Справа № 471/121/20
Провадження №3/471/85/20
Номер рядка звіту 307
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"11" лютого 2020 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Скарницька І.Б., за участю секретаря Романчук О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Братського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Братське Братського району Миколаївської області, українця, громадянина України, працюючого фільтрувальником Братського МПЗ, одруженого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, інвалідності немає, проживаючого по АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Братським РВ УМВС України в Миколаївській області 27 липня 2000 року, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності,

за ч. 1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 156625 від 09.01.2020 року, 09.01.2019 року о 13 годині 00 хвилин ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, за місцем свого проживання по АДРЕСА_1 , вчинив сварку зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , в ході якої висловлювався на адресу останньої нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство психологічного характеру.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив суду, що між ним та матір`ю виникла сварка, свою вину визнав та щиро розкаявся.

Обставини скоєння правопорушення, підтверджуються даними протоколу серії АПР18 156625 від 09.01.2020 року, письмовими поясненнями потерпілої.

Кваліфікуючи дії ОСОБА_1 , суд виходив із положень Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" від 07 грудня 2017 року № 2229 -VIII, який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства ( далі Закон).

Зокрема, із положень п. 3 ст. 1 Закону, згідно яких домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

У свою чергу, особа, яка постраждала від домашнього насильства це - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі ( п. 8 ст. 1 Закону).

А психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи ( п. 14 Закону).

У цьому контексті, суд ураховував той факт, що потерпіла мала побоювання за свою безпеку, поза як, звернулась до органу Національної поліції, що достовірно установлено судом із даних рапорту про прийняття її заяви.

Враховуючи вищевикладене, суд прийшов до висновку, що в судовому засіданні в ході слухання справи доведено вину ОСОБА_1 в скоєні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

При призначенні покарання, суд враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу правопорушника, який протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, має на утриманні одну неповнолітню дитину, щиро розкаявся у вчиненому, тому, з урахуванням усіх обставин, вважає за можливе, керуючись ст. 22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. ст. 284 КУпАП, при оголошенні усного зауваження, виноситься постанова про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 22, 283-284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , на підставі ст. 22 КУпАП, звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням.

Провадження по даній справі - закрити.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області.

Суддя - Скарницька І.Б.