Справа №127/6408/20
Провадження № 3/127/2092/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.07.2020 м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бессараб Н.М.,

при секретарі Поливаній Ю.В.,

з участю представника Подільської митниці Держмитслужби Вихристюк В.Д.,

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвоката Чебан Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 483 Митного кодексу України, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про порушення митних правил №0145/401000/20 від 18.02.2020 року встановлено, що 07.05.2018 року о 00:44:48 год. на митну територію України в пункті пропуску «Могилів-Подільський», м/п «Дністер» Вінницької митниці ДФС, громадянин України ОСОБА_2 в митному режимі «транзит» ввіз автомобіль «AUDI A4», номерні знаки НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 . Під час митного контролю даний громадянин до митного оформлення надав, як підставу для ввезення транспортного засобу, свідоцтво про реєстрацію на транспортний засіб НОМЕР_3 та доручення на право користування транспортним засобом від 18.04.2018 року під №G-789, завірене нотаріусом Р.Литва GINTE KUZABAVICIENE.

16.07.2018 року Вінницькою митницею ДФС направлено проект запиту №3597/02-80-20-05, до митних органів Р.Литва з метою підтвердження (спростування) факту оформлення та реєстрації доручення на право користування транспортним засобом від 18.04.2018 року під №G-789, в нотаріальному бюро GINTE KUZABAVICIENE.

22.10.2019 року ДФС України отримано відповідь з митних органів Р.Литва №(20.3/05)3B-6864 від 30.08.2019 року, «згідно змісту якої 12-м нотаріальним бюро Каунас не підтверджено видачу доручення від 18.04.2018 року під №G-789 на право користування транспортним засобом марки «AUDI A4», номерні знаки НОМЕР_1 , к номер НОМЕР_2 громадянином України ОСОБА_3 ».

Представник Подільської митниці ДержмитслужбиВихристюк В.Д. в судовому засіданні протокол про порушення митних правил №0145/401000/20 від 18.02.2020 року підтримала, просила суд визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його адвокат Чебан Т.В. просили закрити справу за відсутністю складу правопорушення, за закінченням строків притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд прийшов до такого висновку.

Відповідно до ст. 487 МК України провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Згідно з п. 7 ч. 1 ст. 247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Вказана норма права не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Наведене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 11 липня 2018 року, справа №308/8763/15-а.

Аналіз змісту абзацу першого статті 247 КпАП України дозволяє дійти висновку, що встановлення зазначених у цій статті юридичних фактів є єдиною необхідною підставою для припинення будь-яких дій щодо притягнення особи до адміністративної відповідальності незалежно від встановлених будь-яких інших обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення (стаття 280 КУпАП), у тому числі й вини особи у його вчиненні.

Отже, при вирішенні питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності, першочерговим є встановлення судом дотримання строку накладення адміністративного стягнення, за умови закінчення якого суд або уповноважений орган взагалі позбавлені можливості досліджувати та вирішувати питання про наявність в діях особи ознак адміністративного правопорушення.

Тому насамперед слід оцінити доводи адвоката Чебан Т.В. щодо підстав для закриття провадження у справі в зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з ч. 2 ст. 467 МК України в редакції, що діяла станом на 07.05.2018 року ввезення автомобіля на митну територію України, й до внесення змін Законом України №2612-VII від 08.11.2018 року (набрав чинності 25.11.2018 року), якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами (суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477-485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Законом України №2612-VII від 08.11.2018 року (набрав чинності 25.11.2018 року) у статті 467 частину другу виключено, а частину першу викладено у редакції, відповідно до якої якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів або судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення правопорушення. Строк накладення адміністративних стягнень у справах про порушення митних правил зупиняється на час розгляду таких справ судом.

Строк накладення адміністративного стягнення у справах про порушення митних правил це певний період часу, протягом якого дія чи подія мають юридичне значення. Цей строк не поновлюється і не продовжується і є гарантією того, що будь-які дії щодо притягнення особи до відповідальності після його закінчення мають бути припинені.

Відповідно до статті 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Положення статті 467 МК України в новій редакції, яка почала діяти з 25.11.2018 року, збільшують строк накладення адміністративного стягнення, оскільки він обраховується не з моменту вчинення правопорушення, а з моменту його виявлення, тобто погіршують становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тому не мають зворотної дії в часі.

Оскільки перетин кордону було здійснено ОСОБА_1 07.05.2018 року, керуючись положеннями статті 58 Конституції України, в даному випадку слід застосовувати статтю 467 МК України в редакції, яка діяла на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Суд не погоджується з твердженням представника митниці про те, що порушення митних правил ОСОБА_1 мало триваючий характер, а тому строк притягнення його до відповідальності слід відраховувати з моменту виявлення правопорушення.

Так, триваючими адміністративні проступки є проступки, пов`язані з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених правовою нормою, припиняються або виконанням регламентованих обов`язків, або притягненням винної у невиконанні особи до відповідальності. Найчастіше ці правопорушення є наслідками протиправної бездіяльності.

Тобто триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа, яка вчинила якісь певні дії чи бездіяльність, перебуває надалі у стані безперервного продовження цих дій (бездіяльності). Ці дії безперервно порушують закон протягом якогось часу. Іноді такий стан продовжується значний час і увесь час винний безперервно вчиняє правопорушення у вигляді невиконання покладених на нього обов`язків.

Слід зазначити, що ч. 2 ст. 467 МК України не вказує, що стосовно правопорушень, передбачених ст. ст. 469, 477-485 МК України строк завжди і за будь-яких обставин має обраховуватися від дня виявлення правопорушення. В даному випадку вирішальним є саме фактор «триваючого характеру» правопорушення, а не його кваліфікації відповідно до певної статті МК України.

Статтею 483 МК України передбачено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, що можуть бути вчинені:

1) з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів;

2) шляхом надання одним товарами вигляду інших;

3) з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів. неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Відповідно до частин 6, 8 статті 264 МК України митна декларація приймається для митного оформлення, якщо вона подана за встановленою формою, підписана особою, яка її подала, і перевіркою цієї декларації встановлено, що вона містить всі необхідні відомості і до неї додано всі документи, визначені цим Кодексом. Факт прийняття митної декларації засвідчується посадовою особою органу доходів і зборів, яка її прийняла, шляхом проставлення на ній відбитка відповідного митного забезпечення та інших відміток (номера декларації, дати та часу її прийняття тощо), у тому числі з використанням інформаційних технологій.

З моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Порушення митних правил в даному випадку характеризується вчиненням одноразової дії у певний час, а саме, під час митного оформлення товару, коли такий проступок може бути виявлений контролюючим органом, який згідно з метою митного оформлення, засвідчує відомості, одержані під час митного контролю товарів і транспортних засобів, що переміщуються через митний кордон України, та оформляє результати такого контролю (ч. 1 ст. 483 МК України).

З указаного слідує, що зазначене конкретне порушення митних правил, яке викладене у протоколі №0145/401000/20 від 18.02.2020 року, не є триваючим.

Відповідно до матеріалів справи, переміщення транспортного засобу марки «AUDI A4», номерні знаки НОМЕР_1 , кузов номер НОМЕР_2 через митний кордон України відбулося 07.05.2018 року, а тому виходячи з положень ч. 2 ст. 467 МК України (в редакції, чинній на час переміщення товару через митний кордон України), саме з 07.05.2108 року розпочався перебіг шестимісячного строку для притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за вчинене ним правопорушення, який закінчився 07.11.2018 року.

Отже, враховуючи, що на момент надходження справи до суду 16.03.2020 року з дня вчинення правопорушення 07.05.2018 року пройшло більше шести місяців, тому провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строків, передбачених статтею 467 МК України (в редакції, чинній на час переміщення товару через митний кордон України).

Керуючись статтями 247, 294 КпАП України, 467 МК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: