Провадження № 33/4820/407/20
Справа № 689/214/20 Головуючий в 1-й інстанції Кульбаба А. В.
Категорія: ч.2 ст.154 КУпАП Доповідач Барчук В. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року м.Хмельницький

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Хмельницького апеляційного суду Барчук В.М., з участю секретаря судового засідання Яхієвої М.А., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника адвоката Юдова В.О., потерпілого ОСОБА_2 , законного представника потерпілого ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_4 на постанову Ярмолинецького районного суду від 12 червня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Постановою Ярмолинецького районного суду від 12 червня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , пенсіонера,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Справу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито в зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу, на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За постановою суду, 7 січня 2020 року приблизно о 9 годині 00 хвилин в с. Вихилівка по вулиці Сельського собаки породи «дворняга» покусали малолітнього ОСОБА_2 , 2012 року народження, що сталося внаслідок неналежного їх утримання господарем ОСОБА_1 . Тобто, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а саме тримання собак у місцях, де це заборонено відповідними правилами, понад установлену кількість; приведення собак в громадські місця; вигулювання собак без повідків і намордників, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей.

В поданій апеляційній скарзі захисник Юдов В.О. просить постанову Ярмолинецького районного суду від 12 червня 2020 року скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.154 КУпАП відносно нього закрити на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає постанову суду першої інстанції незаконною та необґрунтованою, яка винесена з порушенням норм процесуального та матеріального права, суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не дав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи. Протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на нормативно правовий акт, який порушив ОСОБА_1 , в ньому не має жодних відомостей про огляд та вилучення тварини - собаки, місця та особи у якої перебуває тварина, при цьому не зазначено ознак тварини: окрас, стать, кличка, вік собаки та інші прикмети, за якими вона має бути ідентифікована при проведенні її обов`язкової конфіскації. Матеріали справи не містять протоколу огляду місця події та доказів щодо належності саме гр..Малюті собак, що скоїли напад на потерпілого. Покази свідків зі сторони потерпілого, які не є очевидцями даного правопорушення, а є близькими родичами потерпілого, які долучені до матеріалів справи та надані в судовому засіданні суттєво відрізняються між собою. Матеріалами справи не доведено, що шкода спричинена здоров`ю потерпілого, спричинена саме укусами собак і саме собак, які належать ОСОБА_1 ; відсутній акт судово медичного дослідження, який би встановлював характер та наявність у потерпілого ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, їх характеру, ступеню тяжкості, локацію та механізм заподіяння, на підставі чого долучені до матеріалів справи медичні довідки не можуть вважатися належним доказом у справі про адміністративне правопорушення. Матеріали справи не містять жодних доказів щодо спричинення матеріальної шкоди потерпілому.

Заслухавши суддю доповідача, пояснення ОСОБА_1 та його захисника на підтримання доводів апеляційної скарги, законного представника потерпілого на їх заперечення, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона задоволенню не підлягає за таких підстав.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП, повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи по суті.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , усупереч доводам апелянта, судом першої інстанції повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності та взаємозв`язку, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Як встановлено судом першої інстанції, 07 січня 2020 року приблизно о 9 годині 00 хвилин в с. Вихилівка по вулиці Сельського собаки породи «дворняга» покусали малолітнього ОСОБА_2 , 2012 року народження, що сталося внаслідок неналежного їх утримання господарем ОСОБА_1 .

Диспозицією ст.154 КУпАП передбачена відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, при цьому ч.2 ст.154 КУпАП передбачено відповідальність за ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 231692 від 10.01.2020 року (а.с. 3), копією травмкарти № 116 КП «Хмельницька міська дитяча лікарня» Хмельницької міської ради, згідно якої ОСОБА_2 7 січня 2020 року поставлено діагноз: численні поверхневі покуси спини, вушних раковин та верхніх кінцівок 3А ступеня (а.с. 10), копією довідки № 105 від 12.02.2020р., копією епікризу № 366.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 7 січня 2020 року вранці він, перебуваючи в себе на подвір`ї, почув на вулиці поблизу клубу крик дитини та гавкіт собаки. Поблизу нього були: дружина, син та невістка. Через 30 хвилин прийшла кума і сказала, що його собаки покусали сусідського хлопчика. Підтвердив, що в нього дійсно було тоді 3 собак: 2 маленьких собачки чорного кольору та 1 собака рижого кольору. Також показав, що в нього є собака по кличці «Молі».

Потерпілий ОСОБА_2 ствердив суду, що 7 січня 2020 року вранці він пішов до сусідів колядувати. Коли він зайшов на подвір`я ОСОБА_1 , то на нього відразу вибігли 2 собаки: одна собака чорного кольору з плямами білого кольору та один собака рижого кольору, та почали на нього гавкати. На подвір`ї вони його не кусали. Зазначив також, що на подвір`ї стояв «бус» Фольксваген синього кольору, а людей не було. Він захотів втекти, побіг в сторону клубу, але ці собаки догнали його, збили з ніг та почали кусати. Зокрема, рижий собака його кусав довго, він повернувся і ліг обличчям в сніг. Собаки якимось чином здерли з нього куртку та шапку. Коли вони його дотягнули до стовпа, він зміг стати на ноги, взяв палку та відігнав собак. Зазначив також, що його кусав рижий собака по кличці «Молі» за ноги, за руки, за спину. В нього були вуха в крові. Після цього його батьки завезли в дитячу лікарню.

Законний представник потерпілого ОСОБА_3 показав, що син йому розповів, що його покусали собаки ОСОБА_5 . Зокрема, 7 січня 2020 року приблизно о 8 год. 30 хв. його син пішов колядувати до сусідів, а повернувся приблизно о 9 годині весь покусаний собаками, куртка була розірвана, а шапки не було, вуха були в крові. Також він зазначив, що поблизу господарства ОСОБА_1 він взагалі не бачив безпритульних собак.

Свідок ОСОБА_6 повідомила суду, що 7 січня 2020 року її внук, ОСОБА_2 , вранці пішов колядувати до сусідів, а приблизно через деякий час він прийшов без зимової куртки весь покусаний. Після цього вона вийшла на вулицю і побачила, що чорний і рижий собаки кусали куртку її онука. Зокрема, чорний собака був з білою грудкою. ОСОБА_2 весь був покусаний, а саме: права сторона, спина, руки, куртка вся була порвана.

Доводи апеляційної скарги захисника про те, що собаки, які покусали потерпілого, йому не належать, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду та спростовуються поясненнями як самого потерпілого ОСОБА_2 , наданими у судовому засідання суду першої інстанції, відповідно до яких коли він зайшов колядувати на подвір`я ОСОБА_1 , то на нього відразу вибігли 2 собаки, а коли захотів втекти, собаки наздогнали його та почали кусати та розцінюється як спосіб захисту останнього з метою уникнення відповідальності, оскільки вони спростовуються вказаними вище та дослідженими під час апеляційного розгляду, доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення та ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Слід залишити поза увагою і доводи апелянта про відсутність в матеріалах справи акту судово медичного дослідження про характер та наявність у потерпілого ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, оскільки матеріали справи містять копію травм картки та довідки, згідно яких у ОСОБА_2 виявлено численні поверхневі покуси спини, вушних раковин та верхніх кінцівок 3А ступеня.

Крім того, суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що пояснення ОСОБА_1 , свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , про те, що собаки, які утримує ОСОБА_1 , не могли покусати потерпілого, а останнього міг покусати бродячий собака чорного кольору з білими плямами, оскільки ці показання є суперечливими, нелогічними і суперечать показанням потерпілого ОСОБА_2 , законного представника ОСОБА_3 , свідка ОСОБА_6 . Крім цього, свідки ОСОБА_7 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 є родичами ОСОБА_1 , а ОСОБА_11 проживає в нього на території домогосподарства. Показання свідка ОСОБА_11 також суперечать показанням ОСОБА_1 , який ствердив суду, що в нього станом на 7 січня 2020 року було 3 собаки, а свідок ОСОБА_11 повідомив про 2-х собак.

Крім того, згідно із ч.2 ст.38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки на момент розгляд справи судом першої інстанції сплинули строки накладення адміністративного стягнення, судом першої інстанції вірно закрито провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП.

Тому посилання в апеляційній скарзі в цій частині є необґрунтованими.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції правильно оцінив зібрані у справі докази та обґрунтовано дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.154 КУпАП, а доводи викладені в апеляційній скарзі в частині вказаного обвинувачення, не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляду.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Ярмолинецького районного суду від 12 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Юдова В.О. без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду В.М. Барчук