку судові повістки направлялися не в село Волиця Колонівської сільської ради Іваничівського району Волинської області, де проживає ОСОБА_1 , а в село Волиця Морозичівської сільської ради Іваничівського району Волинської області.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КпАП України, так як в цей день останній ніякими автомобілями не керував. Його вина судом першої інстанції є недоведеною, обов`язковою складовою даного виду правопорушення є факт керування особою транспортним засобом. З відео файлу з місця події вбачається, що транспортний засіб «Опель-Астра» не їхав та не був зупинений працівниками поліції, а стоїть на узбіччі дороги. Пояснення свідків не відповідають фактичним обставинам справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Колєсова М.Г., які підтримали останню з мотивів, викладених в ній, та просили її задовольнити, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статтей 245, 252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, об`єктивна сторона правопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, тобто у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння повністю стверджується доказами, які містяться в матеріалах справи у їх сукупності.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №207182 від 22.04.2020 року яким встановлено, що 22.04.2020 року о 18 годині 25 хвилин по а/д Колона-Волиця, Іваничівського району ОСОБА_1 керував автомобілем «OpelAstra» н.з. MYK- НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, саме: нестійка хода, запах з порожнини рота. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КпАП України (а.с.1).

Дані обставини в повній мірі доводяться й поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що 22.04.2020 року були присутніми при складенні працівниками поліції адміністративного протоколу відносно водія ОСОБА_1 за керування транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння. На вимогу інспектора поліції водій відмовився пройти тест на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та відмовився їхати в лікувальний заклад для медичного огляду на факт вживання алкоголю (а.с.3, 4).

Вказана відмова проведена у присутності двох свідків, як того вимагає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Зазначені вище докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України є такими, що доповнюють одне одного, є повними, безсумнівними, належними та допустимими, оскільки у відповідності до ст.ст.251, 252 КпАП України, прямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення, а також є такими, що зібрані в порядку, встановленому законом та не викликають сумніву у апеляційного суду.

При цьому не заслуговують на увагу суду посилання ОСОБА_1 та його захисника Колєсова М.Г. про наявність підстав для скасування постанови внаслідок розгляду справи судом першої інстанції саме у відсутності ОСОБА_1 .

Так відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Крім того слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у своєму рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьова проти України» констатував, що сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Доводи, на які посилається апелянт, не є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції, як незаконної, та не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції.

В ході розгляду справи апеляційним судом в режимі відеоконференції було допитано в якості свідків працівників поліції ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які підтвердили факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України. Вказали, що їм надійшло повідомлення про те що по грунтовій дорозі їздить автомобіль за кермом якого перебуває особа в стані алкогольного сп`яніння. Вони хотіли зупинити вказаний транспортний засіб, але водій почав рух заднім ходом, після чого водій сам зупинив свій автомобіль. За кермом вказаного транспортного засобу перебував саме ОСОБА_1 , а не інша особа. Працівниками поліції було запропоновано ОСОБА_1 пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, але водій відмовився в присутності двох свідків.

На неодноразові виклики суду апеляційної інстанції в судові засідання в якості свідків не з`являлися ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ОСОБА_1 та його захисник Колєсов М.Г. не наполягали на повторному виклику їх до суду, а тому апеляційний суд бере до уваги їхні письмові пояснення, які містяться в матеріалах справи.

При накладенні адміністративного стягнення, суд врахував фактичні обставини справи, дані про особу порушника та правильно застосував адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова суду першої інстанції є законною та мотивованою, а накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КпАП України.

Таким чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, а на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ОСОБА_1 адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КпАП України, апеляційний суд-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 Колєсова Михайла Георгійовича залишити без задоволення.

Постанову судді Іваничівського районного суду Волинської області від 10 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.В. Гапончук