ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/820/20 Справа № 932/5130/20 Суддя у 1-й інстанції - Карягіна Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Дніпрі, справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Павленко О.Г. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення передбаченого за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Так, судом встановлено, що 26.04.2020 року о 04.30 год. водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на пр. Б. Хмельницького, 111 у м. Дніпро, керував автомобілем «Мазда» д/н НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Павленко О.Г. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Зазначає, що суд першої інстанції не врахував пояснення ОСОБА_1 , який у судовому засіданні свою вину не визнав та пояснив, що обставини, які викладені у вищенаведеному протоколі не відповідають дійсності, оскільки транспортним засобом - автомобілем засобом «Мазда 6» номерний знак НОМЕР_1 він 26.04.2020 року в стані алкогольного сп`яніння не керував, а перебував біля автомобіля коли він не рухався в той момент коли до нього підійшов співробітник поліції.

Вказує на те, що співробітники поліції підійшли до ОСОБА_1 у той час, коли автомобіль стояв на парковці та не рухався, що підтверджується відеозаписом з боді-камер поліцейських, переглянутим у суді. Так, згідно вказаного відеозапису запис починається з того моменту, як поліцейський підходить до автомобіля «Мазда 6» номерний знак НОМЕР_1 , коли він стоїть, а ОСОБА_1 в цей момент знаходиться біля автомобіля (його передній частині) і розмовляє по телефону.

Звертає увагу на те, що суд першої інстанції безпідставно визнав належними та допустимими пояснення свідків в якості доказів.

У судовому засіданні адвокат Павленко О.Г. діюча в інтересах ОСОБА_1 апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі та просив її задовольнити.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року судам слід враховувати на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

При розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП.

Однак судом першої інстанції, дані вимоги закону не були дотриманні.

Апеляційний суд розглядає справу в межах поданої апеляційної скарги.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №115821, 26.04.2020 року о 04.30 год. водій ОСОБА_1 , у порушення п. 2.5 ПДР України, знаходячись на пр. Б. Хмельницького, 111 у м. Дніпро, керував автомобілем «Мазда» д/н НОМЕР_1 з наявними ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота). Від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На думку суду першої інстанції, винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами: протоколом про адміністративне правопорушення від 26.04.2020 року, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , згідно пояснень яких, водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, рапортом інспектора Управління патрульної поліції у Дніпропетровській області Саєнко Є., згідно якого 26.04.2020 року близько 04.30 год. під час патрулювання вулиць м. Дніпро. на пр. Б. Хмельницького. 111 у м. Дніпро за порушення ПДР, а саме за керування автомобілем у темну пору доби з вимкнутими фарами ближнього світла, був зупинений автомобіль «Мазда» д/н НОМЕР_1 , у водія якого ОСОБА_1 при спілкуванні були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння - нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти у встановленому порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння, на що водій ОСОБА_1 , відмовився, відеозаписом з боді-камер поліцейських, переглянутим у суді, з якого вбачається, як поліцейські зупиняють за автомобіль «Мазда» д/н НОМЕР_1 , за кермом вказаного автомобіля нібито знаходиться ОСОБА_1 , якому поліцейські повідомляють про причину зупинки - вимкнуті фари ближнього світла, після чого пропонують ОСОБА_1 перевірити справність ближнього світла фар, після чого повідомляють, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння і пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», на що ОСОБА_1 відмовляється, повідомляючи, що пройде такий огляд у медичному закладі, на що працівники поліції погоджуються та пропонують ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу на службовому автомобілі, на що останній також у присутності свідків відмовляється, повідомляючи про те, що він не знаходився за кермом автомобіля, а вказаним автомобілем керувала дівчина, яка знаходилася в автомобілі на передньому пасажирському сидінні, а потім повідомляє, що поїде до лікарні самостійно, та іншими матеріалами справи. Але зазначені обставини не відповідають дослідженими судом апеляційної інстанції матеріалам адміністративного провадження, а саме відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Посилаючись на вказані вище докази як на такі, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення, суддя місцевого суду не дав їм аналіз, а саме не зазначив, які саме дані містяться у цих доказах, які саме факти та обставини ці докази підтверджують, у зв`язку із чим не дав їм відповідної оцінки та прийшов до передчасного висновку про наявність у діях ОСОБА_1. складу передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Крім того, суддя місцевого суду формально послався в постанові на протокол про адміністративне правопорушення та наявні в матеріалах справи пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , проте залишив поза увагою питання щодо дотримання поліцейськими при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1. вимог ст. 266 КУпАП, та вимоги ст. 256 КУпАП.

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Відповідно до п. 2.5. Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 3 ст. 266 КупАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Законодавцем чітко прописаний порядок такого огляду, який проводиться тільки при наявності відповідних підстав вважати, що особа перебуває у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Підозрювана особа спочатку обов`язково повинна пройти огляд з використанням спеціальних технічних засобів працівником міліції, у присутності двох свідків і тільки після цього, якщо особа не заперечує факту виявленого сп`яніння, то поліцейський складає відповідний протокол, але якщо особа відмовляється від огляду з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, або після цього огляду заперечує його результати, то тільки тоді, подальший огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Викладене свідчить про те, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів тільки за наявності ознак алкогольного сп`яніння, які перераховані у п. 3 Розділу 1 Інструкції, шляхом інформування особи, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу, у присутності двох свідків, після чого поліцейським складається акт огляду у двох примірниках, один з яких вручається водію, а вже потім складається протокол про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.

У відповідності до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Вважаю, що суддею вимоги зазначеної правової норми про всебічність, повноту та об`єктивність дослідження всіх обставин справи у їх сукупності не дотримані.

Відповідно до п. 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 за № 1452/735 (далі Інструкція) установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів.

За п. 10 Інструкції результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (додаток 2) (далі - акт огляду). У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Зокрема, в ч.ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП та п.п. 6, 7 Інструкції №1452/73, чітко зазначено, що проведення такого огляду проводиться працівником поліції на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів і передбачають, що огляд на стан алкогольного чи іншого сп`яніння у закладах охорони здоров`я, проводиться лише у разі незгоди водія на проведення такого огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів (тобто на місці знаходження чи зупинки водія), або в разі незгоди з його результатами.

За вимогами ст. 266 особи, які керують транспортними засобами, і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення - процесуальний документ, який є підставою для розгляду та вирішення справи про адміністративне правопорушення. Протокол є підставою для складання постанови. При оскарженні постанови протокол необхідний для того, щоб відновити обставини вчиненого правопорушення, цей документ є одним з найважливіших доказів по справі.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Огляд водія на стан сп`яніння на місці зупинки починається з моменту залучення двох свідків, оскільки всі дії, визначені законодавством та направлені на встановлення чи спростування стану сп`яніння поліцейським за вимогами ч. 2 ст. 266 КУпАП мають відбуватися виключно в присутності свідків, недотримання чого в силу ч. 5 ст. 266 КУпАП призводить до недійсності такого огляду.

Вимога поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки є законною лише за наявності двох свідків, у присутності яких така вимога пред`являється.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП в разі виявлення ознак сп`яніння, співробітник поліції з метою проведення огляду на стан сп`яніння водія на місці зупинки транспортного засобу має залучити двох свідків. Тобто при залученні свідків, що є обов`язковим, останні повинні брати участь у всій процедурі огляду на стан сп`яніння з моменту її початку до завершення, про що може свідчити лише оформлення результатів такого огляду.

Процедура огляду на стан сп`яніння, що проводиться поліцейським на місці з використанням спеціальних технічних засобів, завершується у наступних випадках:

- проходженням водія такого огляду, про що складається акт огляду та в залежності від результатів складається відповідний протокол, до якого долучається вказаний акт за умови підтвердження стану сп`яніння та згоди водія з результатами такого огляду (п. 10 розділу ІІ Інструкції про порядок № 1452/735МВС);

- незгодою водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або з його результатами, що є правовою підставою для проведення огляду в закладах здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП), у зв`язку із чим водію виписується відповідне направлення.

Коли ж водій незгоден на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я (ч. 3 ст. 266 КУпАП), тобто огляд на стан сп`яніння не закінчується, а продовжується, у зв`язку із чим свідки мають бути присутні до встановлення чи спростування стану сп`яніння у відповідному закладі охорони здоров`я з оформленням результатів такого огляду.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення правопорушника до адміністративної відповідальності.

Крім того, за п. 8 «Порядку направлення та огляду», затвердженому КМУ, складення протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я відбувається лише в присутності двох свідків, про що вказано й в п. 6 розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України 07.11.2015 № 1395.

З матеріалів справи вбачається, що співробітники поліції підійшли до ОСОБА_1 у той час, коли автомобіль стояв на парковці та не рухався, що підтверджується відеозаписом з боді-камер поліцейських, переглянутим у суді апеляційної інстанції. Так, згідно вказаного відеозапису запис починається з того моменту, як поліцейський підходить до автомобіля «Мазда 6» номерний знак НОМЕР_1 , коли він стоїть, а ОСОБА_1 в цей момент знаходиться біля автомобіля та не керує ним і розмовляє по телефону.

Жодний відеозапис не підтверджує висновки суду першої інстанції про те, що «поліцейські зупиняються за автомобілем «Мазда» д/н НОМЕР_1 , за кермом вказаного автомобіля знаходиться ОСОБА_1 , якому поліцейські повідомляють про причину зупинки - вимкнуті фари ближнього світла, після чого пропонують ОСОБА_1 перевірити справність ближнього світла фар, та повідомляють, що у нього є ознаки алкогольного сп`яніння і пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Також матеріали справи не містять доказів, що працівниками поліції було відсторонено водія ОСОБА_1. від керування транспортним засобом, після встановлення стану сп`яніння.

Долучені письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , на які посилався суд в своїй постанові, відмови правопорушника від проходження огляду на стан сп`яніння не відповідають критерію належності доказів, зокрема ст. 272 КУпАП, де вказується, що свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які їй відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на поліцейського покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення. Однак, в даному випадку суд не повинен був визнавати належним доказом пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки в них відсутні відомості щодо суті правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зокрема відносно того, з якими саме ознаками сп`яніння перебував ОСОБА_1 . З пояснень свідків взагалі неможливо встановити чи перебував ОСОБА_1 за кермом автомобіля, чи рухався автомобіль, чи був автомобіль зупинений співробітниками поліції, чи були законні підстави для його огляду на стан сп`яніння, чи були підстави вважати, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

При цьому через відсутність даних відомостей в показах свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , їх також неможливо зпівставити з тими ознаками сп`яніння, що зазначені в змісті протоколу про адміністративне правопорушення, та таким чином перевірити обґрунтованість вимог співробітників поліції для проходження ОСОБА_1 відповідного огляду на стан сп`яніння, від якого останній відмовився, оскільки не керував автомобілем.

Даний факт також свідчить про неналежність зазначеного доказу, який не підтверджує існування обставин, що підлягають доказуванню в рамках даної справи, зокрема стосовно часу, місця, способу та інших обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що ставиться йому у провину складеним відносно нього протоколом серії ДПР18 №115821 від 26.04.2020 року. Таким чином викликають певних сумнівів дії уповноваженої посадової особи під час складання відповідного протоколу, які могли нести формальний характер з метою притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. В світі таких недоліків зібрані в рамках даної справи докази не можуть належно свідчити про винуватість ОСОБА_1 у відмові від проходження освідчення на стан сп`яніння.

Під час розгляду вказаного протоколу суд першої інстанції не звернув уваги на вказані недоліки протоколу і доданих до нього матеріалів.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Доводи апеляційної скарги апелянта з приводу безпідставного притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованими, і такими, що підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд першої не надав належної та об`єктивної оцінки.

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

За встановлених під час апеляційного розгляду справи обставин, є законні підстави для задоволення апеляційної скарги і скасування оскарженої постанови у зв`язку з недоведеністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Павленко О.Г. в інтересах особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року - задовольнити.

Постанову Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко