Справа №263/5194/20
Провадження № 3/263/1957/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 липня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Соловйов Олег Леонідович, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м. Маріуполі Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.130 ч.4 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №170340 від 24 квітня 2020 року ОСОБА_1 24.04.2020 о 03:29 год у м. Маріуполі в Центральному районі, по пров. Трамвайному, 10 керував транспортним засобом GEELY MR-7151A, державний номерний знак НОМЕР_1 та вживав алкоголь після того, як уповноважена особа капрал поліції ОСОБА_2 запропонував водієві пройти огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки ТЗ, на що водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків у встановленому законом порядку, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Згідно правової позиції викладеної у запереченнях захисником ОСОБА_1 адвокатом Сукач О.В., підстави притягнення до відповідальності відсутні, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, складено формально та за відсутності підстав, передбачених Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або знаходження під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України за №1413/27858 від 11.11.2015. Наполягає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення працівники патрульної поліції, всупереч вимог Інструкції, не встановили об`єктивні ознаки, перебування водія у стані алкогольного сп`яніння. Відмова водія від проходження обстеження з метою встановлення стану сп`яніння, не охоплюється диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП, яка передбачає встановлення факту вживання водієм алкоголю, наркотиків або лікарських засобів на їх основі, після ДТП, або після зупинки на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду. Доведеність вживання водієм алкоголю не може опиратись лише на власних свідченнях водія, оскільки суперечить презумпції невинуватості та не відповідає вимогам ст.63 Конституції України.

Дослідивши матеріали долучені до протоколу про адміністративне правопорушення, вважаю, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, не доведена.

Виходячи зі змісту ст.ст.7,254,279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №170340 складений відносно ОСОБА_1 за ст.130 ч.4 КУпАП, має чисельні виправлення, як у написанні прізвища правопорушника, так і у викладенні обставин правопорушення, що є неприпустимим, та суперечить вимогам Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 № 1376, в редакції від 17.01.2020.

Разом з тим, зі змісту протоколу настає, що ОСОБА_1 допустив порушення п.2.5. ПДР України, який передбачає обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозиція інкримінованої ОСОБА_1 ч.4 ст.130 КУпАП, передбачає відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Аналізуючи зміст правопорушення викладеного за протоколом, слід дійти до висновку, що при кваліфікації дій ОСОБА_1 , поліцейському слід було зазначити порушення спеціальної норми закону, а саме: п.2.10 «є» ПДР України, який зобов`язує водіїв до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Втім, об`єктивних доказів того, що ОСОБА_1 саме після зупинки на вимогу поліцейського вжив алкоголь, матеріали справи не містять.

Наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказують лише про те, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння. Свідчення же самого водія, долучені на окремому аркуші до протоколу, вказують на те, що останній вжив алкоголь в автомобілі, вже після розгляду адміністративного матеріалу та оголошення поліцейським постанови за ст.122 ч.2 КУпАП, вважаючи, що інші вимоги до нього відсутні. Незважаючи, що наведені твердження водія, вони не відповідають об`єктивній дійсності та спростовуються долученим до протоколу відеозаписом спілкування водія з працівниками поліції. Велика кількість відеофайлів свідчать, що з моменту зупинки транспортного засобу, ОСОБА_1 весь час перебував у присутності працівників поліції, тому перебуваючи в полі зору не міг не поміченим вжити алкоголь. Незважаючи на це, поліцейські, вважали за можливе покласти в основу кваліфікації виявленого правопорушення, нічим не підкріплені твердження правопорушника. В той же час, посилання за протоколом на порушенням водієм ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України, тобто на відмову водія пройти медичний огляд для визначення стану сп`яніння, не є правовою підставою для кваліфікації правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки не освітлює об`єктивну сторону правопорушення, а саме: заборону водієві вживати алкоголь, наркотиків чи лікарських препаратів, виготовлених на їх основі, після зупинки поліцейським до проведенні відповідного обстеження.

Інших будь-яких належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП, в матеріалах справи не міститься, а рапорт поліцейського взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Донецькій області ДПП Сазонова О.О., з урахуванням правового висновку висловленого Верховним Судом у постанові від 20.05.2020 в справі № 524/5741-16-а, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Таким чином, аналізуючи викладені в протоколі обставини та докази у справі, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, оскільки суду не надано переконливих доказів на підтвердження скоєння даного правопорушення.

Керуючись статтею 247 п.1, 252 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.4 КУпАП - закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена безпосередньо до Донецького апеляційного суду або через Жовтневий районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів із дня її винесення.

Суддя: О.Л.Соловйов