Справа № 158/1254/20 Провадження № 33/802/515/20 Головуючий у 1 інстанції:Поліщук С. В.
Категорія:: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П.,

з участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ,

розглянувши його апеляційну скаргу на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 червня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою ОСОБА_1 визнано винним за те, що 25 травня 2020 року о 01 год. 20 хв. у м. Ківерцях, на вулиці Грушевського, він керував автомобілем, марки «ВАЗ 2107» д.н.з. « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння та від проходження медичного огляду на визначення стану сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів необ`єктивності і незаконності. Стверджує, що місцевим судом не взято до уваги його усних та письмових пояснень, наданих у судовому засіданні. Заперечує викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, у зв`язку із тим, що не порушував жодного пункту Правил дорожнього руху. Посилається на те, що із салону автомобіля було чути запах спирту, оскільки він користується антисептиком, будь-яких явних фізіологічних ознак перебування його у стані алкогольного сп`яніння у протоколі зафіксовано не було. Крім того, зауважує, що не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, однак працівники поліції йому відмовили, пояснивши тим, що алкотестеру у них при собі немає, і необхідно їхати у наркодиспансер, з чим апелянт не погодився, оскільки була ніч, наркодиспансер знаходиться у місті Луцьку, і ОСОБА_1 не хотів залишати свій автомобіль у місті Ківерцях. Зазначає, що поліцейські взагалі не проінформували його про причину зупинки транспортного засобу та не відсторонили від подальшого керування автомобілем. З огляду на наведене просить постанову судді скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу і просив скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, доходжу висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Вимогами ст.7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Даних вимог закону при розгляді справи місцевим судом не дотримано.

Суддя дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 22.05.2020, а також дослідженим в судовому засіданні відеозаписом фіксації адміністративного правопорушення, з якого вбачається, що мав місце факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння (а.с.24).

Однак, на думку апеляційного суду, місцевий суд дійшов передчасного висновку про наявність доказів вини ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в матеріалах справи відсутні докази вчинення ним правопорушення, яке ставиться йому у провину.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення від 22.05.2020 серії ДПР18 № 457512 зазначено, що 25 травня 2020 року о 01 год. 20 хв. у м. Ківерцях, на вулиці Грушевського, ОСОБА_1 керував автомобілем, марки «ВАЗ 2107» д.н.з. « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, в законний спосіб пройти тест на алкоголь відмовився в присутності двох свідків (а.с.3).

У даному протоколі зазначено двох свідків правопорушення, а саме: ОСОБА_4 та ОСОБА_2 (а.с.3).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 відмовився від його підпису та письмових пояснень (а.с.3).

Проте, апеляційний суд погоджується із твердженнями апелянта, що будь-яких явних фізіологічних ознак перебування особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у стані алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя тощо) у протоколі зафіксовано не було (а.с.3).

Не зазначення у протоколі про адміністративне правопорушення ознак алкогольного сп`яніння прямо суперечить положенням пункту 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395), згідно з якими, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №457512 від 22.05.2020 не відповідає вищевказаним вимогам Інструкції (а.с.3).

Суддя, приймаючи рішення про визнання винним ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, на вказані порушення уваги не звернув, а тому дійшов передчасного висновку про наявність доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Відповідно до вимог ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд водіїв на стан сп`яніння регламентований Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Отже, для проведення огляду водія на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я законодавець визначив дві підстави: у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляду.

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться поліцейським за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом в присутності двох свідків.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 стверджує, що не відмовлявся пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, а навпаки мав намір пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу, однак працівники поліції у цьому йому відмовили.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження на відеозаписі з нагрудних камер працівників поліції, згідно з яким працівник поліції відразу розпочав розмову з водієм: «У тебе є два варіанти: перший ти п`яний, другий їдемо в наркодиспансер» (а.с.8, час відео: 00:35:34).

На що ОСОБА_1 відповів поліцейським: «якщо Ви маєте підозру про моє перебування у стані алкогольного сп`яніння, ніде не передбачено, щоб я їхав у лікарню. У Вас має бути прилад, ліцензія на прилад та свідки…» (а.с.8, час відео: 00:35:57).

Проте інший працівник поліції відповів, що «Драгер» перебуває на повірці (а.с.8, час відео: 00:36:21). На що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповіла: «В лікарню я не поїду… Спочатку Ви підійшли… Дайте «Драгер», далі «Драгера» немає…» (а.с.8, час відео: 00:37:15, 00:37:52 ).

Протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 не підписав, що підтверджується відеофіксацією (а.с.8, час відео: 00:02:44).

В судовому засіданні місцевого та апеляційного судів ОСОБА_1 пояснив, що не погодився їхати у наркодиспансер, оскільки була ніч, цей медичний заклад знаходиться у місті Луцьку, і він не хотів залишати свій автомобіль у місті Ківерцях, а мав намір пройти огляд на місці зупинки.

Пояснення ОСОБА_1 стверджується відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.8, час відео: 00:37:15).

Таким чином, як убачається із відеозапису з бодікамер працівників поліції, ОСОБА_1 не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці та просив надати йому можливість пройти такий огляд за допомогою приладу «Драгер», однак працівники поліції не провели огляд ОСОБА_1 на місці, а склали щодо нього протокол про адміністративне правопорушення за відмову пройти такий огляд, при цьому жодних ознак алкогольного сп`яніння, в порушення вимог Інструкції, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказали.

Вимогами ч.5 ст.266 КУпАП визначено, що огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Апеляційний суд вважає за необхідне зазначити, що приписами ч.1 ст.266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Однак, працівники поліції, склавши щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказали, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, в порушення положень ч.1 ст.266 КУпАП, не відсторонили його від керування транспортним засобом.

Дана обставина також підтверджує доводи апелянта про те, що в нього не було навіть ознак алкогольного сп`яніння, через що їх не було наведено в протоколі про адміністративне правопорушення, та не відсторонено його від керування транспортним засобом.

Отже, аналіз матеріалів справи свідчить про те, що при складанні працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не дотримані вимоги закону, на що суд першої інстанції не звернув уваги та допустив невідповідність висновків суду, викладених в судовому рішенні, фактичним обставинам даної справи, що є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до положень ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини у справах "Лучанінова проти України", "Малофєєва проти Росії", суд виходить з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Положення ч.3 ст.62 Конституції України регламентують, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи викладені обставини у їх сукупності, виявлені порушення норм матеріального та процесуального законодавства, які перешкодили суду першої інстанції прийняти законне та обґрунтоване судове рішення, оскаржувану постанову щодо ОСОБА_1 слід скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю у його діях події та складу правопорушення.

На підставі наведеного та керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 24 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати, а провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.П. Денісов