ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/451/20 Справа № 712/6877/20 Головуючий по першій інстанції Рябуха Ю.В.
Категорія: ч.1 ст.41 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Лінніка М.С. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 Лінніка М.С. на постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 06 серпня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого директором КНП «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЧОР, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № ЧК-403/374/АВ/П/ПТ від 09.07.2020, складеного інспектором праці Шевченко М.В., директор комунального некомерційного підприємства «Обласний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф» ЧОР ОСОБА_1 при звільненні працівників з підприємства, виплата всіх належних їм сум, проводилася не в день звільнення, а саме: ОСОБА_2 звільнений відповідно до наказу від 10.12.2018 № 62-кл/т з 10.12.2018, а остаточний розрахунок проведено 19.12.2018, чим порушено вимоги ст.ст.116, 117 КЗпП України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.41 КУпАП.

Постановою Соснівського районного суду м.Черкаси від 06 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП та звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням, а провадження в справі закрито.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, захисник ОСОБА_1 Ліннік М.С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 19 березня 2020 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В апеляційній скарзі посилається на те, що оскільки підприємство не являється бюджетною організацією і не має власних коштів для здійснення розрахунків, для здійснення своєчасного розрахунку з працівниками підприємства, в тому числі з ОСОБА_2 , 07.12.2018 підприємством було подано заявку розпоряднику бюджетних коштів на отримання фінансування для здійснення працівникам розрахунку та разом з тим, для отримання коштів на заробітну плату працівникам підприємства за першу половину грудня 2018 року.

Згідно документа № 1188 від 18.12.2018 Департаментом Управління охорони здоровя Черкаської ОДА надано фінансування для видачі розрахункових коштів на виплату заробітної плати працівникам підприємства, в тому числі на розрахунок з ОСОБА_2 , що слугувало підставою для фактичної виплати йому коштів 19.12.2018.

Зазначає, що в практиці підприємства уже був прецедент проведення інспекційної перевірки Управлінням Держпраці в Черкаській області по факту здійснення розрахунку, в результаті Акт інспекційного відділення інспекцією праці було відкликано після надання підтверджуючих документів, що свідчили про своєчасно подану заявку на одержання фінансування з боку підприємства та неможливість з об`єктивних обставин вплинути на своєчасність надходження фінансування.

Вважає, що фактично вини як самого підприємства, так і його посадових осіб, у даному випадку, немає.

Також вважає оскаржувану постанову винесеною на підставі необ`єктивних даних та недостовірних доказів, без оцінки всієї сукупності наявних доказів.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 - адвоката Лінніка М.С. про скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення виходячи з наступного.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст.41 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення встановлених термінів виплат, зокрема, заробітної плати.

Як вбачається з матеріалів справи, суд першої інстанції, детально дослідивши матеріали та обставини справи, давши їм належну оцінку, прийшов до обґрунтованого і вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Статтею 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, стверджується даними що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення № ЧК-403/374/АВ/П/ПТ від 09 липня 2020 року, акті інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю № ЧК-403/374/АВ від 09 липня 2020 року, в якому зазначено, що перевіркою встановлено, що при звільненні працівників, виплата всіх сум, що належать від підприємства, проводилася не в день звільнення, а саме, ОСОБА_2 звільнений відповідно до наказу від 10.12.2018 № 62-кл/т з 10.12.2018, а остаточний розрахунок проведено 19.12.2018, чим порушено вимоги ст.116 КзПП України та не проведено нарахування і виплату середнього заробітку за весь час фактичної затримки, чим порушено ст.117 КзПП України. Від підпису у протоколі та наданні пояснень ОСОБА_1 відмовився, при цьому отримав 09.07.2020 другі екземпляри протоколу та акта.

Дані докази є належними та допустимими.

Враховуючи вищевикладене, не є підставою для закриття провадження в справі доводи захисника ОСОБА_1 Лінніка М.С. про те, що підприємство не являється бюджетною організацією і не має власних коштів для здійснення розрахунків, для здійснення своєчасного розрахунку з працівниками підприємства, в тому числі з ОСОБА_2 , а тому вини як самого підприємства, так і його посадових осіб, у даному випадку, немає, адже наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП стверджується протоколом про адміністративне правопорушення № ЧК-403/374/АВ/П/ПТ від 09.07.2020 та актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю ЧК-403/374/АВ від 09.07.2020.

Жодних порушень прав ОСОБА_1 , у тому числі і права на захист та справедливий суд, ні під час складання і оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час розгляду адміністративної справи судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про винесення оскаржуваної постанови на підставі необ`єктивних даних та недостовірних доказів, без оцінки всієї сукупності наявних доказів - апеляційним судом не беруться до уваги, оскільки такі не знайшли свого підтвердження.

Крім того, місцевим судом застосовано ст.22 КУпАП та ОСОБА_1 звільнено від адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Соснівського районного суду м.Черкаси від 06 серпня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить його захисник Ліннік М.С., - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Соснівського районного суду м.Черкаси від 06 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 Лінніка М.С.,- без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба