Житомирський апеляційний суд
Справа №296/60/20 Головуючий у 1-й інст. Аксьонов В. Є.
Категорія ч.1 ст. 130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП Доповідач Бережна С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2020 року м.Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Бережна С.В., за участю захисника Загоруйка В.І., розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника Загоруйка В.І. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 02.04.2020 року за ч.1 ст.130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово непрацюючого, прож. АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Постановою Корольовського районного суду міста Житомира від 02.04.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2 ч.1, 130 ч.1 КУпАП, та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 06 січня 2020 року о 04 год. 50 хв. в м. Житомирі по вул. В. Бердичівській поблизу будинків №38-39, керував транспортним засобом Volkswagen Pasat, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків. Крім цього, ОСОБА_1 в зазначену вище дату та час, керуючи вищевказаним транспортним засобом, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкненням спеціального звукового сигналу, в зв`язку з чим даний транспортний засіб було зупинено шляхом блокування.

В поданій апеляційній скарзі в інтересах ОСОБА_1 захисник Загоруйко В.І. просить зазначену постанову суду скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Стверджує, що під час розгляду адміністративного протоколу та винесення вищевказаної постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні і його права відповідно до ст. 55 Конституції України та ст.ст. 268,277-2 КУпАП при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції були повністю порушенні. 02 квітня 2020 року справа розглянута у відсутність ОСОБА_1 , а в матеріалах справи відсутні дані про те, що він у встановленому законом порядку, передбаченим ст. 277-2 КУпАП, сповіщався про місце і час розгляду справи, а повернення конверта з повісткою та відміткою, що повернено за закінченням терміну зберігання не свідчить про належне ОСОБА_1 повідомлення про день та час розгляду справи в суді. Це, в свою чергу, позбавило ОСОБА_1 прав знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката та інших прав, передбачених ст. 268 КУпАП. Таким чином, висновки суду про доведеність його вини у вчиненні правопорушення зроблені без дотримання суддею при розгляді даної справи вимог ст.251-252 КУпАП, тобто без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів в їх сукупності. У постанові суду, вказано, що вина ОСОБА_1 повністю доведена у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 та ч.1 ст.122-2 КУпАП, але на доказ його вини в матеріалах справи наявні лише протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків та диск із відеозаписом з нагрудної камери поліцейського. Однак суд не дав оцінки наявним доказам і не вказав, яким чином вони стверджують, що саме я керував чи не керував автомобілем в стані наркотичного сп`яніння. Свідки по справі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали письмові пояснення п відмову від проходження тальком огляду на стан алкогольного сп`яніння, хоча він їх взагалі не бачив на місці події та поліцейські йому особисто не пропонували пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Вищевказані свідки не бачили взагалі чи керував ОСОБА_1 автомобілем чи не керував. ОСОБА_1 взагалі не керував у зазначений час та день автомобілем, автомобіль належить його мамі і за кермом він не перебував. ОСОБА_1 не є водієм та не має взагалі посвідчення водія. Судом першої інстанції дані вимоги не були перевірені. Також захисник звертає увагу на дату складення адміністративного протоколу за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки там значиться 06.2001.2020 року та домальовані дужки, що є не припустимим при складі адміністративного протоколу.

В судовому засіданні захисник Загоруйко В.І. апеляційну скаргу та її вимоги підтримав з викладених в ній мотивів, надав пояснення, аналогічні доводам апеляційної скарги. Крім того зазначив, що ОСОБА_1 обізнаний про апеляційний розгляд даної апеляційної скарги , з`являтися особисто не бажає в апеляційний суд, уповноважив його як захисника на захист на участь в даному провадженні, на даний час перебуває за кордоном.

Допитаний апеляційним судом свідок ОСОБА_3 , який зазначений в адміністративному протоколі відносно ОСОБА_1 та пояснення якого містяться в матеріалах справи відносно останнього, пояснив, що вночі з 5 на 6 січня їхав з дружиною в Бориспіль по вул. Бердичівській в районі поліклініки. Їх зупинили та попросили бути свідками. Водій був поліцейській машині. По поведінці було видно, що він був дуже п`яний. Людина була дуже п`яна, мичав, матюкався. В письмових поясненнях все зазначено вірно. На місці пропонували пройти огляд та в медичному закладі експертизу. Свідок пояснив, що в повному обсязі підтверджує свої письмові пояснення. Такого, щоб ОСОБА_1 заперечував, що керував автомобілем, він не чув. Також свідок зазначив, що з ним була його дружина, вона також була свідком усіх зазначених осбтаин, була постійно поруч і її пояснення такі ж, як і в нього. Додав, що дружина не змогла з`явитись до апеляційного суду через роботу.

Заслухавши доводи та пояснення захисника Загоруйка В.І., пояснення свідка ОСОБА_3 , врахувавши пояснення захисника щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності самого ОСОБА_1 перевіривши матеріали справи, вважаю, що апеляційна скарга захисника Загоруйка В.І. не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Доводи апеляційної скарги захисника Загоруйка В.І. в інтересах ОСОБА_1 про те, що справа відносно ОСОБА_1 розглянута у відсутність останнього, чим порушено його права, передбачені ст.268 КУпАП, заслуговують на увагу, але в даному випадку не можуть бути категоричною підставою до скасування оскаржуваної постанови суду з огляду на наступне.

Так, дійсно виходячи з матеріалів справи та зі змісту оскаржуваної постанови суду ОСОБА_1 викликався до суду першої інстанції для прийнятті участі в розгляді адміністративної справи відносно нього за ст.ст.122-2 ч.1, 130 ч.1 КУпАП, однак судові повістки на його ім`я (а.с.15-20, 37-42) поверталися до суду з відміткою відділення поштового зв`язку «за закінченням терміну зберігання», а тому суд першої інстанції з метою дотримання строків, передбачених ст.38 КУпАП, розглянув у відсутність правопорушника ОСОБА_1 . Разом з тим, в матеріалах справи міститься заява останнього від 09.01.2020 року про ознайомлення з матеріалами справи відносно нього та отримання ксерокопій документів (а.с.14), що свідчить про те, що він був обізнаний про те, що судом першої інстанції здійснюється розгляд справи про інкриміновані йому правопорушення за ст.ст.122-2 ч.1, 130 ч.1 КУпАП. Разом з тим, правопорушник ОСОБА_1 не дотримувався належної процесуальної поведінки, перебігом розгляду справи щодо нього не цікавився. При цьому, відповідно до постанови суду першої інстанції від 16.03.2020 року (а.с.21) щодо ОСОБА_1 було вирішено застосувати привід для розгляду вказаної справи щодо нього, який виконати не представилось можливим, оскільки відповідно до рапорту поліцейського взводу №1 роти №1 батальйону УПП в Житомирській області Кравчука О. (а.с.24), письмового пояснення ОСОБА_5 (а.с.25) ОСОБА_1 знаходиться в Польщі. З огляду на вказані обставини, судом першої інстанції вжито всіх можливих заходів щодо забезпечення явки правопорушника ОСОБА_1 до суду для прийняття ним участі у розгляді адміністративної справи відносно нього за ст.ст.122-2 ч.1, 130 ч.1 КУпАП, який будучи обізнаний про наявність в провадженні суду першої інстанції справі по відношенню щодо нього, фактично ухилився від явки, жодних клопотань про, наприклад, відкладення розгляду справи у зв`язку з від`їздом за межі України, неможливістю явитися в судове засідання, необхідності відкладання судового засідання , до суду не подавав чи іншим чином не проявляв своєї участі по забезпеченню своїх прав, передбачених ст.268 КУпАП, аж до травня 2020 року, коли було укладено договір із захисником про надання адвокатських послуг після ухвалення в справі судом першої інстанції рішення не на його користь.

Зазначена поведінка ОСОБА_1 вбачається і в ході апеляційного перегляду справи за апеляційною скаргою його захисника. ОСОБА_1 жодного разу в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, за відомим місцем проживання його повідомити не представилося за можливе, оскільки згідно повідомлень працівників пошти ОСОБА_1 за вказаною у поштовому відправлені відсутній. За відомим в тому числі і його захиснику номером телефону зв`язатися з правопорушником також не представилося за можливе, оскільки зазначений телефон є недійсним. Таким чином апеляційним судом було вичерпано усі можливості щодо повідомлення ОСОБА_1 про час та місце апеляційного розгляду справи, та за наполяганням захисника розглянуто дане провадження за відсутності ОСОБА_1 , враховуючи те, що його права та інтереси в повному обсязі забезпечені участю захисника, а сам він перебігом та результатом розгляду апеляційної скарги в його інтересах не цікавиться.

З огляду на наведені обставини, підстав до скасування оскаржуваної постанови суду з підстав порушення прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП., апеляційний суд не вбачає.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги захисника Загоруйка І.В., то приходжу до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП зазначається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. При цьому обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.

Суд зазначених вимог закону дотримався.

Висновок суду про доведеність вини правопорушника ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.122-2 ч.1, 130 ч.1 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами.

Як вбачається з матеріалів справи, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст. 122-2 КупАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №185658 від 06.01.2020 року (а.с.1), згідно якого ОСОБА_1 06 січня 2020 року о 04 год. 50 хв. в м. Житомирі по вул. В. Бердичівській поблизу будинків №38-39, керував транспортним засобом Volkswagen Pasat, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, відчувався різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду для встановлення стану сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.130 ч.1 КУпАП. А також підтверджується протоколом серії ОБ № 199543 від 06.01.2020 (а.с. 28), згідно якого ОСОБА_1 , керуючи вищевказаним транспортним засобом, не виконав вимогу поліцейського про зупинку транспортного засобу, яку поліцейський здійснив шляхом увімкнення проблискового маячка синього і червоного кольору та увімкненням спеціального звукового сигналу, в зв`язку з чим даний транспортний засіб було зупинено шляхом блокування, чим порушив п.п.2.4, 8.9.б. ПДР та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 122-2 КупАП.

Крім того, вина правопорушника ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 06.01.2020 року (а.с.9-10), які долучені до протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 і згідно яких вказані особи були запрошені працівниками поліції в якості свідків і в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер», на що останній відмовився; також водієві було запропоновано проїхати до найближчого закладу охорони здоров`я на визначення стану алкогольного сп`яніння, на що водій також відмовився в їх присутності; водія було ознайомлено з ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП. Свої письмові пояснення свідок ОСОБА_3 також підтвердив при апеляційному перегляді справи під час його безпосереднього допиту судом апеляційної інстанції.

Так матеріали справи містять письмові пояснення свідка ОСОБА_6 , в яких зазначено, що 06.01.2020 близько 4годин 30 хвилин по вул. В.Бердичівська біля кафе «Максимум» він був свідком того, як водій автомобіля Пассат НОМЕР_1 у нетверезому стані сів за кермо та почав рухатися, скоїв ДТП. Після того, як даний автомобіль хотіли зупинити патрульні поліцейські, водій не зупинився та намагався втекти , внаслідок чого створив ДТП з автомобілем, який рухався попереду, і знову намагався втекти з місця події. Патрульними було заблоковано його автомобіль, а самого водія затримано.

Зазначені пояснення також підтверджуються письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 , який пояснив, що ОСОБА_1 вчинив ДТП з його автомобілем, був сильно п`яний та чинив опір працівникам поліції.

Зазначені обставини додатково підтверджуються також і рапортами працівників поліції та копією постанови від 06.01.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.ст. 122, 126 КУпАП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги захисника Загоруйка В.І. про те, що висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення зроблені без дотримання суддею при розгляді даної справи вимог ст.251-252 КУпАП, тобто без всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів в їх сукупності є помилковими та спростовуються наведеними вище в цій постанові доказами, які дослідженні судом першої інстанції в своїй сукупності та перевірені під час апеляційного провадження. Будь-які сумніви у достовірності цих доказів під час апеляційного провадження не встановлені.

Неспроможними є і доводи апеляційної скарги захисника Загоруйка В.І. і про те, що вищевказані свідки не бачили взагалі чи керував ОСОБА_1 автомобілем, чи не керував, оскільки вони спроостовуються змістом наведених вище пояснень даних осіб.

Твердження захисника Загоруйка В.І. відносно сумнівності дати складання адміністративного протоколу серії БД №185658 від 06.01.2020 року відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в ньому значиться 06.2001.2020 року та домальовані дужки, що є не припустимим при складі адміністративного протоколу, жодним чином не можна розцінювати як недійсність самого цього протоколу, оскільки на переконання апеляційного суду це є опискою, з інших матеріалів провадження однозначно вбачається , що датою усіх подій є саме 06.01.2020.

Крім того додаткові доводи захисника проте, що судом безпідставно було позбавлено ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, оскільки за твердженнями останнього він ніколи не отримував посвідчення водія, спростовані повідомленням Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Житомирській області від 29.07.2020, надано на запит апеляційного суду, згідно якого за базою даних підсистеми НАІС ЄДР МВС, станом на 27.07.2020 громадянтн ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 26.10.2019 у територіальному сервісному центрі № 1841 отримав посвідчення водія серії НОМЕР_2 . « А,В,С,Е,СЕ » яке дійсне до 26.10.2049. До вказаного повідомлення додана фотокртка ОСОБА_1 .

Порушень працівниками поліції процедури проведення огляду на стан сп`яніння та фіксації відмови від такого огляду судом не свстановлено, з чим погоджується і апеляційний суд.

З огляду на викладене, суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП, прийняв обґрунтоване та законне рішення і підстав для задоволення апеляційної скарги з мотивів, наведених в ній, не вбачається.

Керуючись ст. ст.285, 294 КУпАП, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Загоруйка В.І. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Корольовського районного суду міста Житомира від 02.04.2020 за ч.1 ст.130, ч.1 ст. 122-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: