Справа № 559/1284/20
Номер провадження 3/559/614/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , жит. АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.184 КУпАП-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.07.2020 серії АПР18 №431277, ОСОБА_1 повторно ухилився від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого сина ОСОБА_2 , 2007 р.н., внаслідок чого, останній 15.06.2002 близько 22 год. 00 хв. по вул..Єсеніна, 11, м.Дубно, здійснив крадіжку 50 м. 3-ох. жильного.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити за його відсутності, вину визнає з протоколом згідний(а.с.17).

Протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №431277(а.с.2), складено уповноваженою на такі дії особою Дубенського ВП ГУНП в Рівненської області у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом. Оскільки даний протокол ґрунтується на інших матеріалах справи, суд визнає його також належним доказом вини правопорушника у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Окрім того вина ОСОБА_1 підтверджується: копією постанови про закриття кримінального провадження внесеного до ЄРДР за №0000525(а.с.4-5), протоколом огляду (а.с.6), поясненнями (а.с.8,9), копією постанови від 11.06.2020 (а.с.15).

Відповідно до п. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини ООН від 20.11.1989р. (далі Конвенція), яку було ратифіковано Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27.02.1991р. та яка набула чинності для України 27.09.1991р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно зі ст. 18 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя.

Відповідно до ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 184 КУпАП, ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Ті самі дії, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення, тягнуть за собою накладення штрафу від ста до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян

При обранні виду та розміру стягнення судом враховується відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, конкретні обставини вчинення адміністративного правопорушення, їх наслідки, а також ступінь винності у їх вчиненні.

Враховуючи фактичні дані, обставини встановлені при розгляді справи, дані про особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, оцінивши докази, з метою здійснення заходів, спрямованих на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України, суд дійшов висновку про накладення на правопорушника адміністративного стягнення у вигляді штрафу на користь держави.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП на правопорушника необхідно покласти сплату судового збору.

Керуючись ч. 2 ст. 184, ст. ст. 283, 284, 294 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 184 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 (одна тисяча сімсот) гривень в дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , судовий збір в дохід держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець