Провадження № 3/761/6720/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2020 року суддя Шевченківський районний суд м. Києва Рибак М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , працюючого заступником директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб,

за ч.5 ст.212-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 27 серпня 2020 року Серія ДН № 0041, складеного уповноваженим Радою адвокатів Донецької області Уздемиром А.І. щодо ОСОБА_1 , останній, неправомірно відмовив адвокату Жуковській Т.Р. в наданні інформації на адвокатський запит від 30.06.2020 року, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 212-3 КУпАП.

В судове засідання, ОСОБА_1 та його адвокат не з`явились, направили до суду письмові пояснення, в яких зазначили, що 24.07.2020 року було підготовлено відповідь адвокату Жуковській Т.Р. за вих. №27-9841/20 в межах чинного законодавства України, наголосивши адвокату Жуковській Т.Р., що адвокатський запит має стосуватись надання наявної інформації і не може стосуватись встановлення підстав, причин або «винних» осіб. Таким чином ОСОБА_1 не вчиняв протиправних дій, які б призвели до порушення вимог Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».

Суддя, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган /посадова особа/ встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП визначено, що орган /посадова особа/ оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , 30.06.2020 року адвокат Жуковська Т.Р. звернулась до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб із запитом про надання документів. Запит мотивовано тим, що адвокатом Жуковською Т.Р. надається правова допомога ОСОБА_2 , який був вкладником ПАТ «КБ «Український фінансовий світ», у зв`язку із чим адвокат просив надати наступну інформацію: чи виконано Фондом гарантування вкладів фізичних осіб рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12.12.2019 року у справі № 200/12004/19а відносно ОСОБА_2 ; якщо рішення суду виконано, то коли та якими платіжними документами це підтверджується; якщо рішення суду не виконано, то у зв`язку із чим, з яких підстав та яка посадова особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб винна у невиконанні судового рішення.

24.07.2020 року, ОСОБА_1 надав відповідь адвокату наступного змісту: «Державним виконавцем Шевченківського районного відділу ДВС у м. Києві ЦМУ МЮ (м. Київ) Руденко Ю.О. винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61901387 від 24.04.2020р. з примусового виконання виконавчого документу - Виконавчого листа № 200/12004/19, виданого 16.04.2020р. Донецьким окружним адміністративним судом, відповідно до якого стягнуто з Фонду на користь ОСОБА_2 гарантовану суму відшкодування коштів за вкладом у ПАТ «КБ «УФС» у відповідній сумі. Вищезазначений виконавчий документ було повернуто стягувачу 20.05.2020р. на підставі Постанови про повернення виконавчого документ стягувачу від 20.05.2020р. відповідно до п.9 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки даним законом встановлено заборону (ст. 20 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб») щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення. Відповідно до інформації, що опублікована а Автоматизованій системі виконавчого провадження (АСВП) станом на 01.07.2020 року, відносно стягувача ОСОБА_2 відсутні відкриті виконавчі провадження, боржником за яким є Фонд. Одночасно Фонд звертає Вашу увагу, що за змістом статті 24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатський запит має стосуватись надання наявної інформації і не може стосуватись з`ясування підстав, причин, винних осіб тощо. Додатково Фонд повідомляє, що на вимогу ОСОБА_2 щодо перерахування коштів, Фондом була надана йому відповідь листом від 27.04.2020 року № 02-036-5692/20.»

Так, з листа від 24.07.2020 року № 27-4841/20 за підписом заступника Директора-розпорядника Фонду гарантування вкладів фізичних осіб ОСОБА_1 , направленого на адресу адвоката Жуковської Т.Р., вбачається, що Фонд гарантування вкладів фізичних осіб на адвокатський запит надав відповідь та інформацію, в межах чинного законодавства України.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 надав відповідь на адвокатський запит.

Відповідно до ст.24 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», адвокатський запит - письмове звернення адвоката до органу державної влади, органу місцевого самоврядування, їх посадових та службових осіб, підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та підпорядкування, громадських об`єднань про надання інформації, копій документів, необхідних адвокату для надання правової допомоги клієнту.

Відповідно до статті 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

Окрім того, суддею також встановлено, що в переданому на розгляд протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , а також відсутній запис про відмову від підписання протоколу, зазначено лише: "права передбачені ст. 268 КУпАП роз`яснені ОСОБА_1 в листі від 14.08.2020 року".

Таким чином, наявні у матеріалах справи докази не містять в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.212-3 КУпАП.

Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09 червня 2011 року, заява № 16347/02, «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», заява № 36673/04, «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року). При цьому Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищевикладене, оцінивши всі наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд встановив відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст. 212-3 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження стосовно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.5 ст.212-3 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 246, 247, 251, 252, 268, 269, 278, 279, 280, 284, 294 КУпАП, суддя ?

ПОСТАНОВИВ:

Закрити справу відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст.212-3 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги чи протесту прокурора.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

СУДДЯ М.А. РИБАК