Справа № 712/5920/20
Номер провадження 3/711/1498/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Черкаси

Суддя Придніпровського районного суду м. Черкаси Позарецька С.М., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН в матеріалах справи відсутній, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 13.06.2020 серії ДПР18 № 344124, - 13.06.2020 о 23 год. 30 хв. в м. Черкаси, по вул. Пастерівська, 22 водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом - автомобілем Mercedes-Denz д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується тестом на стан сп`яніння (проводився на місці зупинки зі згоди водія за допомогою приладу alcotest 6820, проба позитивна), чим порушила вимоги п.2.9 а) ПДР України.

Справа підлягає до розгляду Придніпровським районним судом м. Черкаси, враховуючи норми ч.1 ст. 257 КУпАП (направлена до суду органами патрульної поліції) та ч.ч. 1 та 2 ст. 276 КУпАП.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення (ч. 1 ст. 8 КУпАП). При цьому, суддею враховуються роз`яснення в.о. голови ККС ВС ОСОБА_2 на лист голови Донецького апеляційного суду від 02.07.2020р. та секретаря судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду від 02.07.2020р.

Відповідно, розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке було вчинене 13.06.2020, тобто до 01 липня 2020 року, підлягає розгляду за нормами редакції цієї статті, чинній на час вчинення такого діяння.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Під час розгляду справи ОСОБА_1 пояснила суду, що дійсно 13.06.2020р. у ресторані святкували день народження її чоловіка, якому виповнилось 55 років. Зазначила, що вона багато не пила, а лише пригублювала вино. Здійснюючи поворот на перехресті вулиць Шевченка та Пастерівська в м. Черкаси, заглух автомобіль. Вона керувала транспортним засобом і її разом із пасажирами зупинили працівники поліції. Вона не була п`яна, лише курила, і відповідно був запах з порожнини рота. Були оформлені працівниками поліції документи на місці зупинки. Вже згодом вона поїхала до наркологічного диспансеру, де зробила дослідження на стан сп`яніння, за результатами якого, вона була твереза. Зазначила, що керуючи автомобілем, вона впевнено себе почувала за кермом. Не вважає себе винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, зокрема, переглянувши відеозапис, наданий працівниками патрульної поліції, суддя приходить до наступних висновків:

за положеннями ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції на час події) до адміністративної відповідальності притягаються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до положень п. 2.9 а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, за нормами ч. 1 ст. 130 КУпАП, кваліфікуючою ознакою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за вищевказаною статтею є, зокрема, - встановлення факту керування особою транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Отже, об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Дорожній рух це процес руху по дорогах транспортних засобів та учасників дорожнього руху, сукупність суспільних відносин, що виникають у процесі переміщення людей і вантажів за допомогою транспортних засобів або без таких у межах дороги.

У п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер(Schmautzer)проти Австрії» від 23.10.1995 року зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення».

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом д.н.з. НОМЕР_2 підтверджується відомостями відеозаписів, за результатами перегляду яких встановлено, що вона керувала автомобілем. Крім того, зазначила, що вживала спиртні напої вино, але не є п`яна; надала згоду і без будь-якого примусу пройшла перевірку на стан сп`яніння за допомогою приладу alcotest 6820, в результаті чого встановлено показник 0,27%. Дані події відбувались за участі понятих. Суд використовує як доказ відеоінформацію, так як законність здійснення такого запису передбачена положеннями статей 31, 40 Закону України «Про Національну поліцію».

Відповідно до п. 2 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пунктом 3 Розділу І вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Дослідивши відеозаписи, суддя встановив підстави для ініціювання поліцейськими огляду на стан сп`яніння водія ОСОБА_1 , яка порушила Правила дорожнього руху України, про що відносно неї на місці було розглянуто адміністративну справу та винесено постанову працівниками поліції. Крім того, ОСОБА_1 суду пояснила, що нею не була оскаржена така постанова. Також слід зазначити, що за матеріалами відеозапису ОСОБА_1 не заперечувала пройти дослідження за допомогою приладу alcotest на місці події і не заявляла про наміри пройти тест на стан сп`яніння у медичному закладі. Слід зазначити, що при встановлені результатів тесту, вона не виразила свою незгоду із результатами, а навпаки зазначила, що ці результати не є значними і вона може сісти за кермо транспортного засобу і доїхати до додому, враховуючи, що місце проживання знаходиться неподалік від місця зупинки. Жодних зауважень з приводу оформлення та складання відповідних документів працівниками поліції, водієм висловлено не було і не засвідчено у протоколі.

Відповідно до п. 6 Розділу І, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п. 7 Розділу І цієї Інструкції).

Тобто, положення вищевказаної Інструкції передбачають чітко обумовлену процедуру порядку проведення огляду на стан сп`яніння.

Суддя встановив, що з боку поліцейських визначений Інструкцією порядок огляду був дотриманий. Поліцейський пояснював підстави та роз`яснював порядок огляду на стан сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, на що остання погодилася.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, суддя встановив в діях водія ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Провина ОСОБА_1 підтверджується зібраними по справі доказами, яким суддя дав оцінку, а саме: відомостями протоколу про адміністративне правопорушення від 13.06.2020 серія ДПР18 №344124, відомостями відеозаписів з відеореєстраторів патрульного поліцейського, результатами тесту з приладу alcotest 6820, за яким встановлено стан сп`яніння 0,27%, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , рапортом поліцейського взводу №1 роти №1 УПП в Черкаській області Головчака А.І.

На думку судді, безпідставними є посилання ОСОБА_1 на акт №582 хіміко-токсикологічних досліджень від 22.06.2020р. №1692, що виданий лікарем-лаборантом КНП «ЧОНД ЧОР» ОСОБА_5 , відповідно до якого вбачається, що згідно направленню лікаря медзакладу від 14.06.2020р. лікарем-лаборантом лабораторії по визначенню наркотичних та дурманних речовин ЧОНД ОСОБА_5 від 22.06.2020р. проведено дослідження сечі доставленої в лабораторію 15.06.2020р. ОСОБА_1 з метою визначення алкоголю, і в результаті дослідження в сечі виявлено етиловий спирт в концентрації 0,0 проміле. Слід зазначити, що дана інформація жодним чином не спростовує результати тесту, проведеного на місці події 13.06.2020р. о 23год. 47хв.

Крім того, відповідно до п.7 розділу 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Віденська Конвенція про дорожній рух, яка була ратифікована президією ВР УРСР у 08.11.1968 році, з доповненнями внесеними Європейською угодою від 01.05.1971 року, містить норми, що викладені у статті 8 Конвенції, яка має назву: «Водії», і за якою зазначено: «У національному законодавстві повинні бути передбачені спеціальні положення, що стосуються керування транспортними засобами під дією алкоголю, а також допустимий законом рівень вмісту алкоголю у крові, а у відповідних випадках повітрі, що видихається, перевищення якого є не сумісним із керуванням транспортним засобом. У всіх випадках максимальний рівень вмісту алкоголю у крові у відповідності із національним законодавством не повинен перевищувати 0,50 г чистого алкоголю на літр крові чи 0,25 мг на літр повітря, що видихається (0,25 проміле)».

Таким чином, спростовуються доводи ОСОБА_1 про те, що рівень алкоголю 0,27% за результатами проведенного тесту є незначним і таким, що давав їй право, в т.ч. і надалі керувати транспортним засобом, оскільки рівень алкоголю у повітрі, що видихається, був зафіксований на рівні 0,27 % (проміле), що є вищим, ніж 0,25%, як мінімальна межа, яка передбачена Віденською Конвенцією.

Пом`якшуючих та обтяжуючих відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, обставин не встановлено.

З урахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ступеня її провини, відсутності обставин, що обтяжують та пом`якшують її відповідальність, суддя приходить до висновків, що ОСОБА_1 необхідно визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосувати стягнення у межах санкції вказаної частини та статті, яке буде достатнім для її виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як нею самою, так і іншими особами. Отже, слід призначити стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, враховуючи санкцію ч.1 ст. 130 КУпАП, що діяла на час події 13.06.2020р.

Крім того, відповідно до Закону України «Про судовий збір», необхідно звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору, оскільки вона звільнена від сплати таких судових витрат, на підставі ст. 5 цього Закону (пенсійне посвідчення , встановлена 2 група інвалідності довічно).

На підставі викладеного та, керуючись ст.ст. 2, 8, 38, 276, 257, 130, 278, 279, 283 КУпАП суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладанням на неї штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Судові витрати компенсувати за рахунок державного бюджету України.

Апеляційна скарга на постанову може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: С. М. Позарецька