Номер провадження: 33/813/1241/20
Головуючий у першій інстанції Борщов І. О.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.10.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Князюк О.В., за участю секретаря судового засідання Феленко В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2020 року в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, -

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

Постановою Київського районного суду м. Одеса від 18 вересня 2020 року ОСОБА_1 ухвалено визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України, та накладено стягнення, передбачене санкцією статті - штраф в розмірі трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 51 (п`ятдесят одна) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Не погодившись із постановою суду 28 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Київського районного суду м. Одеса від 18.09.2020 року та закрити провадження у справі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. При цьому, апелянт зазначає, що суд формально підійшов до вивчення справи, що потягло за собою необґрунтоване та надто суворе застосування стягнення як виду покарання за адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що судом при розгляді справи було неповно з`ясовано усі фактичні обставини, не досліджено і не надано належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам. Суд не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому розгляду, а тому оскаржувана постанова є незаконною, такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та підлягає скасуванню.

Апелянт зазначає, що судом першої інстанції:

-всупереч вимогам статті 280 КУпАП не встановлено, які конституційні права і свободи порушено ОСОБА_2 та чи спричинено моральну, фізичну чи психічну шкоду її здоров`ю.

-не встановлено, у чому саме полягала агресивна поведінка особи що притягується до адміністративної відповідальності, та які саме висловлювання нецензурної лайки були застосовані, які наслідки це мало для ОСОБА_2 та чи було це психологічне насильство.

-не допитані в якості свідків очевидці події та не надана правова оцінка доказам, які були долучені до матеріалів справи.

З огляду на зазначене в апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що суд відповідно до п. 1 статті 247 КУпАП та п. 3 ч. 1 статті 284 КУпАП повинен був закрити провадження.

В судове засідання 21.10.2020 року зявилась особа, що притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , апеляційну скаргу підтримувала, просила суд постанову Київського районного суду м. Одеси від 18 вересня скасувати та провадження у справі закрити

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Частиною 7 ст. 294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст. 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вищевказаних вимог КУпАП.

При розгляді справи судом першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП були повно, всебічно та об`єктивно встановлені фактичні обставини та зібрані у справі докази в їх сукупності, дана їм належна оцінка.

Так, диспозиція постановленого у провину ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП передбачає відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень апелянта про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, оскільки такі твердження є голослівними та, натомість, аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення повністю підтверджується наступними дослідженими в судах першої та апеляційної інстанції доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення №756158 від 08.06.2020 року (а.с. 1), відповідно до якого 04.08.2020 року о 12:00 год громадянка ОСОБА_1 , знаходячись у громадському місці за адресою: АДРЕСА_2 біля житлового будинку нецензурно висловлювалась в адресу громадянки ОСОБА_3 та застосувала перцевий балончик відносно останньої чим вчинила дрібне хуліганство.

-поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (а.с. 6-8) які стали очевидцями конфлікту між ОСОБА_1 , ОСОБА_6 і двірником ОСОБА_2 відповідно які зазначили, що жінки ображали один одного нецензурними словами, поводили себе непристойно. Під час лайки проти двірника ОСОБА_2 був застосований балончик із перцевим газом.

-поясненнями свідка ОСОБА_6 , яка є подругою ОСОБА_1 та також підтвердила обставини конфлікту між нею, ОСОБА_1 і двірником ОСОБА_2 , а також факт того, що саме вона використовувала балончик із перцевим газом в бік останньої.

Об`єктом даного адміністративного проступку є суспільні відносини у сфері охорони громадського порядку.

Громадський порядок це система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей, для діяльності державних органів, а також підприємств, установ та організацій.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення за ст. 173 КУпАП, є місце його скоєння, а саме - громадське місце, яке дістало законодавче визначення як частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, зокрема під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

Таким чином, суд першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, забезпечив своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин інкримінованого правопорушення в точній відповідності з законом, в повному обсязі перевірив докази наявні в матеріалах справи.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП, суд в постанові дав зазначеним доказам належну оцінку, та, на підставі цих доказів, які є допустимими, так які відповідають вимогам ст. 266 КУпАП, правильно встановив фактичні обставини вчиненого правопорушення, прийшов до обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП.

При перевірці доказів та висновку суду, апеляційним судом не встановлено обставин, які б підтверджували доводи апеляційної скарги та спростовували висновок суду першої інстанції.

Таким чином, під час перевірки доводів апеляційної скарги апеляційним судом не встановлено обставин, які б свідчили про невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази узгоджуються між собою, є достовірними, належними, допустимими та повністю підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, а саме висловлюванні в бік ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою та застосування перцевого балончика, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.173 КУпАП.

З огляду на зазначене відсутні підстави закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 1 статті 247 КУпАП та відповідно п. 3 ч. 1 статті 284 КУпАП.

При таких обставинах, відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки її доводи підтвердження не знайшли, постанова суду першої інстанції відповідає вимогам законодавства, підстав для її скасування під час розгляду апеляційної скарги не встановлено.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеса від 18 вересня 2020 року якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 23.10.2020 року.

Суддя О.В. Князюк