П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.12.2020 м. Бар Вінницької області

Суддя Барського районного суду Вінницької області Салдан Ю. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, учасника бойових дій, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), -

У С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.12.2020 серія ВАБ № 166185, складеного начальником СРПП Барського ВП ГУНП у Вінницькій області майором поліції Віннічуком К. М., ОСОБА_1 ставиться за вину те, що 13.12.2020 року о 18 год. 00 хв. він знаходився в м. Бар по вул. Соборна, 28, в магазині «Алдіс», без документів, які встановлюють особу, посвідчують громадянство. Таким чином порушив пп. 2 п. 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року зі змінами та доповненнями, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що мав із собою посвідчення учасника бойових дій, яке пред`явив поліцейському. Паспорта із собою не мав, однак пояснив поліцейському, що живе неподалік магазину і запропонував пройти до місця проживання і взяти паспорт.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, які передбачені статтею 245 КУпАП, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із статтею 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 44-3 КУпАП порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Диспозиція наведеної статті є бланкетною. Отже, суть конкретного правопорушення визначається із врахуванням приписів інших нормативно-правових актів.

Так, приписами підпункту 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року (далі постанова КМУ №641), які були чинним на момент складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачалося, що на території України на період дії карантину забороняється перебування на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус, без посвідчення про взяття на облік бездомної особи, довідки про звернення за захистом в Україні.

Проаналізувавши наведені норми постанови КМУ №641 суддя дійшла висновку, що на період дії карантину особа повинна перебувати на вулицях, маючи із собою один із таких документів: 1) документ, що посвідчує особу і громадянство України; 2) документ, що посвідчує особу і спеціальний статус цієї особи; 3) посвідчення про взяття на облік бездомної особи; 4) довідка про звернення за захистом в Україні.

Таке тлумачення узгоджується з нормами Закону України «Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус» (далі Закон N 5492-VI). Так, статтею 13 цього закону передбачено, що документи, оформлення яких передбачається цим Законом із застосуванням засобів Реєстру, відповідно до їх функціонального призначення поділяються на: 1) документи, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України; 2) документи, що посвідчують особу та підтверджують її спеціальний статус.

Оскільки конкретного переліку документів, які має мати із собою особа під час дії карантину, постановою КМУ №641 не встановлено, то такий перелік визначається із врахуванням інших норм законодавства.

Так, документи, що підтверджують громадянство України, перелічені у статті 5 Закону України «Про громадянство України»: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; тимчасове посвідчення громадянина України; дипломатичний паспорт; службовий паспорт; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну.

Схожий перелік містить і пункт 1 частини 1 статті 13 Закону N 5492-VI, відповідно до якого документами, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України є: паспорт громадянина України; паспорт громадянина України для виїзду за кордон; дипломатичний паспорт України; службовий паспорт України; посвідчення особи моряка; посвідчення члена екіпажу; посвідчення особи на повернення в Україну; тимчасове посвідчення громадянина України.

Щодо документів, які посвідчують особу і спеціальний статус цієї особи, то такий перелік також необхідно визначати із врахуванням норм спеціального законодавства.

З аналізу норм Закону N 5492-VI вбачається, що пункт 2 частини 1 статті 13 цього закону визначає перелік не усіх документів, які посвідчують особу і спеціальний статус, а лише тих, оформлення яких передбачається із застосуванням засобів Реєстру. Такими документами є: посвідчення водія; посвідчення особи без громадянства для виїзду за кордон; посвідка на постійне проживання; посвідка на тимчасове проживання; картка мігранта; посвідчення біженця; проїзний документ біженця; посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту; проїзний документ особи, якій надано додатковий захист.

Отже, серед документів, які посвідчують особу і спеціальний статус, перелічені різного виду посвідчення.

Під час розгляду справи встановлено, що перебуваючи у магазині «Алдіс», що за адресою: м. Бар по вул. Соборна, 28, ОСОБА_1 мав із собою посвідчення учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , дата видачі 14.09.2018. Саме на підставі цього посвідчення, як зазначено у протоколі, поліцейський встановив особу ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення. Копію цього посвідчення поліцейський долучив до матеріалів, які були надіслані до суду.

З доданого до протоколу відеозапису на CD-R диску (номер диску RFD80M-79234, назва відео файлу video_2020-12-14_09-56-21 розмір файлу MP4 6185 КБ), відтвореного у судовому засіданні, видно, що поліцейський висловив вимогу пред`явити лише документ, що посвідчує особу і громадянство. У судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив, що він є тією особою, яка є на відеозаписі. На таку вимогу ОСОБА_1 відповів, що такий документ він забув вдома.

Відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» ветерани війни є особами, які мають спеціальний правовий статус, який характеризується наявністю соціальних гарантій, спеціальних прав та пільг, якими володіють не усі особи. За статтею 4 цього закону до ветеранів війни належать учасники бойових дій, особи з інвалідністю внаслідок війни, учасники війни.

Згідно з пунктом 2 Положення про порядок видачі посвідчень і нагрудних знаків ветеранів війни, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.05.1994 № 302 (останні зміни від 09.09.2020) посвідчення є документом, що підтверджує статус ветеранів війни та інших осіб, на яких поширюється чинність Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», на основі котрого надаються відповідні пільги і компенсації.

Отже, посвідчення учасника бойових дій є документом, який посвідчує особу і спеціальний статус, в розумінні норм підпункту 2 пункту 10 постанови Кабінету Міністрів України № 641 від 22.07.2020 року. Відтак, в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП.

За встановленої відсутності складу адміністративного правопорушення, на підставі статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст. 245, 247, 256, 278, 280, 283-285 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду, через Барський районний суд Вінницької області, протягом 10-ти днів з дня її винесення.

Суддя Ю. О. Салдан