ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 526/1136/20 Номер провадження 33/814/635/20Головуючий у 1-й інстанції Максименко Л. В. Доповідач ап. інст. Герасименко В. М.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Герасименко В.М.,

з участю адвоката Сергієнка В.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника Сергієнка Володимира Івановича в інтересах ОСОБА_1 на постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 17.08.2020 року,-

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , громадянина України,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,4 грн.

Згідно з постановою, 26 червня 2020 року о 08 год. 05 хв. ОСОБА_1 в м. Гадяч по вул. Г.Майдану керував автомобілем ВАЗ 2106, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах з порожнини рота). Від проходження огляду водій відмовився в присутності свідків.

Не погоджуючись з рішенням суду, з апеляційною скаргою звернувся захисник Сергієнко В.І. в інтересах ОСОБА_1 .

Просить скасувати постанову суду першої інстанції і постановити нову, якою провадження по справі закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, а також розглянути заперечення щодо постанови Гадяцького районного суду Полтавської області від 17.08.2020 року у цій справі про залишення без розгляду заяви ОСОБА_1 про відвід судді та визнати її незаконною.

На обґрунтування вимог вказує, що суд порушив право на захист ОСОБА_1 , належним чином не повідомивши його про час і дату засідання; у протоколі про адміністративне правопорушення відсутній підпис свідка ОСОБА_2 , не зазначено відомостей про відеозапис; відеозапис з боді-камери є змонтованим та ким, коли і за допомогою яких пристроїв створений невідомо; відеозаписом не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, що є підставою вважати його недопустимим доказом.

Також вказує на відсутність доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Зазначає, що поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку із чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом.

Вказує, що зі змісту протоколу не зрозуміло, у чому звинувачується ОСОБА_1 , керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння чи відмові від проходження огляду, не вбачається, що йому пропонували пройти огляд, та не зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду. Факту відмови ОСОБА_1 не вбачається і з пояснень свідків.

Вважає, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 не є доказами по справі, оскільки вказані свідки не були допитані в судовому засіданні, та засвідчують лише факт відмови від проходження огляду, не підтверджуючи факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Вказує на процесуальні порушення, допущені судом під час розгляду даної справи, а саме: на ненадання адвокату матеріалів справи для ознайомлення попри його звернення до суду із відповідним клопотанням; винесення постанови про залишення заяви про відвід судді без розгляду без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; розгляд справи про адміністративне правопорушення без участі ОСОБА_1 попри поважність причин його відсутності.

У поясненнях до апеляційної скарги ОСОБА_1 вказав, що не керував транспортним засобом, зазначив доводи, аналогічні до доводів апеляційної скарги захисника та просив скасувати постанову та закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши захисника Сергієнка В.І. в інтересах ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу та вказав на упередженість судді, що розглядала справу щодо ОСОБА_1 , оскільки секретар судового засідання Павленко Т.І. була однокласницею ОСОБА_1 , з яким у останньої склались неприязні стосунки та яка могля вплинути на суддю при прийнятті рішення по справі; перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 252, 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя місцевого суду вказаних вимог закону дотримався та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КпАП України. Висновок судді ґрунтується на доказах, що маються у справі та були досліджені в судовому засіданні.

Диспозиція ч.2 ст.130 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за повторні: керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції; передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакціївідмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, вина ОСОБА_1 підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 086296 від 26.06.2020, відповідно до якого ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, а саме, відмова від проходження огляду на стан сп`яніння, вчинена повторно, та яким зафіксовано керування ОСОБА_1 транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`янінням, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності свідків;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 , які вказали на відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у їх присутності;

-відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду у присутності двох свідків.

При цьому захисник у апеляційній скарзі безпідставно вказує на недопустимість вказаного відеозапису як доказу та відсутність доказів керування ОСОБА_1 автомобілем, оскільки відеозапис відповідає вимогам ст.251 КУпАП, на ньому зафіксовано як факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, так і факт керування ним транспортним засобом, а саме, переслідування працівниками поліції транспортного засобу, яким керував ОСОБА_1 , та паркування автомобіля, при цьому в автомобілі знаходилось дві особи, водій ОСОБА_1 та пасажир на задньому сидінні.

Право поліцейського на фото та відео фіксування за допомогою технічних приладів і технічних засобів закріплено у Законі України «Про Національну поліцію» та Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 і зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11 січня 2019 року за №28/32999. При дослідженні матеріалів справи, у тому числі при перегляді відеозапису, порушень з боку поліцейських, які оформлювали адміністративний матеріал, не встановлено. Те, що події, зафіксовані вказаним відеозаписом, відбувалися в дійсності, ніким не спростовано. Отже, здійснений поліцейським відеозапис є допустимим доказом.

Матеріалами відеозапису підтверджується проведення поліцейським огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 у відповідності до "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України та міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, при цьому протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським у відповідності до вимог ст.256 КУпАП, яка не пербачає обов`якового засвідчення протоколу підписами свідків, а відомості про фіксування події відеозаписом як і відомості про відповідний технічний запис не входять до змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зміст вказаного протоколу узгоджується із письмовими поясненнями свідків та підтверджується матеріалами відеозапису, а отже є допустими доказом.

Неспроможними є доводи захисника щодо недопустимості як доказів письмових пояснень свідків через відсутність їх безпосереднього допиту судом, оскільки КУпАП не передбачено необхідності безпосереднього допиту свідків у судовому засіданні, а письмові пояснення свідків за своїм змістом відповідають фактичним обставинам події, об`єктивно зафіксованим на згаданому вище відеозаписі. Окрім цього, ні до суду першої інстанції, ні до апеляційного суду клопотань захисника та ОСОБА_1 про допит вказаних свідків не надходило. У зв`язку із цим письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 визнаються судом належними та допустимими доказами.

Доводи захисника щодо порушення його прав внаслідок розгляду справи про адміністративне правопорушення у його відсутність та відсутність ОСОБА_1 , а також ненадання можливості ознайомитися з матеріалами справи не є підставами для скасування постанови судді, оскільки процесуальні права ОСОБА_1 та його захисника поновлені шляхом ознайомлення захисника із вказаними матеріалами, що останній підтвердив записом на заяві від 20.08.2020, звернення до апеляційного суду і під час апеляційного розгляду безпосередньо перевірені докази, якими обґрунтовані обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення. Ні в суді першої, ні в апеляційній інстанції ОСОБА_1 не скористався своїм правом особистої участі у судових засіданнях з розгляду його справи, будучи належним чином повідомленим про день і час розгляду його справи як судом першої інстанції, так і апеляційним судом.

Щодо упередженого розгляду суддею справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 приходжу до висновку про голослівність таких тверджень захисника у апеляційній скарзі та ОСОБА_1 у заяві про відвід судді, оскільки жодних відомостей на підтвердження цього факту, зокрема, про те, що секретар судового засідання ОСОБА_5 мала вплив на суддю Максименко Л.В., захисник не надав та у матеріалах справи такі відсутні.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки суду першої інстанції і були підставами для скасування постанови та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Враховуючи викладене, приходжу до висновку, що судом першої інстанції прийнято законне рішення, підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Сергієнка Володимира Івановича в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Гадяцького районного суду Полтавської області від 17.08.2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.М.Герасименко