Справа № 128/1713/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

23 липня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького районного суду Вінницької області Саєнко О.Б., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління Держпраці у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 , працюючого головним лікарем КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Лука- Мелешківської сільської ради», проживаючого в АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 41 КпАП України,

УСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення № 8604/1573/АВ/П/ПТ від 07.07.2020 року, складеного інспектором праці Жовмір Костянтином Олеговичем, убачається, що ОСОБА_1 у квітні 2020 року ОСОБА_2 виплатив заробітну плату за першу половину місяця у меншому розмірі ніж за фактично відпрацьований час. У квітні 2020 року ОСОБА_2 працювала на 0.5 посадового окладу з оплатою у розмірі 3200 гривень станом на момент виплати заробітної плати ОСОБА_2 відпрацювала 6 робочих днів, що передбачає виплату заробітної плати за першу половину місяця за мінусом податків у розмірі не меншому ніж 1427,05 гривень, однак їй виплачена сума заробітної плати за першу половину місяця - 1046,50 гривень

Крім цього, ОСОБА_1 у квітні 2020 року ОСОБА_3 виплатив заробітну плату за першу половину місяця у меншому розмірі ніж за фактично відпрацьований час. У квітні 2020 року ОСОБА_3 працював на повну ставку посадового окладу з оплатою у розмірі 6000 гривень, станом на момент виплати заробітної плати ОСОБА_3 відпрацював 9 робочих днів, що передбачає виплату заробітної плати за першу половину місяця за мінусом податків у розмірі не меншому ніж 2 070 гривень, однак йому виплачена сума заробітньої плати за першу половину місяця 1 932 гривень, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 41 КпАП України.

Також в даному протоколі зазначено, що порушення виявлене та зафіксоване в акті інспекційного відвідування № ВН 8604/1573/АВ від 07.07.2020 року о 12:40 год.

До судового засідання ОСОБА_1 не з`явилися, однак надав суду заяву про проведення судового розгляду у даній справі за його відсутності, просить суд закрити провадження у справі, в зв`язку з закінченням строку накладення на нього адміністративного стягнення на підставі ст. 38 КпАП.

За таких обставин, суд вважає за можливе прийняти рішення по справі у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали адміністративної справи та оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає за необхідне закрити провадження у даній справі, виходячи з такого.

Питання закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення врегульовано статтею 247 КУпАП.

Приписи цієї статті встановлюють обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення. Зокрема, відповідно до пункту 7 частини першої цієї статті до підстав, за наявності яких провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, віднесено закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 38 КпАП України, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частині третій цієї статті.

Зі змісту наведених правових норм вбачається, що закриття провадження у судовому порядку можливе за одночасної наявності таких умов:

-вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення;

-закінчення встановленого законом трьох місячного строку, перебіг якого розпочинається з дня вчинення правопорушення (при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення).

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

При вирішенні питання щодо закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду такої справи строків накладення адміністративного стягнення, визначених статтею 38 КУпАП, необхідно враховувати положення статті 6 Конституції України, згідно з якою органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених Конституцією межах і відповідно до законів України.

Отже, суд при здійсненні правосуддя повинен діяти у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України, не втручаючись у діяльність інших гілок державної влади, зокрема діяльність адміністративних органів.

Пункт 7 частини першої статті 247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Крім того, системне тлумачення абзацу першого статті 247 КУпАП дозволяє суду дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Таким чином, поєднання закриття справи з одночасним визнанням вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення є взаємовиключними рішеннями, і прийняття таких двох взаємовиключних рішень в одній постанові про закриття справи свідчить про порушення права людини на справедливий суд, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. За правилами статті 284 КУпАП рішенням, що доводить вину особи, є постанова про накладення адміністративного стягнення або застосування заходів впливу, умовою якої є встановлення вини.

Отже, наявність вини встановлюється саме під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, вина осіб, що притягуються до адміністративної відповідальності, не встановлюється у справах, у яких провадження закривається.

Як вбачається з правових висновків, викладених в п. 17, 18 постанови Верховного Суду від 03.05.2018 року по справі № 487/2854/17, Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить визначення поняття "триваюче" правопорушення. Проте, в теорії адміністративного права під триваючим правопорушенням розуміють тривале невиконання вимог правової норми у вигляді дії або бездіяльності. Характер триваючого правопорушення оцінюється судом в кожному конкретному випадку індивідуально. Верховний Суд у постанові від 11 квітня 2018 року у справі № 804/401/17 зазначив, що триваюче правопорушення - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків. Триваюче правопорушення припиняється лише у випадку усунення стану за якого об`єктивно існує цей обов`язок, виконанням обов`язку відповідним суб`єктом або припиненням дії відповідної норми закону.

Суд вважає, що у даному випадку адміністративне правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 41 КпАП України не носить характер триваючого, оскільки суб`єктом складання протоколу - інспектором праці Жовмір К.О. не доведено переде судом дану обставину відповідними доказами, а саме що особа, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 перебуває надалі у стані безперервного продовження вчинення адміністративного правопорушення, що передбачене ч.1 ст. 41 КпАП України.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що на момент розгляду даної справи суд встановив, що закінчився строк накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 передбачений ч. 2 ст. 38 КпАП України, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення убачається, що день події зазначений 14.04.2020, що є обставиною, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення, а тому провадження, згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України, підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 38, п.7 ч.1 ст.284 КпАП України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання захисника Шеремети Юрія Петровича задовольнити.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскарженою до Вінницького апеляційного суду через Вінницькій районний суд Вінницької області, шляхом подання апеляційної скарги, протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: О.Б. Саєнко