Справа № 690/565/19
Номер провадження № 3/690/8/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 року м. Ватутіне

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 08.12.2001 року Катеринопільським РВ УМВС України в Черкаській області, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , тимчасово не працевлаштований, інші відомості суду не відомі, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

До Ватутінського міського суду Черкаської області із Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до змісту протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2019 року серії ДПР18 № 397305 ОСОБА_1 17.12.2019 року о 01 год. 40 хв. керував автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_3 по вул. Фрунзе у м. Ватутіне, з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота), у порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху, у присутності 2 свідків відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також у даному протоколі вказано про вилучення у ОСОБА_1 посвідчення водія НОМЕР_4 , виданого ТСЦ НОМЕР_5 .

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчинені вказаного адміністративного правопорушення визнав частково. Надав суду пояснення, що дійсно у ніч з 16 на 17 грудня 2019 року він перебував у стані алкогольного сп`яніння, оскільки разом із товаришем ОСОБА_2 вживав спиртні напої у кафе «Кривий Ріг», що у м. Ватутіне, однак заперечив факт керування транспортним засобом у такому стані. Додатково пояснив, що він постійно проживає у с. Залізнячка Катеринопільського району, яка знаходиться на відстані близько 10 км від м. Ватутіне. Увечері 16 грудня 2019 року він домовився з ОСОБА_3 , який є його односельцем, щоб той відвіз його разом із ОСОБА_2 у м. Ватутіне й назад, де вони планували відпочити шляхом розпиття спритних напоїв. ОСОБА_4 на автомобілі ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_3 , близько 22 год. 16.12.2019 року привіз їх до кафе «Кривий Ріг» у м. Ватутіне, та сказав, що піде у власних справах, а коли треба буде їхати назад, щоб йому подзвонили. Близько 02 год. 17.12.2019 року він разом із ОСОБА_2 продовжували розпивати спиртні напої вже біля автомобіля ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_3 , який залишався припаркований біля кафе «Кривий Ріг», у цей час поруч проїжджали працівники поліції, які зупинилися біля них. Оскільки від нього було чутно запах алкоголю працівник поліції вимагав надати йому документи на автомобіль та водійське посвідчення, а також запропонував пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру, на що він спочатку погодився, та коли хотів продувати у трубку, то побачив, що трубки не були індивідуально упаковані, а взагалі лежали без будь-якої упаковки, тож відмовився від цього. У лікарню їхати також відмовився, оскільки вже потім пояснював працівнику поліції, що він не керував транспортним засобом у такому стані. Також вказав, що дійсно відмовився підписувати протокол, складений працівником поліції, та отримувати тимчасовий талон на право керування транспортними засобами, оскільки не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння.

У судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 допитано ОСОБА_5 , якого попереджено про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, який підтвердив той факт, що він близько 22 год. 16.12.2019 року відвіз ОСОБА_1 та ОСОБА_6 у м. Ватутіне до кафе «Кривий Ріг», біля якого й залишив машину, а потім пішов у свою квартиру, яка розташована у центрі м. Ватутіне, де мав чекати дзвінка ОСОБА_1 , щоб їхати назад додому у с. Залізнячка. Близько 03 год. 17.12.2019 року йому зателефонував ОСОБА_1 та повідомив про ситуацію, яка склалася з працівниками поліції, після чого він повернувся до місця, де залишав машину, та відвіз їх додому.

Особи, вказані у протоколі, як свідки, яких ОСОБА_1 просив допитати, оскільки вони можуть підтвердити факт того, що він хоча і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, але у такому стані не керував автомобілем, у судові засідання не з`явились, достовірність їх письмових пояснень не підтвердили.

Також ОСОБА_1 аполягав на виклику у судове засідання ОСОБА_6 , який був безпосереднім очевидцем всіх подій, однак його явку до суду не забезпечив, та адресу його проживання суду не вказав, що унеможливлює його допит.

Крім того, судом витребувано із Звенигородського ВП ГУ НП в Черкаській області відеозапис із боді-камери № 3, про який вказано у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 17.12.2019 року серії ДПР18 № 397305.

Переглядом трьох відеозаписів, які містяться на СD-диску, наданому на повторну вимогу суду 10.03.2020 року Звенигородським ВП ГУ НП в Черкаській області, встановлено факт здійснення фіксування подій боді-камерою 17.12.2019 року у період часу з 02 год. 01 хв. 56 сек. до 02 год. 37 хв. 40 сек. у м. Ватутіне в районі перехрестя вулиць Фрунзе, Звенигородська та проспекту Ватутіна (49.010N, 31.052Е), неподалік від кафе «Кривий Ріг».

Відповідно до наданих відеозаписів ОСОБА_1 дійсно відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру та не погоджувався їхати до лікарні для відповідного огляду, а також він та інша особа, чоловічої статі, повідомляли про ОСОБА_7 , який їх привіз у м. Ватутіне та відійшов у власних справах. ОСОБА_1 заперечував факт перебування за кермом у стані алкогольного сп`яніння, надав працівнику поліції посвідчення водія, а потім відмовлявся отримати тимчасовий дозвіл на керування транспортним засобом і підписати протокол. Також на наданих відеозаписах зафіксовано процес складання працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, згідно відеозапису працівником поліції не з`ясовано відомостей відносно осіб, яких запрошено у якості свідків його складення, та які з`являються на місці події лише о 02 год. 32 хв. 34 сек., а також не роз`яснено їм обставини події.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , показання ОСОБА_5 , всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, що мають доказове значення, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, керуючись законом та правосвідомістю, суд вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП України передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не заперечуючи факту перебування у стані алкогольного сп`яніння 17.12.2019 року, заперечив факт керування транспортним засобом у такому стані, а вказана обставина не підтверджена жодним належним доказом, з урахуванням показань ОСОБА_5 , вважаю, що наявні об`єктивні сумніви щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що тлумачаться на його користь.

Вказане зумовлено тим, що відеозапис з боді-камери працівника поліції розпочато 17.12.2019 року о 02 год. 01 хв., а згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 17.12.2019 року серії ДПР18 № 397305 ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольно сп`яніння 17.12.2019 року о 01 год. 40 хв.

Водночас згідно з п. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 року № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладеного у постановах від 08.02.2018 року у справі № 760/3696/16-а та від 18.07.2019 року у справі № 216/5226/16-а відеозапис з нагрудної камери поліцейського не може бути доказом порушення Правил дорожнього руху, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови.

Вважаю, що вказаний висновок підлягає застосуванню і щодо відеозапису з нагрудної камери поліцейського наданого суду у даній справі, який здебільшого містить процесуальну послідовність складення працівником поліції протоколу про адміністративне правопорушення, однак не відображає обставин вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також письмові пояснення ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , які вказані як свідки у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення від 17.12.2019 року серії ДПР18 № 397305, та долучені до матеріалів справи, підлягають критичній оцінці, у тому числі в частині встановлення факту керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_3 , у стані алкогольного сп`яніння, оскільки відповідно до відеозапису з боді-камери свідки, хоча їх особи під час здійснення відеозапису працівником поліції безпосередньо не встановлювались, з`являються на місці події лише о 02 год. 32 хв. 34 сек., а відповідно до змісту даного протоколу ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння 17.12.2019 року о 01 год. 40 хв., тобто вони не були очевидцями цього.

При цьому, вважаю, що відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка не керувала транспортним засобом, не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, відповідно до наданого відеозапису з боді-камери працівник поліції 17.12.2019 року о 02 год. 35 хв. 52 сек. повідомляє ОСОБА_1 , якщо він зараз сяде за кермо, не отримавши тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, його буде притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 126 КУпАП.

Водночас у відповідності до ч.ч. 1, 7 ст. 266 КУпАП працівник поліції повинен був відсторонити ОСОБА_1 від керуванням автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_3 , з мотивів того, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, та передати можливість керувати ним особі, яка має посвідчення водія відповідної категорії та може бути допущена до керування цим транспортним засобом, однак у наданих до суду матеріалах відомості про це відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, яка згідно змісту ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справ судами, як і Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, застосовується як джерело права, а саме у Рішенні «Коробов проти України», вказано, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

З огляду на положення ч. 1 ст. 8 Конституції України щодо визначення і дії в Україні верховенства права, вважаю, що гарантії ч. 3 ст. 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, також розповсюджуються на обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Вказана позиція обумовлена тим, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справі «Енгель та інші проти Нідерландів» від 08.06.1976 року, у справі «Гурепка проти України» від 06.09.2005 року, у справі «Менаріні проти Італії» від 27.09.2011 року, вказав, що термін «кримінальне правопорушення», що міститься у ст. 2 Протоколу № 7 до Конвенції, має автономне значення і охоплює суворі за своїми наслідками види адміністративних стягнень, до яких належать адміністративний арешт та значні адміністративні штрафи.

Відповідно до правової позицій, викладеної у постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі № 536/1703/17, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З огляду на вказане, враховуючи наявність об`єктивних сумнівів щодо керування ОСОБА_1 17.12.2019 року автомобілем ВАЗ 21074, д.н.з. НОМЕР_3 , у стані алкогольного сп`яніння, що підлягають тлумаченню на його користь, та недоведеність даного факту наданими працівниками поліції доказами, вважаю, що провадження у даній справі підлягає закриттю, оскільки відмова особи від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, яка не керувала транспортним засобом, не утворює склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 130, 245, 247, 251, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія НОМЕР_4 повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після набрання постановою законної сили.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Линдюк В.С.