ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/1783/20 Номер провадження 33/814/493/20Головуючий у 1-й інстанції Калько О. С. Доповідач ап. інст. Захожай О. І.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Захожай О.І.

при секретарі Радько О.М.,

за участі апелянта ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Полтава справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку смт. Семенівка Полтавської обл., проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КпАП України з накладенням адміністративного стягнення 40 годин громадських робіт.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, 17.04.2020 о 12 год. 15 хв. ОСОБА_1 за адресою: м. Полтава вул. Лавчанська, 3 не виконала неодноразове законне розпорядження (вимогу) поліцейського про припинення правопорушення, а саме хапала працівника поліції за одяг, поводила себе зухвало та нахабно, відмовлялась залишити громадський транспорт не маючи при собі відповідну довідку з місця роботи, чим вчинила злісну непокору законному розпорядженню працівника поліції та вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 185 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді про притягнення її до адміністративної відповідальності за ст.185 КпАП України.

Свою апеляційну скаргу обгрунтовує тим, що постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права та не відповідає фактичним обставинам справи.

Вказує, що поліцейські не склали протокол про адміністративне правопорушення на місці події. Відомості зазначені в протоколі не відповідають дійсності, навпаки її поліцейські витягували за одяг з салону автобуса та пошкодили її речі. Події, які відображені в протоколі про адміністративне правопорушення не зафіксовані відеозаписом та показаннями свідків.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 не заперечувала той факт, що не виконала неодноразове законне розпорядження поліцейського про припинення правопорушення та відмовилася залишити громадський транспорт, не маючи при собі довідку з місця роботи. Такі свої дії пояснила, тим, що 17.04.2020 їй потрібно було забрати дитину з лікарні, яка знаходиться на відстані майже 15 кілометрів від місця її проживання. Особистого транспорту вона не має, коштів на поїздку на таксі не мала, сусіди та знайомі відмовилися допомогти, оскільки під час карантину хвилювались за своє здоров`я та життя. Здолати відстань до лікарні і назад пішки з дитиною не мала можливості у зв`язку з станом здоров`я. Крім того, вказує, що вона не заміжня та самостійно виховує двох неповнолітніх дітей, в тому числі дошкільного віку, які часто хворіють та перебувають на диспансерному обліку. ОСОБА_2 є малозабезпеченою та проживає за рахунок соціальних виплат, іншої грошової підтримки не отримують. Зазначила, що щиро розкаюється у вчиненому.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказів, яким дана правильна юридична оцінка.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, як то передбачено ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини справи, особу порушника ОСОБА_1 , яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалась, наслідки даного порушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали значної шкоди державним чи суспільним інтересам, остання щиро розкаялася у вчиненому, вважаю за можливе обмежитись усним зауваженням.

На переконання суду, застосування такого виховного заходу, як усне зауваження буде достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

А тому вважаю, що постанову Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП необхідно скасувати та постановити нову постанову, звільнивши її від адміністративної відповідальності за малозначністю, і обмежитись щодо неї усним зауваженням.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.22, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - задовольнити.

Постанову судді Київського районного суду м. Полтави від 05 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати, а справу провадження закрити на підставі ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Полтавського

апеляційного суду Захожай О.І.