Справа № 206/4230/20
Провадження № 3/206/1875/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Шаповала Є.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участю особи стосовно якої складено

протокол пр адміністративне правопорушення: ОСОБА_1

захисника-адвоката Пасічника С.О.

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне серії ДПР18 № 129272 від 05.09.2020, вбачається, що водій ОСОБА_1 05.09.2020 о 17 год. 00 хв. в м. Дніпро, Самарського району по вул. Андрія Сахарова, 19, керував автомобілем ВАЗ 2115 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови. В установленому законом порядку не пройшов медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що складено висновок під № 4132. Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковані за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, що передбачає відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні, особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину не визнав в повному обсязі, заперечував щодо обставин викладених в протоколі. Разом з тим зазначив, що 05.09.2020 він домовився зі своїм знайомим, що той відвезе його до СТО, яке розташована по вул. Малиновського в м. Дніпро. Після цього він разом з знайомим, який перебував за кермом його автомобіля поїхали до вказаної станції. Рухались вони з невеликою швидкістю, оскільки авто було в несправному стані, по дорозі а саме по вул. Андрія Сахарова, м. Дніпро в автомобілі спустило колесо, де в подальшому і відбувались події. Після чого його знайомий пішов шукати будь-який розташований поблизу сервіс шино монтажу, а він залишився у автівці. Через деякий час під`їхав автомобіль патрульної поліції. Працівники поліції сказали, що автомобіль припаркований у не відведеному для цьому місці, на що він зазначив останнім що в нього сталося вказана подія. Однак співробітники поліції не реагуючи на його пояснення сказали, що він перебуває в стані сп`яніння, однак в якому саме не зазначили та сказали йому необхідно пройти огляд на приладі Драгер, на що він пояснив останнім що він не перебував за кермом та що його знайомий який був водієм незабаром повернеться, проте поліцейські все одно наполягали на проходженні огляду та надали йому відповідний прилад для проходження. Він продувся у драгер, результат тесту показав що він не перебуває у стані алкогольного сп`яніння, на що співробітники поліції сказали, що потрібно їхати до медичного закладу де він повинен пройти огляд ще і на стан наркотичного сп`яніння, тому що вони нібито вбачають у нього саме такі ознаки. Він поїхав разом з співробітниками поліції до медичного закладу, щоб пройти вказаний огляд, тому боявся що його автомобіль заберуть на штраф майданчик. В медичному закладі йому сказали, що необхідно здати біологічний матеріал, а саме «сечу» для проходження огляду, на він погодився. Тривалий час він намагався здати вказаний матеріал, однак не зміг цього зробити фізологічно не зміг. Після чого, співробітники поліції склали відносно нього протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження огляду. За вказаних обставин просив протокол закрити, за відсутністю подію та складу адміністративного правопорушення в його діях.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , надала суду аналогічні покази та зазначила, що ОСОБА_1 є її сином. Разом з тим зазначила, що син взагалі не вживає алкогольних напоїв, наркотиків, оскільки хворіє. За кермом своєї автівки в день складання протоколу не був, за кермом автівки був його товариш.

Вислухавши пояснення особи, стосовно якої був складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , свідка, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно положень ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або якщо особа, що керує транспортним засобом відмовиться пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан сп`яніння.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 24 Постанови звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Пунктом 27 вказаної постанови визначено, що відповідальність за ч.1 ст. 130КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Керування транспортним засобом слід розуміти, як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Переконливих доказів того, що ОСОБА_1 керував 05.09.2020 о 17 год. 00 хв. в м. Дніпро, Самарського району по вул. Андрія Сахарова, 19, керував автомобілем ВАЗ 2115 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови, матеріали справи не містять. За таких підстав суд приходить до висновку, що викладені в протоколі обставини того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження.

Таким чином, оскільки, керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП, а керування самим ОСОБА_1 транспортним засобом в той період категорично заперечується, й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, суд, виходячи з принципу презумпції невинуватості, не може встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а, отже, й складу самого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановити неможливо.

Окрім того, як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 129272 від 05.09.2020, вбачається, що водій ОСОБА_1 05.09.2020 о 17 год. 00 хв. в м. Дніпро, Самарського району по вул. Андрія Сахарова, 19, керував автомобілем ВАЗ 2115 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, порушення мови. В установленому законом порядку не пройшов медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що складено висновок під № 4132. Дії ОСОБА_1 співробітниками поліції кваліфіковані за порушення п.2.5 Правил дорожнього руху, що передбачає відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Під судового засідання, з показів особи стосовно якої складено протокол про адміністративне ОСОБА_1 та показів свідка ОСОБА_2 , було встановлено що ОСОБА_1 проїхав до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, однак пройти вказаний огляд останній фізіологічно не зміг.

Разом з тим в матеріалах справи міститься медичний висновок під № 4132 від 05.09.2020, складений лікарем наркологом Задогіної Н.Г., відповідно до якого зазначено що ОСОБА_1 у встановленому законом порядку огляд на стан сп`яніння не пройшов.

Відповідно до Інструкцієї «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду (затв. Постановою КМУ №1103 від 17.12.2008р.) та Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376.

Відповідно до п. 2 розділу Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» - водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Обов`язковому огляду підлягають водії транспортних засобів - учасники ДТП, унаслідок якої є особи, які отримали тілесні ушкодження. Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду на стан сп`яніння і проведення такого огляду здійснюються відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (зі змінами).

Згідно п.4 Розділу 1 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

У відповідності до п. п.1, 6, 7, 8, 9 Розділу І Інструкції « Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я. Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

У відповідності до п.7. 8, 12, розділу ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове. Метою лабораторного дослідження є виявлення або уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

В судовому засіданні з показів ОСОБА_1 , а також відеозапису дослідженому під час судового засідання, встановлено що ОСОБА_1 в медичному закладі було запропоновано здати сечу для проведення аналізу, яку він здати не зміг. Питання щодо дослідження слини, змивів з поверхні губ та крові лікарем-наркологом не вирішувалося.

В порушення вимог пунктів 12, 13 вищевказаної Інструкції у водія не відбиралися для дослідження біологічного середовища кров, слина чи змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, тобто ОСОБА_1 не було надано можливості здати інший вид біологічного середовища для аналізу, що прямо передбачено пп. 12, 13 Інструкції, лікарем закладу охорони здоров`я та співробітником поліції не було дотримано передбаченої законом процедури, лабораторні дослідження біологічного середовища на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, яке є обов`язковим, не проводилось.

У зв`язку з цим висновок лікаря КП «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» ДМР» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння від 05.09.2020 під № 4132 за обставин не проведення лабораторних досліджень, відповідно до п. 22 Розділу ІІІ Інструкції є недійсним і не може бути покладений в обґрунтування доведеності вини ОСОБА_1 , як і не може слугувати підставою для складання протоколу про адміністративне правопорушення за відмову від проходження огляду, передбаченою п. 2.5 ПДР за яке передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, диспозиція статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак, жодна з вимог з диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП не була викладена в фабулі протоколу серії ДПР18 № 129272 від 05.09.2020 складеному співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 .

Відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію" завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Згідно з вимогами п.1, 2, 3, 4, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Разом з тим, статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте в ході розгляду встановлено, що працівники поліції під час складання вказаного протоколу не дотримались вищезазначених вимог закону.

Так, Європейський суд з прав людини у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

За таких обставин, оцінюючи наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність факту вчинення поза розумним сумнівом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки суд вважає, що інспектором поліції не було дотримано самого порядку пропонування та отримання такої відмови у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Згідно з ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні толкуватись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

За таких обставин, оцінюючи наявні докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність факту вчинення поза розумним сумнівом ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП у вигляді відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки суд вважає, що інспектором поліції не було дотримано самого порядку пропонування та отримання такої відмови у відповідності до вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»..

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у справі доказів не є достатньою для висновку про те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив Правила дорожнього руху, тобто, що у його діях є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справи, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Керуючись ст.ст. 247,284 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко