Справа № 548/2412/19
Провадження № 3/548/3/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.02.2020 року м. Хорол

Суддя Хорольського районного суду Полтавської області Старокожко В.П., за участю секретаря Листопад В.Л., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Винниченко Л.П., розглянувши матеріали, що надійшли з Хорольського ВП ГУНП в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, розлученого, непрацюючого, маючого на утриманні 1 неповнолітню дитину, такого, що раніше до кримінальної відповідальності не притягувався, ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , не будучи водієм і немаючи посвідчення водія встановленого зразка, 12 листопада 2019 року близько 01 год 30 хв, рухався на належному ОСОБА_2 автомобілі марки ВАЗ 21013 д.н.з. НОМЕР_2 по автодорозі Хорол-Петрівка, при виїзді з м. Хорол, з явними ознаками алкогольного сп`яніння і після зупинки його працівниками поліції, на вимогу останніх відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, в присутності 2-х свідків, чим порушив пункт 2.5 ПДР України.

В судовому засіданні особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні даного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він 12 листопада 2019 року після 1 години ночі разом із дружиною, малолітньою дитиною, які сиділи на задньому сидінні автомобіля та тещею, що сиділа на передньому сидінні автомобіля, їхав в селище Семенівку по зерно. Заїхав на заправку, що на виїзді з м. Хорол, після чого продовжив рух в напрямку селища Семенівка. Коли від заправки від`їхав близько 700 метрів, їх наздогнали працівники поліції. Зупинившись, він побачив, що до нього підійшли 3 працівника поліції Палій, ОСОБА_3 , і був стажер. Попросили документи, він надав техпаспорт, страховку і посвідчення водія свого батька. Працівники поліції стали підозрювати що він п`яний, він пояснив, що так говорить. Йому виписали 2 штрафи за керування без прав та за неробочу підсвітку заднього номерного знаку. Понятих не було, пропонували пройти огляд на стан сп`яніння, він відмовився і сказав, щоб везли у лікарню. Штрафи виписували в патрульній машині. Вважає себе не винним, так як працівники поліції понятих не запрошували, про складання на нього протоколу за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння дізнався лише через декілька днів, коли дружина пішла платити штрафи, в протоколі не розписувався. В подальшому показання змінив, вказав, що йому працівники поліції взагалі не пропонували проходити огляд на стан сп`яніння. Вказав, що сварився із поліцейськими, поливав скло автомобіля із каністри, поліцейським говорив, що то бензин. Просив визнати його невинним у інкримінованому йому правопорушенні, а провадження по справі закрити. Не заперечував, що на оглянутому в судовому засіданні запису з відео реєстратора зафіксовано подія його зупинення працівниками поліції, в результаті якої було складено протокол, що ним зараз оспорюється.

Незважаючи на невизнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується наступною дослідженою та перевіреною в судовому засіданні сукупністю доказів:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення від 12.11.2019 року Серії ОБ № 086520, де зазначені обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та вказано, що 12.11.2019 року близько 01 год 30 хв він на автодорозі Хорол-Петрівка Хорольського району керував автомобілем ВАЗ 21013, д.н.з. НОМЕР_3 з ознаками алкогольного сп`яніння, нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності 2-х свідків. (а.с.2). В цьому в протоколі маються підписи правопорушника, де він ознайомлений із датою та місцем розгляду справи, маються підписи в графі «пояснення правопорушника», те що він ознайомився із протоколом та отримав його копію;

- показаннями в судовому засіданні свідка ОСОБА_4 (поліцейського) про те, що з 11 на 12 листопада 2019 року він був в групі разом із працівниками поліції ОСОБА_5 та відповідальним від райвідділу Похилом В.С. В м. Хорол по вул. Н. Сотні біля магазину «Валентина» навпроти кафе-магазину «Дукан» стояв автомобіль ВАЗ червоного кольору з увімкненим світлом фар та із заглушеним двигуном, що викликав у нього підозру. Через декілька хвилин, їдучи в зворотньому напрямку, побачили, що цей автомобіль рушив і поїхав в сторону с. Семенівки. Наздогнали це авто на виїзді з м. Хорол на відстані 50-100 метрів від автозаправки «Авіас». Спочатку думали, що крім водія в автомобілі нікого немає, але потім коли підійшли побачили, що в автомобілі на пасажирському сидінні сиділа жінка років 40. Більше в авто нікого не було. Пояснили причину зупинки, що не горить підсвітка заднього номерного знаку. Водій дав документи на авто, надав посвідчення водія свого батька. При спілкуванні з останнім було чути від нього запах алкоголю. Був запрошений в патрульний автомобіль для складання протоколів та постанов. Попросив колегу запросити двох понятих для засвідчення проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. Колега привів двох свідків ОСОБА_6 і Єременка, в їх присутності ОСОБА_1 відмовився продувати «Драгер» та відмовився їхати у лікарню для освідування на стан сп`яніння. Це було зафіксовано в протоколі, поняті поставили підписи також у трьох протоколах та 2-х постановах, розписався і ОСОБА_1 . На підтвердження своїх слів, щодо відсутності в автомобілі дружини водія з дитиною надав для огляду в судовому засіданні відеозапис з реєстратора.

- показаннями в судовому засідання свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що в ніч на 12 точного місяця не пам`ятає 2019 року, він разом із ОСОБА_8 , зупинився перед АЗС «Авіас», що на виїзді з м. Хорол, бо в керованого ним автомобіля спустило колесо. Хвилин через 5-10 до них підійшов високий працівник поліції, який запропонував їм засвідчити факт відмови водія автомобіля ВАЗ червоного кольору від проходження огляду на стан сп`яніння. Вони погодилися і пройшли до патрульного автомобіля, що стояв за заправкою метрів за 50-100, перед яким стояв автомобіль ВАЗ «копійка» червоного кольору, водій якого, як він зрозумів на той час, прізвище якого як пізніше з`ясувалося було ОСОБА_1 , сидів у патрульному автомобілі. В його присутності та присутності іншого понятого ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан сп`яніння, що було записано в протоколі, де він та інший понятий розписалися.

- оглянутим в судовому засіданні записом з відео реєстратора, з якого вбачається, що працівники поліції переслідують автомобіль ВАЗ червоного кольору, д.н.з. НОМЕР_3 , який проїздить повз АЗС «Авіас», що на виїзді з м. Хорол, на відео видно, що із-за керма автомобіля виходить ОСОБА_1 , а в салоні автомобіля на задньому сидінні нікого немає, а на передньому пасажирському сидінні сидить якась особа.

Аналізуючи безпосередньо показання свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_4 по справі, суддя прийшов до висновку, що показання цих свідків щодо всіх зазначених ними в поясненнях, наданих в суді, обставин, узгоджуються в повному обсязі як між собою, даними протоколу про адміністративне правопорушення, та поясненнями правопорушника ОСОБА_1 , що він був зупинений працівниками поліції на виїзді з м. Хорол 12.11.2019 року близько 01 год 30 хв неподалік заправки «Авіас», а тому в судді не виникає підстав для недовіри цим свідкам.

Разом з тим, суддею не приймаються до уваги показання як самого порушника ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні та письмових поясненнях, так і свідка ОСОБА_9 , наданих в судовому засіданні, з наступних підстав.

Як правопорушник ОСОБА_1 , так і свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказували, що ОСОБА_1 перед тим, як його зупинили працівники поліції заїздив заправлятися на автозаправку «Авіас», що на виїзді з м. Хорол. Ці їх свідчення спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що автомобіль ВАЗ червоного кольору проїздить повз заправку, і зупинився на відстані в межах 100 метрів за заправкою з правої сторони ( 28-31 секунди відеозапису).

Як ОСОБА_1 , так і свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні вказували, що остання разом із дитиною знаходилися в автомобілі перед їх зупинкою працівниками поліції. Ці їх свідчення спростовуються переглянутим в судовому засіданні відеозаписом, з якого вбачається, що на задньому сидінні автомобіля немає силуету людини (40-52 секунди відеозапису). Крім того, про відсутність молодої жінки з дитиною вказували в судовому засіданні і свідки ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Крім того, свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні, надаючи пояснення суду, спочатку вказувала, що приїхала на місце події через 30 хв, після того як її чоловіка зупинили працівники поліції, так як завозила дитину до свекра, і лише після репліки ОСОБА_1 : «Говори правду», зробленої в засіданні без дозволу судді, стала надавати свідчення аналогічні письмовим поясненням, раніше поданим порушником та його захисником, що маються в матеріалах справи.

Виходячи з того, що в судовому засіданні, суддею було встановлено, що свідок ОСОБА_9 була відсутня при зупинці її співмешканця ОСОБА_1 працівниками поліції, суддя не приймає її показання, надані в судовому засіданні, та оцінює їх як неправдиві, і вважає їх такими, що надані з метою сприяння її співмешканцю уникнути відповідальності, шляхом створення в судді уявлення правдивості показань правопорушника ОСОБА_1 .

Виходячи з того, що і самим правопорушником в судовому засіданні надано неправдиві свідчення щодо подій, які передували його зупиненню працівниками поліції (не заїздив на АЗС "Авіас"), щодо кількості осіб наявних в керованому ним автомобілі, в судді немає підстав довіряти його свідченням щодо нескладання працівниками поліції на місці його зупинення протоколу за відмову від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, відсутності при складанні цього протоколу понятих, непропонування пройти медичний огляд у визначеному законом порядку, так як в цій частині його показання протирічать показанням працівника поліції ОСОБА_4 та понятого ОСОБА_7 .

Відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою системи «Драгер» є безпричинною, так само як і відмова їхати в лікувальний заклад.

Сама обстановка свідчить про те, що порушник ОСОБА_1 вів себе підозріло, відмовився зняти із себе підозру в керуванні транспортним засобом в стані сп`яніння і вільно поїхати далі, хоча мав реальну можливість це зробити, не будучи обмеженим у виборі способу поведінки.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Другим реченням цієї статті визначено засоби, якими встановлюються ці дані, що можуть бути доказами по справі.

За нормою ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, розцінюю як спосіб захисту правопорушника, та намагання уникнути відповідальності за вчинене правопорушення. Ці його пояснення в своїй сукупності спростовуються дослідженими доказами по справі.

Суддя констатує, що ОСОБА_1 кваліфікуються дії, які виражаються у відмові останнього в проходженні відповідно до встановлено порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні встановлено, що дії працівників поліції були послідовні та узгодженні, вчинені без перевищення повноважень, права ОСОБА_1 , які б слугували підставою для визнання його невинуватим, порушені не були.

Посилання захисника ОСОБА_1 адвоката Винниченко Л.П. на порушення «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року, є безпідставними, так як ґрунтуються лише на показаннях самого ОСОБА_1 та його співмешканки свідка ОСОБА_9 , які визнані судом неправдивими, та є такими, що не узгоджуються з доказами, дослідженими суддею в судовому засіданні.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України).

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосується з метою виховання особи, яка вчинили адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

За загальними правилами ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Стаття 280 КУпАП визначає обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, з урахуванням суті та характеру вчиненого ОСОБА_1 грубого адміністративного правопорушення у сфері транспорту, за відсутності обставини, що пом`якшують його відповідальність, з метою запобіганню вчинення ним нових правопорушень у сфері транспорту, суд вважає за необхідне застосувати відносно ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення у виді штрафу, що передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП. При цьому, суд враховує, що згідно юридичної структури видів адміністративних стягнень, передбачених ст. 24 КУпАП, штраф за своєю юридичною суттю є одним із найменш суворіших видів адміністративних стягнень, що передбачені даною статтею КУпАП, а також встановлений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП як безальтернативний і єдиноможливий (згідно логіки законодавця), без позбавленням права керування транспортними засобами (так як ОСОБА_1 позбавлений права керування транспортними засобами постановою Хорольського районного суду Полтавської області від 18.01.2017 року за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Справа № 548/7/17, Провадження № 3/548/8/17).

Згідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення, у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку покладено таке стягнення. Враховуючи цю норму законодавства та виходячи з положень ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір у даній справі про адміністративне правопорушення в сумі 420 грн 40 коп належить стягнути з ОСОБА_1 .

На підставі викладеного та керуючись ст. 61 Конституції України, ст.ст. 9, 23, 32, 33, ч. 1 ст. 130, 251, 252, 280, 283, 284, 289, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави без позбавленням права керування транспортними засобами.

Реквізити для сплати штрафу: Полтавська/21081300 код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рр UA0016001)

У разі несплати добровільно штрафу протягом 15 днів з дня вручення копії постанови, при примусовому виконанні постанови суду згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП сума штрафу, вказана вище, підлягає стягненню у подвійному розмірі - в сумі 20 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420.40 грн.(отримувач: ГУК Полтав.обл/Полтавська/21081300 код отримувача , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рр: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Полтавської області протягом 10 діб з дня її винесення шляхом подачі апеляції через Хорольський районний суд Полтавської області.

Суддя: В.П. Старокожко