Справа № 203/112/20
Провадження № 3/0203/277/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

01.09.2020 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська

в складі: головуючого - судді Смольнякова О.О.

при секретарі - Сердягіній О.Ю.

представників митниці - Романенко І.М., Козія І.М.

адвокат- Чіняєвої О.М.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Дніпровської митниці Держмитслужби про порушення митних правил у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Донецьк, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ч.1 ст.483 Митного кодексу України,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.483 МК України за те, що 19.09.2019 на адресу Дніпропетровської митницi ДФС надійшов лист Департаменту органгзації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії від 12.09.2019 №28721/7/99-99-20-02-01-17, яким скеровано відповідь митних органів Федеративної Республіки Німеччина на запит української сторони щодо проведення перевірки законності ввезення на митну територію України бувшого у використанні транспортного засобу марки «Мегсеdes-Веnz», модель VITO 122 CDI, VIN-код НОМЕР_1 .

Митними органами Федеративної Республіки Німеччина до листа - звернення долучено завірену копію окремого представлення MRN: 16ВЕ65Е0, у якому зазначено що відправником автомобіля марки «Mercedes-Benz» модель VITO 122 CDI, VIN-код НОМЕР_2 , німецька компанія «Enrico und Steve Petzold» (Falkensteinstr.3 а, 01814 Вад Schandau DЕ), одержувачем Sergie Zavialov ( АДРЕСА_2 ), а його вартість складає 12 495 євро.

При проведенні перевірки встановлено, що 19.11.2016 у пункті пропуску Рава-Руська Хребенне» митного поста «Рава-Руська» Льввської митниці ДФС ОСОБА_1 ввіз зазначений вище транспортний засіб, а у якості підстави переміщення через митний кордон України зазначеного вище автомобіля надав свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу вiд 27.03.2013 № НОМЕР_3 та рахунок вiд 17.11.2016 №V 199/16, згідно якого його вартість складає 6500 євро.

22.11.2016 до відділу митного оформлення № 2 митного поста «Північний» Днгпропетровської митниці ДФС, ОСОБА_2 подала митну декларацію типу «IМ 40 ДЕ», зареєстровану за № 110100002/2016/003221, у якій задекларувала в режимі імпорт автомобіль «Мегсеdes-Веnz», модель VIТО 122 CD1, VIN-код НОМЕР_2 , вартістю 6 500 євро.

При співставленні отриманих документів вiд митних органів Федеративної Республіки Німеччина та документів, наданих ОСОБА_1 у митницю встановлено, що фактична вартість вищезазначеного транспортного засобу становить 12 495 евро (348 878,77 грн. по курсу НБУ на день ввезення), що на 5 995 євро (167 389,21 грн. по курсу НБУ) більше ніж задекларовано в Україні.

Таким чином, ОСОБА_1 перемістив автомобіль марки « Mercedes-Benz » модель VIТО 122 CD1, VIN-код НОМЕР_2 через митний кордон України з приховуванням вiд митного контролю шляхом подання рахунку вiд 17.11.2016 № V 199/16, що містить неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав до письмові пояснення, з яких вбачається, що вину не визнає, з наступних підстав: в матеріалах справи не міститься копія рахунку від 17.11.16 №V 199/16 на суму 12 495. В протоколі про ПМП вказано, що ОСОБА_1 подав рахунок від 17.11.16 №V 199/16, що містять неправдиві відомості, однак в матеріалах справи відсутня копія вказаного рахунку на суму 6500 євро. Наявний на а.с. 23 документ від 17.11.19 не є рахунком, що підтверджується наявними у матеріалах справи перекладом частини його змісту (а.с.24), а є квитанцією замовленням, а тому він не міг бути підставою для переміщення автомобіля через митний кордон України. ОСОБА_3 особисто 22.11.16 було подано для митного оформлення рахунок від 17.11.16 №б/н, відомості про що містяться в гр.. 44 митної декларації,а а саме документ із кодом «3105»., який закріплений за рахунок фактурою (інвойс), відповідно до Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.12 №1011 (в ред.. на 22.11.16).Митницею копія рахунку від 17.11.16 № б/н до матеріалів справи не долучена, хоча саме цей документ є підставою для переміщення автомобіля через митний кордон України. Матеріали справи не містять підтвердження того, що продавцю автомобіля було сплачено 12 495 євро ОСОБА_4 або іншою особою, Надана митними органами Німеччина інформація підтверджує лише те, що німецьким продавцем автомобіля було задекларовано експортну ціну автомобіля на рівні 12 495 євро, при цьому факт отримання продавцем саме цієї суми та оприбуткування із відображенням у бухгалтерській звітності не підтверджений матеріалами справи. Також зазначив, що він під час переміщення автомобіля через митний кордон України виконував функції перевізника. Особливості відповідальності перевізників за ст. 483 МК України встановлені ст. 460 МК України, якою передбачено, що перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості, виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць , їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (СMR). Ст. 460 Митного Кодексу України була доповнена частиною 2 в 2012 році з метою притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 483 МК України на водіїв, які лише виконують функції перевізника та не мають протиправної мети на заниження митної вартості, а саме осіб, які є власниками товарів та умисел яких спрямований на заниження митних платежів.В силу у приписів ч.2 ст. 460 МК України, він не може нести відповідальність за ст. 483 МК України. Відповідно до ст. 467 Митного Кодексу. Окрім того, зазначив, що пояснення ОСОБА_2 від 09.10.19 не відповідають дійсності з огляду на те, що йому не передавалось ОСОБА_2 кошти в сумі близько 20 000 євро, адже він її не бачив жодного разу в житті та всі переговори він мав виключно із її чоловіком, під час видачі довіреності він не був присутнім, отримав її перед поїздкою до Німеччини від чоловіка ОСОБА_2 , ніяких оголошень про надання послуг із розмитнення автомобілів ним не подавалися, митне оформлення автомобіля в Дніпропетровській митниці ДФС здійснювала особисто ОСОБА_2 , про що вказано в гр.. 14 та гр.. 54 митної декларації (а.с.42), за якою особисто вона виступала декларантом, митні платежі сплачені особисто ОСОБА_2 , що підтверджується відомостями гр..9 в митній декларації (а.с.42), в яких вона вказана в якості особи, відповідальної за фінансове врегулювання. В м. Бад-Шандау він прибув 17.11.16 та забрав автомобіль «Мегсеdes-Веnz Vito», разом із яким отримав ключі, техпаспорт, квитанцію-замовлення та рахунок (інвойс) на автомобіль на 6500 євро. За експортними процедурами Європейського Союзу під час вивезення 19.11.16 автомобіля митним органам республіки Польща ним був наданий тільки техпаспорт на автомобіль, так як випуск здійснюється за даними експортної митної декларації, яку в електронному вигляді подав продавець товару митним органам Німеччини, та за якою йому був наданий дозвіл на вивезення автомобіля. Після доставки 22.11.20 автомобіля в м. Дніпро на митний термінал та закриття доставки в митниці, він передав документи на автомобіль митному брокеру ОСОБА_5 . Щодо подальшої долі автомобіля йому було нічого не відомо. наявний у матеріалами справи на арк.. 23 документ не є рахунком (інвойсом), а квитанцією-замовленням на автомобіль.

Адвокат Чіняєва О.М. підтримала пояснення ОСОБА_4 та просила закрити провадження у справі у зв`язку із збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Представники митниці підтримали подання в повному обсязі, обґрунтовуючи його обставинами, викладеними в поданні та просили накласти на ОСОБА_4 стягнення в межах санкції статті.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що не подавала до митниці 22.11.2016 митну декларацію для оформлення в режимі імпорту автомобіля, зазначений номер телефону в декларації їй не належить. Знайшла оголошення на сайті з продажу авто, з приводу придбання, переміщення автомобіля спілкувалася із ОСОБА_6 , гроші передавала йому у нотаріуса, відповідна розписка була. ЕЦП у 2016 році не було. Протокол відносно неї не складався.

Заслухавши учасників судового розгляду, свідка, вивчивши клопотання, матеріали справи, приходжу до наступного.

Вина ОСОБА_4 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення протоколом про порушення митних правил №0131/11000/19 від 04.11.2019, листом ДФС від 12.09.2019 з додатками:лист митних органів Федеративної Республіки Німеччина від 31.07.2019 (копія) з перекладами, окреме представлення MRN: 16DE65Е0 (копія) з перекладом, митною декларацію «ІМ40ЕЕ» від 19.11.2016, 22.11.2016, договором купівлі-продажу від 17.11.2016 з перекладом, свідоцтвом про допуск від 27.02.2013 (копія) з перекладом, технічним паспортом з перекладом, рахунком №Д-950, листом ДМ ДФС від 13.11.2019 до Львівської митниці, листом Львівської митниці ДФС від 21.11.2019 з додатками, чим вчинив порушення митних правил, передбачене ч.1 ст. 483 Митного кодексу України, та його слід визнати винним у вчиненні вказаного правопорушення.

Разом із цим вважаю, що дана справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Як вбачається з протоколу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 , передбаченого ст. 483 ч.1 МК України, правопорушення було вчинено 19.11.2016 року.

Відповідно до ч.2 ст.467 МК України (в ред.Закону №5288-VI від 18.09.2012), якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються судами (суддями), адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а в разі розгляду судами(суддями) справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469,477-485 цього Кодексу,- не пізніше ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Таким чином встановлено, що з дня вчинення правопорушення минуло більше 6 місяців, отже на ОСОБА_1 не може бути накладено адміністративне стягнення у зв`язку із спливом строку накладення адміністративного стягнення.

Враховуючи вищенаведене, у відповідності до ст.467 МК України, провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення

Керуючисьст.467, 527 МК України, п. 7 ст. 247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 ч.1 МК України.

Провадження по справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ст.483 ч.1 КУпАП закрити у зв`язку зі збігом строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Кіровський районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її ухвалення.

Суддя О.О. Смольняков