Справа №155/881/20
Провадження №3/155/350/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2020 року суддя Горохівського районного суду Волинської області Адамчук Г.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області від Головного управління ДФС у Волинській області Державної фіскальної служби України надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.164 КУпАП ОСОБА_1 .

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення №018/03-20-21-04 від 10 червня 2020 року, 09 червня 2020 року о 21 годині 00 хвилин на 80 км автодороги Н-17 сполученням Львів-Радехів-Луцьк, ОСОБА_1 здійснював транспортування тютюнових виробів у кількості 48000 пачок орієнтовною вартістю 2427000 гривень без документів щодо їх походження та документів на право здійснення діяльності, пов`язаної з торгівлею тютюновими виробами, чим порушив ч.1 ст.58 Господарського кодексу України, вимоги Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного, плодового, алкогольних, тютюнових виробів та пального» №481/95-ВР від 19 грудня 1995 року та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КК України.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, однак подав письмову заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність. Поряд з цим, ОСОБА_1 було подано письмове заперечення щодо інкримінованого йому адміністративного правопорушення в якому він зазначив, що він не є підприємцем і не здійснює господарську діяльність, само по собі його дії по перевезенню тютюнових виробів не можуть розцінюватися як порушення порядку провадження господарської діяльності з вказаних підстав, а тому вважає, що в його діях відсутні подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП. Просив закрити провадження в справі відповідно до п.1 ст.247 КУпАП та повернути вилучені у нього тютюнові вироби та автомобіль.

Ураховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, приходжу до наступного висновку.

Так, суд зобов`язаний виконувати завдання Кодексу України про адміністративне правопорушення, передбачені ст.1 КУпАП, у якій зазначено, що завданням Кодексу України про адміністративне правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності,запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення (проступку) включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: об`єкт адміністративного проступку, об`єктивну сторону проступку; суб`єкт адміністративного проступку; суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Відповідно ст.ст.245, 251, 252, 280, 283 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами. При цьому орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ч.1 ст.164 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність, при цьому господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно з ст.42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, істотною ознакою адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, є не тільки факт надання послуг за винагороду, а систематичний характер таких дій, їх самостійний та ініціативний характер, що і становить суть господарської діяльності.

З матеріалів справи, зокрема, договору оренди транспортного засобу з екіпажем (водієм) №8 вбачається, що ОСОБА_1 має посвідчення водія.

У той же час у протоколі №018/03-20-21-04 від 10 червня 2020 року при викладі обставин вчинення правопорушення не відображено період часу, протягом якого ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність, тоді як саме в протоколі про адміністративне правопорушення мають бути зазначені всі істотні обставини справи, які мають відображати всі елементи складу правопорушення. Зокрема, стосовно ч.1 ст.164 КУпАП у протоколі не зазначено протягом якого часу особа здійснювала відповідну діяльність (проміжок часу, а не конкретна дата й час); всі задокументовані окремі факти такої діяльності, які в своїй сукупності підтверджують самостійний, ініціативний і систематичний характер діяльності, яку здійснює особа, адже ці ознаки є обов`язковими для господарської діяльності.

Разом з тим, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів, проте в самому протоколі та доданих до нього матеріалів відсутні будь-які вказівки на обставини, які б могли свідчити про систематичність такої діяльності.

Крім того, інших свідків правопорушення, які б могли надати пояснення щодо надання ОСОБА_1 послуг з перевезення та реалізації тютюнових виробів, в підтвердження систематичності надання послуг, а також отримання прибутку не зазначено.

Також само по собі знаходження на транспортному засобі, яким керував ОСОБА_1 тютюнових виробів не є доказом здійснення останнім відповідної підприємницької (господарської) діяльності, враховуючи, що не встановлені факти реалізації вказаних тютюнових виробів.

Також, суд розглядає справи в межах обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, і якщо в протоколі не зазначено обставини, які мають істотне значення для кваліфікації діяння (наприклад, систематичність як ознака господарської діяльності за ст.164 КУпАП), то суд не може самостійно вийти за межі фабули справи, оскільки суд не є органом, який уповноважений складати протокол про адміністративне правопорушення та збирати докази адміністративного правопорушення.

Таким чином, у протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченого ст.164 КУпАП, при викладі фабули правопорушення необхідно зазначати обставини, які свідчать про систематичність такої діяльності, зокрема, протягом якого часу особою здійснюється така діяльність, у тому числі коли були скоєні задокументовані факти такої діяльності (а не лише безпосередньо виявлений факт).

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст.6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч. 2 ст. 6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження у справах про адміністративні правопорушення (справа "Надточій проти України" від 15 травня 2008 року). ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі "Скоппола проти Італії" від 17.09.2009 року зазначив, що складовим елементом принципу верховенства права є очікування від суду застосування до кожного злочинця такого покарання, яке законодавець вважає пропорційним. При цьому ЄСПД вважає, що будь-яке втручання у право обов`язково повинне відповідати принципу пропорційності. "Справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний надмірний тягар" (рішення у справі від 02.11.2004 р. "Трегубенко проти України".

У справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04) ЄСПЛ встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення («проведення несанкціонованого пікету»), але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення (відповідно до законодавства РФ така участь не передбачена), відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення. У зв`язку з цим, на думку ЄСПЛ, заявниці була відома лише кваліфікація діяння, але не фактичні обставини обвинувачення, таким чином, вона була позбавлена можливості належної підготовки до захисту.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі №018/03-20-21-04 від 10 червня 2020 року не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, а суд не має права самостійно відшукувати докази на користь обвинувачення, тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, ст.ст.6, 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284, ст.294 КУпАП України, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 вилучені у нього речі, а саме: тютюнові вироби марки «Heets» у кількості 39000 пачок (78 ящиків), тютюнові вироби марки «Kent nano silver» у кількості 500 пачок (1 ящик), тютюнові вироби марки «Marlboro gold» у кількості 3000 пачок (6 ящиків), тютюнові вироби марки «Rothmans» у кількості 5500 пачок (11 ящиків), що зберігаються в ТОВ «Волинь-Євробізнес за адресою: місто Луцьк, вулиця Карпенка-Карого, 3а, а також автомобіль марки «Mercedes Benz Sprinter», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , який було передано на відповідальне зберігання ОСОБА_1 під розписку.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя