П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" вересня 2020 р. Справа № 596/1233/20

Провадження № 3/596/573/2020

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Митражик Е.М., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працюючої, за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно матеріалів, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , а саме, протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 545497 від 27.07.2020 року, ОСОБА_1 25.06.2020 року близько 11:00 год. в с. Карашинці вчинила домашнє насильство відносно ОСОБА_2 , а саме фізичного та психологічного характеру в присутності дитини ОСОБА_3 , 2013 року народження, чим спричинила психологічний тиск, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про час, дату та місце розгляду справи, заяв не надходило.

З огляду на викладене, враховуючи, що судом було здійснено усі можливі заходи, направлені на належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, стислі строки розгляду справи, в зв`язку з чим вважаю за можливе справу слухати без її участі.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримав письмові пояснення та доповнив, що 25.06.2020 року в с.Карашинці Гусятинського району ОСОБА_1 в присутності дитини, яка кричала та плакала, вчинила відносно нього разом з батьками напад, нанісши тілесні ушкодження. Після чого він викликав поліцію та швидку медичну допомогу. Вважає, що ОСОБА_1 слід взяти на профілактичний облік кривдника відповідно до ст.21-6 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Розглянувши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Як видно із письмових пояснень особи яка притягується до адміністртаивної відповідальності зазначено, що ОСОБА_1 з протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 545497 від 27.07.2020 року не згідна.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_1 від 27.07.2020 року, 25.06.2020 року близько 11:00 год. в с. Карашинці, Гусятинського району Тернопільської області, вона зайшла в будинок чоловіка для того щоб побачитися з дитиною, оскільки батько її дитини не виходить на зв`язок тривалий час. Де ОСОБА_2 вихопив в неї телефон та наніс удар в область обличчя, при цьому свідком даної події була мала дитина ОСОБА_4 , що спричинило сильний психологічний тиск та почав злякано кричати, внаслідок чого дитина згадує негатив, боїться факту, що тато злий (тобто ОСОБА_2 ).

Ч.1 ст.173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» № 2229-VIII від 7 грудня 2017 року (далі Закон № 2229-VIII) визначає домашнє насильство як діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчинюються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

При цьому психологічне насильство визначається як форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ч.1 та ч.2, ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

За ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

В справі "Малофєєва проти Росії" (рішення від 30.05.2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Як вбачається з досліджених судом матеріалів, в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 545497 від 27.07.2020 року, не зазначено суті адміністративного правопорушення, а саме, які саме умисні діяння(дії або бездіяльність) фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілим, вчинила ОСОБА_1 по відношенню до ОСОБА_2 та малолітнього ОСОБА_3 , 2013 року народження, в чому вони полягали, тобто не визначена об`єктивна сторона складу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення. Фабула правопорушення, викладена у протоколі не відповідає диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Згідно зі статтями 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, і це має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Ст. 247 КУпАП України передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

В зв`язку з наведеним, вважаю, що справу слід закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Зважаючи на вищенаведене, клопотання ОСОБА_2 про уповноваження органів поліції взяти ОСОБА_1 на профілактичний облік кривдника відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» є безпідставним та задоволенню не підлягає.

На підставі наведеного та керуючись п.1 ст. 247, 283-284 КУпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя: Е.М. Митражик