ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 953/6391/20 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/1016/20 Колесник С.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 грудня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Манохіна А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 30 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

14 квітня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282911 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 14 квітня 2020 року о 1920 год. в м. Харкові, вул. Алчевських, буд. 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння: підвищена жвавість, почервоніння обличчя, порушення мови. Освідування на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я на вул. Шевченко, 28 відмовилась у присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Київського районного суду м. Харкова від 30 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та застосовано до неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі 10 200 грн з одночасним позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з вказаною постановою судді, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 30 червня2020 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суддя дійшов до помилкового висновку про наявність в її діях складу адміністративного правопорушення, не надав належної оцінки зібраним стороною захисту доказами та не звернув уваги на численні порушення з боку працівників поліції.

Зазначає, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази про керування нею транспортним засобом.

Згідно з наданим поліцейським відеозапису їй не роз`яснено порядку проходження огляду, не роз`яснено її права та обов`язки, в порушення вимог статті 256 КУпАП даний відеозапис не був долучений до протоколу про адміністративне правопорушення.

Вважає, що відеозапис на який посилається суддя не є доказам в розумінні вимог КУпАП, оскільки природа походження даного відеозапису невідома про його наявність не зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення.

Посилається, що згідно рапорту поліцейського підставою для зупинки транспортного засобу стало повідомлення від оператора «102».

Проте, відповідно до відповіді т.в.о. начальника Київського ВП ГУНП в Харківській області о 1925 год. 14 квітня 2020 року до відділу поліції надійшло повідомлення про керування ОСОБА_1 транспортним засобом під дією наркотичних засобів, яке надійшло від ОСОБА_2 , який є патрульним поліцейським, та саме він склав протокол про адміністративне правопорушення.

Також в своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що постанову за частиною 1 статті 126 КУпАП скасовано рішенням Київського районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

ОСОБА_1 вважає, що повідомлення від оператора «102» не було та воно фактично сфальсифіковано поліцейським для надання своїм діям ознак законності.

За вказаних обставин, оскільки вона не керувала транспортним засобом, а лише перебувала у ньому, вона не може бути суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП.

Крім того, ОСОБА_1 вказує, що пояснення свідків без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами, їй не роз`яснено права і обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статті 268 КУпАП, не проведено огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, поліцейськими не складено акту огляду та грубо порушено процедуру огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника адвоката Манохіна А.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, допитавши у якості свідка поліцейського ОСОБА_3 , апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП, суддя виходив з того, що в її діях наявний склад адміністративного правопорушення, яке виразилось у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.5 ПДР України.

З зазначеним висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення вимог пункту 2.5 ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з пунктом 4 розділу І Інструкції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Відповідно до частини 4 статті 266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Пункт 6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (далі за змістом Інструкція 2) передбачає, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Судовим розглядом встановлено, що 14 квітня 2020 року о 1920 год. в м. Харкові, вул. Алчевських, буд. 49, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння та в присутності двох свідків відмовилась від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД»

В наслідок зазначених подій поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282911 від 14 квітня 2020 року за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, крім протоколу про адміністративне правопорушення, підтверджується:

- письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які були залучені поліцейськими та були свідками відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я (а.с. 4-5);

- відеозаписом з нагрудних камер поліцейських, на якому зафіксовано, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та як поліцейський в присутності двох свідків пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, на що остання відповідає, що нічого не вживала. На повторну пропозицію поліцейського пройти огляд ОСОБА_1 відмовилась. Вказані події відбуваються в присутності двох свідків (а.с. 6);

- даними про відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, яке здійснено в порядку, передбаченому статтею 2652, частиною 1 статті 266 КУпАП. Згідно з рапорту поліцейського після оформлення матеріалів автомобіль «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 було залишено на паркувальному майданчику, що відповідає частини 3 статті 2652 КУпАП (а.с. 7).

Відповідно до частини 4 статті 256 КУпАП при складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Інструкції особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

ОСОБА_1 таким правом не скористалась, письмових пояснень не надала, протокол про адміністративне правопорушення підписувати відмовилась, про що поліцейським зроблено відповідні записи.

Копію протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 отримала наступного дня 15 квітня 2020 року.

Заперечень, зауважень щодо порушень поліцейськими законодавства при складанні протоколу за частиною 1 статті 130 КУпАП, невідповідність внесених до протоколу даних не заявляла та на відеозаписі не зафіксовано.

Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколів про адміністративне правопорушення, вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 2652, 266, 268 КУпАП, Інструкції, Інструкції 2, поліцейськими дотримано.

Апеляційний суд вважає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суддею відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлено фактичні обставини адміністративного правопорушення.

Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.

Дослідивши зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 апеляційний суд визнає їх належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

За вказаних обставин, апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що пояснення свідків без їх допиту у судовому засіданні є неналежними доказами.

При цьому, апеляційний суд враховує, що письмові пояснення свідків, які наявні в матеріалах справи, узгоджуються з фактичними обставинами справи події.

Допитаний у якості свідка поліцейський ОСОБА_3 який пояснив, що під час патрулювання 14 квітня 2020 року, приблизно о 1900 год. на службовий планшет надійшло повідомлення про те, що до Київського ВП рухається підозрілий автомобіль «Subaru Legacy», д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого ймовірно перебуває в стані сп`яніння. Прибувши до відділу поліції зазначеного в орієнтуванні автомобіля виявлено не було. Через деякий час автомобіль, який підпадав під орієнтування під`їхав за кермом якого перебувала ОСОБА_1 . Його напарник одразу підійшов до ОСОБА_1 , роз`яснив їй права та в присутності двох свідків запропоновав пройти їй огляд на стан наркотичного сп`яніння. Він зателефонував на «102» та повідомив, що вказане в орієнтуванні авто вже виявлено. Він складав протокол про адміністративне правопорушення.

Також в судовому засіданні, апеляційним судом оглянуто відеозапис з відеореєстратора з патрульного автомобіля на якому зафіксовано, що до Київського ВП під`їхав автомобіль синього кольору із-за керма якого вийшла ОСОБА_1 та до неї одразу підійшов поліцейський (а.с. 41).

Оцінюючи надані свідком пояснення, оглянутий відеозапис, апеляційний суд приходить до висновку, що доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 не керувала транспортним засобом не знаходять свого обґрунтованого підтвердження та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Доводи апеляційної скарги про те, що відеозапис на який посилається суддя в оскаржуваній постанові не є доказам в розумінні вимог КУпАП, апеляційний суд до уваги не приймає, з огляду на таке.

Частиною 1 статті 40 Закону України «Про національну поліцію» врегульовано застосування поліцейськими технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Крім того, відповідно до вимог статті 251 КУпАП технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису є доказами в справі про адміністративне правопорушення та в силу положень статей 251, 252 КУпАП є предметом оцінки суду у сукупності з іншими доказами при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з цим, апеляційний суд враховує, що відеозапис на якому зафіксовано керування ОСОБА_1 автомобілем надійшло до суду з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області та долучено суддею до матеріалів справи.

Відповідно, у апеляційного суду відсутні підстави вважати зазначений відеозапис неналежним доказом у справі.

Доводи апеляційної скарги про те, що повідомлення від оператора «102» фактично сфальсифіковано поліцейським для надання своїм діям ознак законності, апеляційний суд визнає необґрунтованими, оскільки такі дії поліцейського відповідали його професійній діяльності відповідно до Закону України «Про національну поліцію».

При цьому також слід зазначити, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 282911 від 14 квітня 2020 року складено за невиконання ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України.

Доводи апеляційної скарги про те, що поліцейським не роз`яснено ОСОБА_1 її права і обов`язки, передбачені статтею 63 Конституції України, статті 268 КУпАП не знаходять свого обґрунтованого підтвердження в розумінні вимог статте 251 КУпАП.

При цьому, апеляційний суд враховує, що згідно відеозапису з нагрудних камер поліцейських ОСОБА_1 неодноразово було запропоновано надати письмові пояснення до протоколу про адміністративне правопорушення, на що вона відмовилась.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те що поліцейські не пропонували їй пройти огляд за допомогою газоаналізатора, апеляційний суд до уваги не приймає, оскільки відповідно до пункту 12 розділу ІІ Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного сп`яніння огляд водія проводиться виключно в закладі охорони здоров`я.

Разом з цим, положеннями статті 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких адміністративне затримання, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.

Заходи забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не оскаржувала.

З цих підстав апеляційний суд не приймає до уваги доводи апеляційної скарги про те, що поліцейськими порушено процедуру огляду водія на стан сп`яніння.

Враховуючи вищевикладене, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 апеляційним судом не встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права або порушення норм процесуального права, та підстав для скасування постанови судді Київського районного суду м. Харкова від 30 червня 2020 року не вбачає.

Керуючись ст. ст. 130, 245, 251, 252, 256, 2652, 266, 268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Харкова від 30 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна