Житомирський апеляційний суд
Справа №935/663/20 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Кушніренка А.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції з Коростишівським районним судом Житомирської області апеляційну скаргу захисника Кушніренка А.В. на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 квітня 2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 22.03.2020 року о 21:19 годині на автомобільній дорозі Коростишів - Харитонівка керував автомобілем «ВАЗ-2101», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду в установленому законом порядку для визначення ступеня сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, а також не пред`явив посвідчення водія на право керування, чим порушив п. 2.5, 2.1а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В поданій апеляційній скарзі захисник Кушніренко А.В. просить поновити строк на апеляційне оскарження вказаної постанови, скасувати її та закрити провадження у справі.

В поновлення строку на оскарження стверджує, що ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи та оголошення постанови суду. Копія постанови суду вручена останньому 21 квітня 2020 року. ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами справи лише 30 квітня 2020 року, проте не всі матеріали були видані для ознайомлення, зокрема аудіо запис, шо міститься у матеріалах справи станом на 30 квітня 2020 року останньому не виданий. Тому, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

В обгрунтування апеляційної скарги стверджує, що суд не звернув увагу на те, що в протоколі не сформульовано чітко, який саме огляд останній повинен пройти на вимогу поліцейського та у який спосіб (на місці із застосуванням спеціальних засобів чи в найближчому закладі охорони здоров`я). Невірне і нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє права на захист. Судом аналогічно залишено по за увагою той факт, що у протоколі суть порушення сформульована незрозуміло, адже не вказано, який порядок проходження такого огляду було запропоновано водієві. У протоколі не зазначено, що водієві пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, а також те, що водій відмовився від проходження такого огляду. Також в протоколі не зазначено, що водій відмовився і від проходження огляду у закладі охорони здоров`я. Крім того, судом необгрунтовано встановлено лише на підставі протоколу обставини порушення правил дорожнього руху. Про наявність складеного протоколу про адміністративне правопорушення за вчинення проступку, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо останнього, водій не знав і не міг підозрювати, оскільки у процесі складання протоколу останній не брав участі, копії протоколу не отримував, отже, не мав можливості надати свої пояснення, скористатись правовою допомогою, тощо. Проте, вказаний протокол, як доказ не містить підтверджень порушення ОСОБА_3 правил дорожнього руху. Це пояснюється тим, що відчути запах алкоголю з порожнини рота не було можливим, так, як ОСОБА_2 і працівники були в масці. Використання індивідуальних засобів захисту у період карантину у зв`язку із пандемією коронавірусної інфекції COVID-19 передбачене актами законодавства. Судом неправомірно прийнято до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , якими останні підтвердили факт відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку. Вказані пояснення не розкривають суб`єктивної сторони порушення, передбаченого частиною першою ст. 130 КУпАП, оскільки не підтверджують факту пропозиції працівника поліції пройти огляд за допомогою технічного засобу, у медичному закладі, а також факту відмови від проходження огляду за допомогою технічного засобу та у медичному закладі окремо. Грунтувати обвинувачення на письмових поясненнях свідків, які не викликані та не допитані безпосередньо судом, неправомірно. У матеріалах справи відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров`я. Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів не може бути належним доказом відмови від проходження огляду, оскільки проходження такого огляду ОСОБА_1 не було запропоновано, 2 свідки, що підписали акт, не викликані в засідання та не підтвердили ці обставини, а напис у акті про те, що водій відмовився від підпису акту, не означає його відмову від його підписання та відмови від проходження огляду. Вказування працівниками поліції Алкотестера «Драгер 6820» у акті, як технічного засобу є неправомірним, адже Наказом МВС України від 26.12.2018 № 1052 «Про визнання таким, що втратив чинність, наказу Міністерства внутрішніх справ України від 01 березня 2010 року № 33» перелік технічних засобів, що використовуються працівниками МВС для фіксації порушень ПДР скасовано. Інших правових підстав, за яких працівники поліції використовують Алкотестер «Драгер 6820» немає. Судом не прийнято до уваги той факт, що водія не відстороняли вія керування, що у своїй сукупності з іншими доказами свідчить про невідповідності дій поліцейського з процедурою оформлення матеріалів за ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисник Кушніренко А.В. апеляційну скаргу та її вимоги підтримали з викладених в ній мотивів, надали пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги. Додатково ОСОБА_1 та його захисником також зазначено, що працівники поліції зупинили ОСОБА_1 , встановили в нього порушення ПДР, керував автомобілем без ременя безпеки, склали постанову про притягнення за дане правопорушення до відповідальності, але ніяких вимог щодо проходження огляду на стан сп`яніння працівники поліції взагалі не пред`являли, свідків при ОСОБА_1 не залучали, протокол по ст. 130 КупАП не складали. Жодним належним та допустимими доказом дані, зазначені в протоколі, працівниками поліції не доведені, відеозапис, долучений до протоколу, не містить будь-яких даних щодо вказаного правопорушення, свідки в судові засідання не з`являються, в поясненнях, відібраних захисником, свідок ОСОБА_5 категорично заперечував факт участі в фіксуванні даного правопорушення, перебування в той час в тому місці та підпису будь-яких документів, в тому числі і долучених до матеріалів справи письмових пояснень наче б то від його імені.

Заслухавши доводи та пояснення ОСОБА_1 та його захисника, перевіривши матеріали справи, отримані письмові пояснення свідка ОСОБА_5 , надані докази в межах доводів апеляційної скарги, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови суду підлягає поновленню відповідно до положень ст. 289 КУпАП з підстав, зазначених в апеляційній скарзі, а апеляційна скарга відповідно до положень ст. 294 КУпАП підлягає задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження по справі закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, , виходячи з наступного.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи вирішуючи дану справу, суд першої інстанції не в повній мірі врахував вимоги ст.245, 252, 280 КУПАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З постанови суду слідує, що висновок суду про вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується та підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №0124793 від 22.03.2020 року (а.с.2), згідно якого ОСОБА_1 22.03.2020 року о 21:19 годині на автомобільній дорозі Коростишів - Харитонівка керував автомобілем «ВАЗ-2101», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини), від проходження огляду в установленому законом порядку для визначення ступеня сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, а також не пред`явив посвідчення водія на право керування, чим порушив п. 2.5, 2.1а Правил дорожнього руху. При цьому, ОСОБА_1 від дачі пояснення та підпису протоколу відмовився.

Крім того, суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП, послався на акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.3), згідно якого у ОСОБА_1 виявлено ознаку алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з ротової порожнини, від проходження огляду за допомогою алкотестера «Драгер 6820» відмовився (акт підписано свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ); на письмові пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 22.03.2020 року (а.с.5-6), з яких вбачається, що їх було запрошено працівниками поліції в якості свідків, і в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження в установленому порядку тесту для визначення стану алкогольного сп`яніння, а також від дачі будь-яких пояснень.

Разом з тим апеляційний суд звертає увагу, що в наведених вище письмових поясненнях відсутні дані про те, що свідки підтверджують наявність у ОСОБА_1 зазначеної в протоколі ознаки алкогольного сп`яніння , а також те, що останній керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а вони були свідками цьому. При цьому, з метою перевірки цих письмових пояснень, апеляційних суд неодноразово здійснював виклик зазначених свідків. Так, свідок ОСОБА_4 , який є мешканцем м.Маріуполя Донецької області, не з`явився в призначене на 15-00год. 28.07.2020 року судове засідання Приморського районного суду м.Маріуполя Донецької області в режимі відеоконференції з Житомирським апеляційним судом для дачі пояснень з приводу інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується ОСОБА_5 , то останній також викликався апеляційним судом для дачі пояснень у справі та перевірки його письмових пояснень, долучених до справи, однак судові повістки свідок не отримував, на дзвінки секретаря апеляційного суду не відповідав. До Коростишівського районного суду Житомирської області для прийняття участі в судовому засіданні в режимі відеоконференції з Житомирським апеляційним судом вказаний свідок також не з`явився.

Таким, чином апеляційний суд здійснив всі можливі заходи для виклику та явки вказаних в адміністративному протоколі свідків до суду для безпосередньої перевірки їх письмових показів, які категорично заперечують стороною захисту, наявних в матеріалах справи, однак заслухати їх пояснення та перевірити, підтвердити чи спростувати таким чином обставини, зазначені в протоколі, а також обставини, на які посилається пашинський не представилось можливим.

Разом з тим, захисником Кушніренком А.В. було надано апеляційному суду протоколи опитування адвокатом особи за її згодою від 10.06.2020 року та від 23.07.2020 року, а саме свідка ОСОБА_5 , з долученим до сотаннього протоколу на підтвердження особи свідка посвідченням водія на ім`я ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . З вказаного протоколу опитування свідка слідує, що останній 22.03.2020 року близько 21-50год не перебував в районі автодороги Коростишів Харитонівка, не залучався працівниками поліції у якості свідка правопорушення щодо ОСОБА_1 чи будь-якої іншої особи. Надані адвокатом Кушніренком А.В. на ознайомлення копії вказаного в цій постанові протоколу про адміністративне правопорушення від 22.03.2020 року, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів дійсно мають його (свідка) персональні дані, а саме: прізвище, ім`я та по-батькові, дата народження та адреса проживання, проте підписи, що містяться у цих документах йому (свідку) не належать, а вказані документи ним не підписувались, бачить їх вперше.

З огляду на наведене, існують обгрунтовані сумніви в достовірності письмових пояснень свідків (а.с.5-6), які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, як і акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних приладів (а.с.3).

Зазначені сумніви можливо би було усунути шляхом дослідження відеозапису, долученого працівниками поліції до протоколу про адмінправопорушення у якості доказу. Однак зазначений відеозапис, здійснений скоріше за все відеореєстратором патрульного автомобіля, про походження якого, до речі, взагалі нічого не зазначено в протоколі та інших матеріалах, долучених до нього, є неінформативним, оскільки містить лише запис руху патрульного автомобіля вулицями міста та запис моменту зупинки автомобіля ОСОБА_1 , та на цьому закінчується. При цьому жодних даних, зазначених в протоколі та поясненнях свідків, вказаний відеозапис взагалі не містить. Таким чином, яке доказове значення в даному провадження він має, залишається незрозумілим.

При цьому долучена до матерілаів справи копія постанови від 22.03.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч.5 ст. 121 КУпАП також не є доказом правоапорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та в свою чергу фактично підтверджує пояснення ОСОБА_1 щодо причини його зупинки працівниками поліції та вчинення ним іншого правопорушення, а не правопорушення за ч.1 ст. 130 КупАП, як і наявності у працівників поліції його даних для складання документів саме по ч.1 ст. 130 КУпАп.

З огляду на наведене, один адміністративний протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП без підтвердження його іншими доказами не може безумовно свідчити про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення. Наявні в матеріалах справи докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, викликають обгрунтовані сумніви в їх достовірності, та не можуть, на думку апеляційного суду, бути доказами наявності в його діях складу зазначеного правопорушення, як і не спростовують доводів та пояснень апелянта про те, що не існує і самої події такого правопорушення, факту вимоги працівників поліції до ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, його відмови від цього, факту складання у зв`язку з цим зазначеного протоколу та інших долучених до протоколу документів, тощо.

На зазначені обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, та прийшов до передчасного і помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги знайшли підтвердження під час апеляційного розгляду справи, у зв`язку з чим постанова суду підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. ст.285, 289, 294 КУпАП, суддя апеляційного суду

п о с т а н о в и л а:

Поновити ОСОБА_1 та його захиснику Кушніренку А.В. строк на апеляційне оскарження постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 09.04.2020.

Апеляційну скаргу захисника Кушніренка Андрія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 квітня 2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 скасувати, провадження по справі щодо ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: