Єдиний унікальний номер судової справи 487/2734/20
Номер провадження 33/812/314/20 Головуючий у місцевому суді: Кузьменко В.В.
Категорія: ст.130 КУпАП Головуючий у апеляційному суді: Серебрякова Т.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року місто Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Серебрякової Т.В.

із секретарем судового засідання - Тимошенком О.С.,

за участю:

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та

його представника - Гречаної Є.Й.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Миколаївського апеляційного суду апеляційну скаргу особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2020 року, в частині визнання

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця села Касперівка Новоодеського району Миколаївської області, громадянина України, який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Заводського районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2020 року встановлено, що 10 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 поліцейським патрульної поліції 1 взводу 2 роти 3 батальйону УПП в Миколаївській області сержантом поліції Голімбієвським С.Ю. складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП про те, що 10 травня 2020 року о 18 годині 56 хвилин ОСОБА_1 , керував транспортним засобом - автомобілем марки і моделі ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в місті Миколаєві по вулиці Корабелів, 12, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 6810, заводський номер ARAM-3601, тест №2170, результат якого склав 2.26 проміле, чим водієм ОСОБА_1 було порушено вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі особа, притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2020 року та прийняти нову постанову про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначав, що не погоджувався з результатами перевірки на стан сп`яніння, що проводився поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу за допомогою Газоаналізатора Drager Alcotest 6810, заводський номер ARAM-3601, проте, в порушення вимог закону, поліцейські не направили його пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі.

Заслухавши пояснення особи, яка подала апеляційну скаргу, ОСОБА_1 та його представника Гречаної Є.Й., перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до наступного.

За змістом ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення), за обставин, викладених у даній постанові суду.

З вказаним висновком суд апеляційної інстанції погоджується.

У п.11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02 липня 2015 року передбачено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року, учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

За п.1.3 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9).

Відповідно до положень п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.ч.2,3,5 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду визначає Порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року за №1103 (далі - Порядок).

Відповідно до п.п.2,3,4,6,7,8 вказаного Порядку огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Огляд проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Відповідно до п.7 розділу ІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року за №1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0.2 проміле алкоголю в крові.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.130 КУпАП (в редакції Закону України №1446-VIII від 07 липня 2016 року) передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД №289668 від 10 травня 2020 року, водій ОСОБА_1 10 травня 2020 року о 18 годині 56 хвилині керував транспортним засобом - автомобілем марки та моделі ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вулиці Корабелів №12 в місті Миколаєві, в стані алкогольного сп`яніння.

Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку проводився на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціального технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 6810, заводський номер ARAM-3601, тест №2170, вміст алкоголю в крові склав 2.26 проміле.

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 убачається, що 10 травня 2020 року вони були запрошені співробітниками поліції в якості свідків при складані матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом - автомобілем марки і моделі ВАЗ 21043, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. В присутності свідків водій ОСОБА_1 погодився пройти у встановленому законом порядку обстеження на місці зупинки транспортного засобу, для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 6810, заводський номер ARAM-3601, тест №2170 та, при цьому, водій з результатами тесту був згоден.

З огляду на наведене, місцевим судом вірно встановлено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.«а» п.2.9 Правил дорожнього руху України, оскільки керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Щодо невідповідності вимогам закону складеного відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, про які зазначає останній, то апеляційний суд вважає, що протокол відповідає вимогам ст.256 КУпАП, містить чітко викладену суть вчиненого правопорушення та є джерелом доказової інформації про подію правопорушення та особу, яка його вчинила.

Разом з тим, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 провину свою не визнав та зазначив, що працівниками поліції було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, оскільки він був не згодний з результатом огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але працівники поліції не запропонували йому проїхати до закладу охорони здоров`я.

На думку суду, доводи апеляційної скарги про порушення вимог ст.266 КУпАП у зв`язку з тим, що працівниками поліції ОСОБА_1 не було запропоновано пройти огляд у медичному закладі через незгоду з результатами тесту, є безпідставними.

Так, твердження про те, що ОСОБА_1 був незгодний з результатами тесту зафіксованими за допомогою спеціального технічного засобу Газоаналізатора Drager Alcotest 6810, заводський номер ARAM-3601, не відповідають дійсності, оскільки спростовуються, матеріалами справи, зокрема письмовими поясненнями свідків, згідно яких ОСОБА_1 не висловлював ніяких заперечень щодо результатів проведеного тесту та не просив пройти огляд в медичному закладі.

В судовому засіданні апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 вказані обставини підтвердила та зауважила, що на момент отримання результатів тестів водій ОСОБА_1 не висловлював свою незгоду з ними.

Підстави ставити під сумнів письмові пояснення вищевказаних свідків, відсутні, оскільки ці пояснення є послідовними і повністю узгоджуються як між собою, так і з відомостями, котрі слідують з документів, що містяться в матеріалах справи та є доказами вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Будь-яких обставин, які б свідчили про те, що вищевказані свідки надавали недостовірні відомості, під час розгляду справи встановлено не було.

До того ж, вищевказані твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з приводу незгоди з результатами тесту, не спростовують винуватості останнього та факту перебування його у стані алкогольного сп`яніння.

Посилання представника ОСОБА_1 - Гречаної Є.Й. в судовому засіданні апеляційної інстанції на те, що прилад Драгер 6810 не був калібрований у встановленому законом порядку, а тому покази даного приладу не можуть бути доказом знаходження ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, не заслуговує на увагу та є безпідставним, оскільки міжповірочний інтервал для категорії законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки «Вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається» встановлено наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13 жовтня 2016 року №1747, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 01 листопада 2016 року за №1417/29547, і становить один рік.

Відповідно до Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки Серії А №007292, виданого фірмі Drager Safety AG & Co/ KGaA, ним засвідчено, що на підставі позитивних результатів державних контрольних випробувань Міністерством економічного розвитку і торгівлі України затверджений тип засобів вимірювальної техніки «Газоаналізатори Alkotest» за №У788-14, міжповірочний інтервал установлений під час затвердження засобів вимірювальної техніки 1 рік (а.с. 8).

Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність», від 05 червня 2014 року, який набрав чинності 01 січня 2016 року, засоби вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології, є законодавчо регульованими засобами вимірювальної техніки. До таких засобів вимірювальної техніки відносяться і вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається. Пунктом 1 ст.17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» встановлено, що законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Законом України «Про метрологію та метрологічну діяльність» не встановлено вимог до законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що вже перебувають в експлуатації, пов`язаних з наявністю чинних сертифікатів відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, які видавалися Міністерством економічного розвитку і торгівлі України до 01 січня 2016 року.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/2469 від 04 червня 2019 року за результатами повірки газоаналізатору Alkotest 6810 зав. №ARAM-3601 встановлено, що він відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013, свідоцтво є чинним до 04 червня 2020 року (а.с.7).

Як вбачається з роздрукованого результату приладу Драгер 6810 №2170, за допомогою якого ОСОБА_1 проходив огляд, останнє калібрування приладу проводилось 04 червня 2019 року, ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння 10 травня 2020 року, що свідчить про належне здійснення повірки та калібрування приладу Драгер 6810, а відтак підстави для визнання його результатів недійсними відсутні.

Отже, перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що місцевий суд вірно оцінив наявні в даній справі докази, відповідно до вимог ст.251 КУпАП та дійшов до правильних висновків про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п.п. «а» п.2.9 Правил дорожнього руху України, а також що його дії слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення таких дій), як керування транспортним засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу, що адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 КУпАП відноситься до тих правопорушень, яке за своїм характером є грубим суспільно небезпечним проступком в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху та є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Стосовно процесуальних порушень судом першої інстанції, то апеляційний суд виходить з того, що процесуальні права ОСОБА_1 , в тому числі права на доступ до правосуддя, поновлені шляхом звернення до апеляційного суду.

Тобто, при перегляді постанови суду першої інстанції в апеляційному суді останньому була надана можливість в повному обсязі реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, та скористатися ними.

З приводу доводів ОСОБА_1 про порушення місцевим судом його права на захист, то вони є такими, що не ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, відповідно до протоколу судового засідання від 12 червня 2020 року, судовий розгляд проводився за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , та судом були роз`яснені права, передбачені ст.268 КУпАП, але останній таким правом скористався лише під час звернення до суду із заявою від 12 червня 2020 року вже після проведення судового засідання.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції в межах її оскарження, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

При накладенні адміністративного стягнення, місцевий суд обґрунтовано врахував характер вчиненого правопорушення, а також те, що водій ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Стягнення за вчинення адміністративного правопорушення призначено ОСОБА_1 відповідно до санкції ч.1 ст.130 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення).

Тому підстав для скасування постанови Заводського районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення) суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Заводського районного суду міста Миколаєва від 12 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.В. Серебрякова