Справа № 161/4897/20 Провадження №33/802/387/20 Головуючий у 1 інстанції:Олексюк А. В.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 липня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 28 квітня 2020 року,

В С Т А Н О В И В

Постановою судді Луцького міськрайонного суду від 28 квітня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Не погоджуючись з постановою судді Дудка В.С. просить скасувати постанову як незаконну та необґрунтовану, поновити строк на її оскарження, оскільки він пропущений з поважних причин, провадження у справі щодо нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Доводи своєї скарги обґрунтовує тим, що суд першої інстанції безпідставно розглянув справу без його участі, при тому, що він не був повідомлений про час і місце її розгляду належним чином, чим порушив право на захист.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження постанови зазначає, що під час розгляду справи місцевим судом 28 квітня 2020 року присутній не був, зі змістом оскаржуваної постанови ознайомився 15 травня 2020 року, яка надійшла на його домашню адресу.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду справи щодо нього в суді першої інстанції, копію постанови від 28 квітня 2020 року отримав 15 травня 2020 року, при цьому апеляційну скаргу подав 22 травня 2020року, а тому, виходячи з принципу доступу до правосуддя, який випливає з п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, строк на апеляційне оскарження постанови суду слід поновити, відтак, суд вважає за необхідне прийняти подану ним апеляційну скаргу до розгляду.

Апеляційний суд погоджується з висновками місцевого суду про можливість розгляду справи за відсутності особи, щодо якої складений протокол про порушення Правил дорожнього руху України, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, а ОСОБА_1 викликався на судове засідання телефонограмою, що суд апеляційної інстанції вважає як належне повідомлення про судовий розгляд (а.с. 9).

Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини, як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" від 07.07.1989 року виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, про те, що ОСОБА_1 повідомлялось працівниками поліції про дату розгляду матеріалів його справи Луцьким міськрайонним судом підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с. 1), котрий підписаний цією особою. Зазначені обставини свідчать про те, що особа, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, не цікавилась їх розглядом.

Відтак, враховуючи, що справа про правопорушення, передбачені статтями 130, 122-2 КУпАП, не відносяться до переліку, визначених ст. 268 КУпАП справ, при розгляді яких, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності є обов`язковою, з врахуванням строку притягнення особи до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд першої інстанції вірно прийшов до висновку провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на підставі наявних матеріалів, оскільки безпідставне умисне затягування справи може порушити завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення (ст. 1 КУпАП).

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, зокрема, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 189978 від 22.03.2020, перший керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом алкотестеру «Драгер» (огляд проводився з допомогою приладу «Драгер» у присутності двох свідків), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 4), постановою про накладення адміністративного стягнення за вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 122 КУпАП, іншими матеріалами справи.

Наведені матеріали, у відповідності до ст. 251 КУпАП, є доказами в справі про адміністративне правопорушення, та оцінюючи їх згідно ст. 252 цього Кодексу у сукупності з іншими доказами, приходжу до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП доведені в повному обсязі.

Доказів, які спростовують висновки суду першої інстанції стороною захисту в апеляційній скарзі не надано.

За таких обставин, вимоги апеляційної скарги в частині скасування постанови суду та закриття провадження у справі є безпідставними.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 28 квітня 2020 року щодо нього без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк