П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"29" липня 2020 р. Справа № 596/799/20

Провадження № 3/596/384/2020

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря судового засідання Федорів О.П., захисника адвоката Вільотнік Г.С., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Гусятинського відділення поліції Підволочиського відділу ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , не працює, за ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

27 квітня 2020 року о 01 год. 50 хв. ОСОБА_1 по вул. Богдана Лепкого в смт. Гусятин Гусятинського району перебуваючи в п`яному вигляді висловлювалась в сторону працівників поліції нецензурною лайкою на законну вимогу поліцейського сержанта поліції ОСОБА_2 , припинити адміністративне правопорушення ніяк не реагувала, при цьому висловлювалась в грубі формі на адресу поліцейських погрожуючи їм, за що передбачена відповідальність ст.185 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судові засідання 02.06.2020 року, 12.06.2020 року, 22.06.2020 року, 15.07.2020 року, 24.07.2020 року, 29.07.2020 року не з`явилась, про день та час слухання справи повідомлена за адресою місця проживання, яка була нею вказана при складанні відносно неї протоколу.

Таким чином, судом було здійснено усі можливі заходи, направлені на належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.

ОСОБА_1 інтересу щодо наслідків розгляду вказаного протоколу у суді не проявляла. Відповідно до Рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі "Пономарьов проти України", наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Вільотнік Г.С. в судовому засіданні заявила клопотання про закриття провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків притягнення її до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши думку захисника, приходжу до наступних висновків.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків. Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Статтею 62 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліцейський під час виконання покладених на поліцію повноважень є представником держави. Законні вимоги поліцейського є обов`язковими для виконання всіма фізичними та юридичними особами.

Як встановлено в абзаці другому пункту 7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.92 р. "Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів і працівників правоохоронних органів", злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таке саме тлумачення використав Конституційний Суд України в рішенні у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) окремих положень статті 263 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 5 частини першої статті 11 Закону України "Про міліцію" (справа про строки адміністративного затримання) від 11 жовтня 2011 року № 1-28/2011 року, в якому також розкрито зміст «простої» непокори що означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Таким чином, із аналізу вказаних нормативно-правових актів слідує, що обов`язковими ознаками, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених, законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Як убачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 545474, який складено 27.04.2020 року, ОСОБА_1 27.04.2020 року о 01:50 год о 01 год. 50 хв. ОСОБА_1 по вул. Богдана Лепкого в смт. Гусятин Гусятинського району перебуваючи в п`яному вигляді висловлювалась в сторону працівників поліції нецензурною лайкою на законну вимогу поліцейського сержанта поліції ОСОБА_2 , припинити адміністративне правопорушення ніяк не реагувала, при цьому висловлювалась в грубі формі на адресу поліцейських погрожуючи їм (а.с.1).

Факт вчиненого адміністративного правопорушення також стверджується: протоколом АЗ № 163117 про адміністративне затримання від 27.04.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 27.04.2020 року о 01:50 год. була затримана у зв`язку із вчиненням адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП для припинення адміністративного правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , залучених при складанні протоколу про адміністративне правопорушення; рапортами ст. інспектора-чергового Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області В.Попкова від 27.04.2020 року та поліцейського СРПП № 2 Гусятинського ВП ГУНП в Тернопільській області Кочмара В.В. від 27.04.2020 року, з яких вбачається, що після зупинки автомобіля під керуванням ОСОБА_5 , остання чинила опір працівниками поліції та відмовлялася виконувати їх законні вимоги, при цьому виражалась в сторону працівників поліції нецензурною лайкою.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП доводиться також відеозаписом із нагрудної камери працівника поліції з якого убачається, що ОСОБА_1 на місці події поводила себе агресивно, зухвало, виражалась нецензурною лайкою в бік працівників поліції, відмовлялась відкрити автомобіль, надати документи, що підтверджують право керування транспортним засобом та реєстраційні документи на автомобіль, намагалась покинути місце події.

Зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 суд визнає належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.

Таким чином вважаю, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а саме злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

Стаття 38 КУпАП України передбачає, що адміністративне стягнення може бути накладене не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Правопорушення вчинене 27 квітня 2020 року.

Матеріали про притягнення ОСОБА_6 до адміністративної відповідальності надійшли до Гусятинського районного суду Тернопільської області 27.05.2020 року.

Приходжу до висновку, що на момент розгляду справи закінчилися строки накладення стягнення, а тому провадження по адміністративній справі слід закрити.

На підставі викладеного, клопотання захисника щодо закриття провадження на підставі за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає до задоволення.

Твердження сторони захисту щодо відсутності у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження, суд визнає необґрунтованими.

Так, статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення, поміж іншого, і чи винна дана особа в його вчиненні. При цьому норм щодо відсутності у суду повноважень на встановлення обставин щодо вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі винесення постанови про закриття провадження за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП вказаний Кодекс не містить.

Водночас, зі змісту ч. 1 ст. 38 КУпАП вбачається, що закриття провадження на зазначеній підставі можливе за одночасної наявності таких умов: вчинення (виявлення) адміністративного правопорушення; сплив встановленого законом строку.

Тобто для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення з підстав закінчення строків, передбачених ст. 38 КУпАП, можливо лише за умови встановлення факту вчинення особою протиправної дії чи бездіяльності, що підпадають під визначені законом ознаки адміністративного правопорушення.

У разі недоведеності наявності складу адміністративного правопорушення та не підтвердження його належними та допустимими доказами, виключається можливість закрити провадження у адміністративній справі саме за п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 38, 185, 247 п.7, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративному матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її проголошення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк