Справа № 740/1902/20 Головуючий у 1 інстанції Ковальова Т. Г.
Провадження № 33/4823/229/20
Категорія - ч.1 ст.130,ч.1 ст.122-2 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року місто Чернігів

Суддя судової палати в кримінальних справах Чернігівського апеляційного суду Короїд Ю.М., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Царенка А.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Чернігові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 червня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрито за ч.1 ст.122-2 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору на користь держави.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно протоколу, складеного інспектором Ніжинського ВП Оскирко Б.О., про вчинення ОСОБА_1 адмінпорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, 03 травня 2020 року о 19 год 30 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Василівська в м.Ніжині Чернігівської області не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, чим порушив п.8.9 Правил дорожнього руху України, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Згідно надісланого до суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №221570 від 03.05.2020, складеного інспектором Ніжинського ВП ОСОБА_2 , 03 травня 2020 року о 19 год 30 хв по вул.Московська в м.Ніжині ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, почервоніння обличчя, від продуву приладу «Драгер» та проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись із рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову місцевого суду та закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд виніс постанову, обставини якої не підтверджені доказами, як того вимагає ст.251 КУпАП. Вказує, що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП фактично на підставі одного протоколу. Вказує, що факт керування ним автомобілем підлягає доказуванню. Наголошує, що автомобілем керував його знайомий ОСОБА_3 . Вказує, що якщо особа не керує автомобілем, то вона вправі відмовитися від проходження огляду на стан сп`яніння і за це не може наступати відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП. Зазначає, що докази на які посилається суд не підтверджують факт того, що автомобілем керував ОСОБА_1 . Вказує, що у постанові відсутнє посилання, що ж саме встановлено судом, відсутній опис обставин, установлених під час розгляду справи, що є грубим порушенням ст.283 КУпАП. Вважає, що постанова має бути скасована у зв`язку з порушенням судом норм національного законодавства, так і ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, якою гарантовано право на захист своїх інтересів та справедливий суд.

Апелянт ОСОБА_1 підтримав апеляційну скаргу та пояснив, що він не знаходився за кермом автомобіля і не керував ним. Адвокат Царенко А.А. також підтримав подану апеляційну скаргу та зазначив, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали адміністративної справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд вважає, що остання підлягає задоволенню з наступних підстав.

Постанова суду першої інстанції в частині закриття справи за ч.1 ст..122-2 КУпАП не оспорюється, тому в даній частині рішення суду не переглядається.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, суд повинен належним чином з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд першої інстанції, розглядаючи адміністративну справу, вказаних вимог закону в повній мірі не виконав.

Так, адміністративна відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом особою в стані алкогольного або наркотичного сп`яніння, а так само відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Відповідно до пункту 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння від проходження медичного огляду відмовився.

Як на доказ вини ОСОБА_1 суд послався на протокол про адміністративне правопорушення та на пояснення свідків, які підтвердили факт відмови від проходження медичного огляду.

Дійсно в протоколі зазначення факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, а згідно письмових пояснень свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , водій ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на алкотестері «Драгер» та в лікарні.

Проте, ОСОБА_1 ні під час засідання суду першої інстанції ні в суді апеляційної інстанції не заперечував, що він відмовлявся від проходження медичного огляду і взагалі не заперечував факт вживання алкогольних напоїв.

Разом з тим, ОСОБА_1 заперечував, що він керував транспортним засобом і такі його пояснення не спростовані жодним доказом, який міститься в матеріалах справи.

Так, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не засвідчили і взагалі не були свідками того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, свідок ОСОБА_6 , який зі слів свідка ОСОБА_2 , бачив, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем, до суду першої інстанції не з`явився, відеозапис пригоди відсутній.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 03 травня 2020 року близько 19.30 години по вул.Василівській в м.Ніжині під час спільного патрулювання з інспектором ОСОБА_6 останній повідомив, що на його вимогу не зупинився автомобіль і назвав номери. Вони переслідували вказаний автомобіль, який вже наздогнали на вул.Московській і біля якого стояв ОСОБА_1 , який вживав пиво. На їх запитання, чому він не зупинився на їх вимогу, він повідомив, що є власником автомобіля, але керував автомобілем його товариш, який не був присутній на місці події. На їх прохання він був доставлений у відділ поліції, де на нього були складені адмінпротоколи. Під час руху автомобіля крізь тоновані вікна автомобіля він особисто не бачив, чи був за кермом саме ОСОБА_1 , але при подальшому переслідуванні на місці події по вул.Московська в м.Ніжині інших осіб, які керували автомобілем, крім власника, встановлено не було. Тобто даний свідок також не підтвердив, що ОСОБА_1 перебував за кермом автомобіля.

В той же час пояснення ОСОБА_1 , що він автомобілем не керував, підтвердив у своїх поясненнях і свідок ОСОБА_3 .

Таким чином, на думку апеляційного суду, докази, які містяться в матеріалах справи не свідчать в повній мірі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП. А відповідно до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях.

Крім того, статтею 283 КУпАП визначені вимоги, що ставляться до змісту постанови по справі про адміністративне правопорушення. Однак в порушення вищезазначеної статті, розглядаючи справу ОСОБА_1 суддя місцевого суду у постанові не зазначив, які саме обставини встановлено безпосередньо судом. За таких умов постанова суду першої інстанції є незаконною і підлягає безумовному скасуванню.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням вимог законодавства, а матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вини ОСОБА_1 у вчиненні діяння, яке зазначене у протоколі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, постанова Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 червня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасуванню, а провадження по справі закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 23, 33, 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 05 червня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати та закрити провадження по справі на підставі ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяЮ. М. Короїд