Спарва№ 308/871/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.10.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., з участю представника Закарпатської митниці Держмитслужби Зубенко І.І., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Закарпатської митниці Держмитслужби про порушення митних правил відносно громадянина Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ); ІНФОРМАЦІЯ_1 ; місце народження Італія, м. Ветрі Сул Маре; місце роботи безробітний; місце постійного проживання АДРЕСА_1 ( ОСОБА_3 АДРЕСА_1 ); закордонний паспорт - НОМЕР_1 від 06.11.2014 року; орган, що видав MINISTRO AFFARI ESTERI E COOPERAZIONE INTERNAZIONALE,

за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України,

В С Т А Н О В И В :

30.12.2019 року о 16 год. 06хв. в зону митного контролю на ділянку В`їзд митного поста «Тиса» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав автобус марки «VAN HOOL» моделі «T-916 ASTRON», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 де в якості пасажира слідував гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), який прямував з Італії до України в приватних справах.

Формою проходження митного контролю гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), обрав порядок проходження митного контролю по каналу червоний коридор.

До митного контролю гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) було подано закордонний паспорт - НОМЕР_1 від 06.11.2014 року.

Під час проведення аналітично-перевірочних заходів з використанням баз даних, а саме: АСМО «Інспектор» та ЄАІС ДМС України, встановлено, що 05.06.2018 року через пункт пропуску "Грушів - Будомєж" митного поста "Грушів", Львівської митниці ДФС гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )ввезено легковий автомобіль марки «AUDI» моделі «A4», номер кузова № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_4 та станом на 30.12.2019 року транспортний засіб не було вивезено за межі митної території України.

У відповідності до ч. 1 ст. 380 МК України, тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і

зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але

не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

Згідно ч. 2 ст. 380 МКУ, транспортні засоби особистого користування , що тимчасово ввозяться на митну територію України громадянами-нерезидентами, не підлягають письмовому декларуванню та звільняються від подання документів, що видаються державними органами, уповноваженими здійснювати види контролю, зазначені у статті 319 цього Кодексу. Пропуск таких транспортних засобів через митний кордон України здійснюється без застосування до них заходів гарантування, передбачених розділом X цього Кодексу.

Згідно ч. 6 ст. 380 МКУ, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування повинні бути вивезені за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, або поміщені у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи можуть бути оформлені для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Згідно ч. 5 ст. 380 МКУ, тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб. Транспортні засоби особистого користування, що класифікуються за товарною позицією 8903 згідно з УКТ ЗЕД , можуть використовуватися громадянами, які ввезли їх в Україну, а також громадянами-резидентами та громадянами-нерезидентами, які мають належний дозвіл користувача права на тимчасове ввезення , за умови використання транспортного засобу від імені і згідно з інструкціями користувача права на тимчасове ввезення.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Згідно з ч.5 ст .255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій).

В своєму поясненні гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 )підтвердив факт невивезення вищезазначеного транспортного засобу з митної території України.

22.08.2019 набрали чинності зміни до статті 481 МК України, згідно із Законами України від 08.11.2018 №2612-VIII «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» та від 16.05.2019 №2725-VIII «Про несення змін до Податкового кодексу України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про електронні довірчі послуги».

Таким чином, гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) перевищив строк тимчасового ввезення на митну територію України, а саме: легкового автомобіля марки «AUDI» моделі «A4», номер кузова № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_4 , більше ніж на тридцять діб.

Зазначені дії мають ознаки порушення (порушень) митних правил, передбаченого частиною 6 статті 481 Митного кодексу України.

В судове засідання гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) повторно не з`явився, про час та місце розгляду повідомлений належним чином.

В судовому засіданні представник Закарпатської митниці Держмитслужби просив притягнути гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) до адміністративної відповідальності, оскільки останній допустив порушення митних правил, передбачене ч. 6 ст. 481 МКУ та застосувати відносно останнього санкцію вищевказаної статті, з врахуванням Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481» від 19грудня2019 року, а саме адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд, заслухавши пояснення представника митного органу, дослідивши матеріали справи, доходить наступного висновку.

Відповідно вимог ст.245 КУпАП, ст. 486 МК України завданням у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом. При розгляді кожної справи суддя зобов`язаний з`ясувати обставини, передбачені ст. 280 КУпАП, ст. 489 МК України, а винесене у справі судове рішення має ґрунтуватись на конкретних доказах.

Статтею 487МК України передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.280КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зіст. 103 МК України тимчасове ввезенняце митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч. 1 ст. 380 МК Українитимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

Так, єдиною підставою адміністративної відповідальності є наявність складу адміністративного правопорушення, як в нормативному так і у фактичному аспекті.

Адміністративне правопорушення - це протиправна, винна (умисна або з необережності) дія або бездіяльність, що посягає на державний чи громадський порядок, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законодавством передбачена адміністративна відповідальність.

Під адміністративним правопорушенням, як підставою адміністративної відповідальності розуміється винне протиправне діяння, яке посягає на встановлені правом і забезпечені адміністративно-правовими санкціями правила поведінки громадян і посадових осіб в сфері державного управління.

Кваліфікація того чи іншого правопорушення здійснюється шляхом встановлення його складу. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом ознак, які характеризують дане діяння як адміністративне правопорушення і відрізняють його від інших правопорушень. Іншими словами, склад правопорушення - це встановлена правом сукупність ознак, при наявності яких анти-суспільне діяння вважається адміністративним правопорушенням.

Склад адміністративного правопорушення включає: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкт, суб`єктивну сторону.

Порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Наведене указує на те, що до відповідальності за порушення митних правил може бути притягнута лише винна особа, яка вчинила відповідне правопорушення умисно або з необережності.

Диспозиція ч.6 ст.481 Митного кодексу України визначає склад адміністративного правопорушення, що полягає у перевищенні строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Стаття 481 ч.6 МК України передбачає, що перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Від так визначальним при прийнятті рішення про притягнення особи до відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення.

Відповідно до ч.1 ст.486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил та запобігання таким правопорушенням.

Відповідно до ч.1 ст.495 МК України доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Такі дані встановлюються: протоколом про порушення митних правил; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді, а також товарами - безпосередніми предметами порушення митних правил, товарами із спеціально виготовленими сховищами (тайниками), що використовувалися для приховування безпосередніх предметів порушення митних правил від митного контролю, транспортними засобами, що використовувалися для переміщення безпосередніх предметів порушення митних правил через митний кордон України.

Статтею 460 Митного кодексу України визначено, що вчинення порушення митних правил, передбачених, в тому числі статтею 481 Митного кодексу України, внаслідок аварії, дії обставин непереборної сили або протиправних дій третіх осіб, що підтверджується відповідними документами, не тягне за собою адміністративної відповідальності, передбаченої Митним кодексом України.

Відповідно до п.2 Розділу 8 Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженогоНаказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 №657 обставини непереборної сили - надзвичайні та невідворотні події, що виникли незалежно від волі особи, зокрема стихійне лихо (землетрус, пожежа, повінь, зсув тощо), сезонне природне явище (замерзання моря, проток, портів, ожеледиця тощо), введення воєнного чи надзвичайного стану, страйк, громадянські безпорядки, злочинні дії третіх осіб, прийняття рішень законодавчого або нормативно-правового характеру, обов`язкових для особи, закриття шляхів, проток, каналів, перевалів та інші надзвичайні та невідворотні за таких умов події. Факт аварії чи дії обставин непереборної сили - часткове чи повне пошкодження (зіпсуття, знищення, втрата тощо) товарів чи транспортних засобів, що перебувають під митним контро-лем, або позбавлення можливості виконання відповідною особою передбачених законодав-ством України з питань державної митної справи або встановлених відповідним митним органом України вимог щодо вчинення відповідних дій з товарами, транспортними засобами, що перебувають під митним контролем.

Одночасно, обставин, передбачених ст. 460 Митного кодексу України, з настанням яких діяння, передбачене ст. 481 Митного кодексу України, не тягне за собою адміністративної відповідальності під час судового розгляду не встановлено, як не встановлено дії обставин непереборної сили, які стали причиною пропуску строку тимчасового ввезення на митну територію України транспортного засобу марки «AUDI» моделі «A4», номер кузова № НОМЕР_3 , реєстраційний номерний знак Польщі НОМЕР_4 .

Аналізуючи викладене, cуд приходить до висновку, що вина гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) в скоєнні порушення митних правил підтверджується даними протоколу про порушення митних правил №4689/30500/19 від 30.12.2019 р., електронним витягом з «АСМО Інспектор» та ЄАІС ДМСУ , даними диспетчера ЗМК та пасажирського пункту пропуску та іншими матеріалами справи.

Аналізуючі зазначені докази, суд приходить до висновку, що такі указують на наявність у діях гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) як об`єктивної, так і суб`єктивної сторони порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України.

Дослідивши матеріали справи приходжу до переконання, що гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) своїми діями скоїв порушення митних правил, передбачене ч.6 ст. 481 МК України, а саме перевищив строк тимчасового ввезення транспортного засобу особистого користування на митну територію України більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування.

Вирішуючи питання про призначення виду стягнення за порушення митних правил, суд приймає до уваги, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Разом з тим, Законом України «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового порядку застосування статей 470 та 481» від 19 грудня 2019 року розділXXI "Прикінцеві та перехідні положення" Митного кодексу України доповнено пунктом 9-5та визначено, що вчинення порушень митних правил, передбачених частинами п`ятою та шостою статті 481 цього Кодексу, виявлених у період з 22 серпня по 31 грудня 2019 року включно, тягне за собою застосування адміністративного стягнення, передбаченого частиною третьою зазначеної статті.

Таким чином, аналізуючи вище вказану норму,у разі встановлення вини особи у вчиненні порушення, передбаченого ч.6 ст.481МК України, а також у разі виявлення правопорушення у період з 22серпня по 31 грудня 2019року включно, слід застосовувати адміністративне стягнення, передбачене частиною третьою зазначеної статті.

Санкцією ч.3 ст.481МК України передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи вищевикладені норми закону, при накладенні адміністративного стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, обставини справи, особу порушника та ступінь його вини, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, у відповідності до вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, а також те, що вчинене громадянином Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) правопорушення за ч.6ст.481 МК України виявлене працівниками митного органу 30.12.2019року, то відповідно до нього слід застосувати адміністративне стягнення, передбачене ч.3 ст.481МК України у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, яка є безальтернативною, що буде достатньою мірою відповідальності для досягнення мети адміністративного стягнення ,яке застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, такі іншими особами.

Так, ст. 40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні у справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно дост. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір»з гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ) підлягає стягненню судовий збір у сумі 420,40 грн.

На підставі наведеного, та керуючисьст.ст. 90,268,458,460, 481, 522,527,528 МК України, ст.ст. 16, 280,283,284,294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ); ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6ст. 481 МК України та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 грн. (сімнадцять тисяч гривень).

Стягнути з гр. Італії ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ); ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

Апеляційну скаргу на постанову може бути подано до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Строк звернення постанови для виконання - три місяці з моменту її винесення, якщо інше не встановлено КУпАП та іншими законами України.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца