Провадження №3/748/937/20
Єдиний унікальний № 748/1641/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 серпня 2020 рокум. Чернігів

Чернігівський районний суд Чернігівської області у складі: головуючої - судді Майбороди С.М,

при секретарі Оніщенко Ю.В.,

з участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника адвоката Туки С.М.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

працюючого водієм ФГ «КВЮС-АГРО»,

що проживає за адресою:

АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

23 травня 2020 року о 23 год. 25 хв. ОСОБА_1 , в порушення пункту 2.9 г Правил дорожнього руху України, передав керування автомобілем марки «ВАЗ 21063», д.н.з НОМЕР_2 , водію ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає в АДРЕСА_2 , яка на автодорозі Р-56 9,2 км керувала даним транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснивши, що він відпочивав в одній компанії з ОСОБА_3 та не бачив, що вона вживала алкогольні напої. Йому стало погано, а отже його відвели до машини та поклали спати на задньому сидінні, ключі від автомобіля були у нього у кишені штанів. Він прокинувся вже коли машина перевернулась.

Допитаний в судовому засіданні інспектор ОСОБА_4 , пояснив, що на «102» надійшло повідомлення про ДТП, коли вони приїхали на місце, то в автомобілі перебували жінка, яка знаходилась на водійському сидінні та чоловік, що сидів поряд, вони намагались з`ясувати хто перебував за кермом, однак особи не могли повідомити про це та відмовлялись надавати будь-які пояснення. В подальшому з`ясувалось, що це були ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , останні погодились пройти освідування на стан сп`яніння, однак візуально добре визначалось, що вони перебувають в стані алкогольного сп`яніння. Після проведення освідування ОСОБА_5 повідомила, що ОСОБА_1 попросив її сісти за кермо та вони їхали до магазину за цигарками. Оскільки ОСОБА_1 передав керування автомобілем ОСОБА_6 , яка перебувала в стані алкогольного сп`яніння, то склали протокол на двох осіб. В протоколі він дійсно допустив описку щодо імені особи, у зв`язку з чим матеріали були направлені на до оформлення. Повідомив, що нагрудна камера може мати деякій збій у даті та часі, в протоколі час зазначений вірно.

Заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_4 , дослідивши матеріали справи, доданий відеозапис, з урахуванням доводів захисника, який вважав, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки не доведено, що він був обізнаний про стан ОСОБА_6 та не встановлено, що передав їй керування транспортним засобом, а протокол містить виправлення, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог пункту 2.9 г Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного сп`яніння, під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП притягненню до адміністративної відповідальності підлягають особи, що здійснюють керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як слідує з висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 24.05.2020 ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

Також до матеріалів долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння від 24.05.2020, у відповідності до якого ОСОБА_2 перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

На ОСОБА_2 складено два протоколи за ст.124 КУпАП та ч.1 ст.130 КУпАП, в яких вказано, що остання 23.05.2020 року о 23 год. 25 хв. на автодорозі Р-56 9,2 км Чернігів Пакуль-КПП Славутич, керуючи автомобілем марки «ВАЗ 21063», д.н.з НОМЕР_2 , не вибрала безпечної швидкості руху, не дотрималась безпечної дистанції, внаслідок чого автомобіль з`їхав з проїжджої частини та перекинувся, при цьому перебувала в стані алкогольного сп`яніння.

Отже, ОСОБА_2 перебувала в стані алкогольного сп`яніння та керувала транспортним засобом.

Протокол, який складений стосовно ОСОБА_1 був направлений на дооформлення з підстав невірного зазначення імені особи, якій передано керування транспортним засобом. Разом з тим, в постанові не зазначено про помилку в даті, що свідчить про те, що це виправлення мало місце під час складення протоколу.

Відповідно до п.7 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом міністерства внутрішніх справ України № 1376 від 06.11.2015 не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Виправлення в частині імені належним чином засвідчені, при цьому прізвище, по батькові особи та дата її народження зазначені вірно. Виправлення в частині імені не впливає на суть правопорушення. В протоколі зазначається суть правопорушення, однак останній не є беззаперечним доказом вини особи та оцінюються судом в сукупності з іншими доказами.

З оглянутого відеозапису слідує, що на початку зйомки, коли працівники поліції прибули на місце, ОСОБА_2 перебувала на сидінні водія, а ОСОБА_1 перебував поряд та не висловлював заперечень, що ОСОБА_2 сіла без його дозволу за кермо його автомобіля. Вбачається з відеозапису, що останні добре знайомі та взагалі протягом тривалого часу не могли визначитись щодо пояснень, які слід надавати працівникам поліції.

Доводи з приводу того, що ОСОБА_1 не передавав керування ОСОБА_6 автомобілем та не був обізнаним про її стан алкогольного сп`яніння суд вважає надуманими, а його пояснення, що він спав на задньому сидінні, а ОСОБА_5 самовільно у нього з кишені штанів взяла ключі та сіла за кермо автомобіля є нелогічними.

В протоколах, які складені на ОСОБА_2 зазначений час вчинення правопорушення 23 год 25 хв, в протоколі, який складений на ОСОБА_1 зазначений час вчинення правопорушення 23 год 25 хв. Як встановлено даний час був визначений, виходячи з повідомлення, яке надійшло на службу «102». Як пояснив ОСОБА_4 запис по часу на нагрудній камері може збиватись, а отже час вчинення адміністративного правопорушення є 23 год 25 хв. та у суду відсутні сумніви в цього приводу.

Як слідує з рапорту поліцейського, що мається в матеріалах справи, близько 23 год 25 хв на службу «102» надійшло повідомлення про те, що на а/д Р-56 поблизу с.Киїнка відбулось ДТП за участю чоловіка та жінки. Прибувши на місце виявлено, що за кермом автомобіля сиділа ОСОБА_2 та на пасажирському сидінні сидів власник автомобіля ОСОБА_1 . Вищевказані особи від письмових пояснень відмовились, в усній формі ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 передав їй керування транспортним засобом.

На підставі наведеного, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно вимог ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відтак, оскільки Законом України №2617-VIII від 22 листопада 2018 року посилена відповідальність, то зазначений закон не має зворотної дії в часі і до діянь ОСОБА_1 підлягає застосуванню закон в редакції, чинній на час вчинення таких діянь, тобто в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року.

Отже, клопотання захисника щодо закриття провадження по справі у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, на думку суду є не обґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.

Враховуючи обставини вчиненого правопорушення, особу, що притягається до адміністративної відповідальності, суд вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 необхідно стягнути на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст. 40-1, 283,284 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106 Код отримувача (Код за Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) р/р UA0026001 Код класифікації доходів бюджету 22030106 Призначення платежу: Стягнення судового збору).

Роз`яснити положення ст.ст. 307, 308 КУпАП, відповідно до яких штраф має бути сплачений не пізніше як через 15 днів з дня отримання копії постанови, а у разі її оскарження не пізніше як через 15 днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у строк, зазначений вище, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір призначеного штрафу.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Чернігівський районний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя С.М. Майборода