Дата документу 23.07.2020 Справа № 554/4525/20
Провадження № 3/554/1216/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 липня 2020 року м.Полтава

Суддя Октябрського районного суду м. Полтава Січиокно Т.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженку м. Полтави, проживаючої по АДРЕСА_1 , працюючу комерційним директором ПП «Дом 2007»,

за ст.124, ч.1 ст.139 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

22 травня 2020 року, о 22 год 22 хв., ОСОБА_1 , рухаючись транспортним засобом марки Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Монастирській в м.Полтаві, зі сторони вул. Європейської в напрямку вул. Козака, на нерегульованому перехресті вулиць Монастирської та Козака, не надала перевагу в русі транспортному засобу марки Mazdа, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалася по головній дорозі зі сторони вул. Шолома Алейхема в напрямку вул. Сковороди, чим допустила зіткнення з нею та порушила п.16.11, дор.знак 2.1 ПДР. Внаслідок автопригоди автомобілям спричинено механічні пошкодження.

Окрім цього, із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 401393 від 22.05.2020 року слідує, що 22 травня, о 22 год. 22 хв., внаслідок порушення водієм ОСОБА_3 вимог п.1.5, 16.11 ПДР, після зіткнення з транспортним засобом марки Mazdа, д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , керований нею автомобіль марки FordFocus, д.н.з. НОМЕР_1 від удару відкинуло в сторону, від чого він вдарився в електроопору, на якій знаходився світловий об`єкт, які було пошкоджено, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.139 КУпАП.

У судове засідання з`явилися ОСОБА_1 та її захисник Репало Д.О., потерпіла ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_4

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративних правопорушень за викладених вище обставин не визнала та пояснила суду, що 22 травня 2020 року, о 22 год 22 хв., вона рухалася транспортним засобом марки Ford Focus, д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Монастирській в м.Полтаві, зі сторони вул. Європейської в напрямку вул. Козака з увімкненим ближнім світлом фар. При наближенні до перехрестя вулиць Монастирської та ОСОБА_5 , по напрямку руху її автомобіля дорожніх знаків «Головна дорога», «Дати дорогу» вона не бачила, оскільки їх не було, а тому як водій вона сприймала, що виїжджає на перехрестя рівнозначних доріг. Під`їжджаючи до перехрестя, вона знизила швидкість, подивилася ліворуч і переконалася, що транспортні засоби відсутні. Далі вона подивилися праворуч і на вул. Козака бачила світло фар автомобіля, що наближався, однак знаходився на значній відстані від неї. Будучи переконаною, що цей автомобіль рухається з максимально дозволеною швидкістю не більше 50 км/год і вона встигне перетнути перехрестя, продовжила рух з невеликою швидкістю. Вже будучи на перехресті, боковим зором вона визначила, що швидкість автомобіля, який наближався була приблизно 70-80 км/год, а тому при завершенні проїзду перехрестя вона відчула удар у праве заднє крило та праве заднє колесо автомобіля. Від удару керований нею автомобіль розвернуло і він вдарився в електроопору. Головним винуватцем автопригоди вона вважає орган, установу або уповноважену особу, яка не забезпечила наявність знаку 2.1 «Дати дорогу», інакше при наявності цих знаків вона б мала змогу вчасно оцінити дорожню обстановку, якби зрозуміла, що рухається по другорядній дорозі і наближається до перехрестя, де необхідно надати пріоритет у русі всім учасникам. Окрім того, водій ОСОБА_2 перевищила швидкісний режим, чим порушила п.12.3 ПДР, у зв`язку з чим та не змогла уникнути зіткнення з її автомобілем.

Потерпіла ОСОБА_2 показала суду, що 22 травня 2020 року, о 22 год 22 хв., вона рухалася транспортним засобом Mazda зі швидкістю приблизно 50 км/год по головній дорозі, зі сторони вул. Шолома Алейхема в напрямку вул. Сковороди, про що свідчила наявність дорожнього знаку «Головна дорога». В`їхавши на перехрестя вулиць Монастирської та Козака, за секунду до зіткнення, вона несподівано для себе, побачила перед собою автомобіль Ford Focus, який на швидкості рухався зі сторони вул. Європейської, не надав їй перевагу в русі та з цих причин відбулося зіткнення, яке вона не могла уникнути. Далі автомобіль Ford Focus від удару відкинуло в сторону і він зіштовхнувся з електроопорою.

Захисник Репало Д.О. зазначив про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак складу адміністративних правопорушень, оскільки через відсутність на її шляху дорожнього знаку 2.1 «Дати дорогу» та як водій сприймала дане перехрестя рівнозначним і зобов`язана діяти відповідно до вимог п.16.12 ПДР. У такому випадку наявне порушення вимог п. 12.3 ПДР в діях водія ОСОБА_2 , яка перевищила швидкісний режим, що також стало причиною автопригоди, однак оцінка іі діям не надана. Окрім того, інспектор патрульної служби при складенні протоколу не врахував ці обставини та безпідставно переклав відповідальність з організації, яка зобов`язана утримувати дорожні знаки в місті на ОСОБА_1 .

Представник потерпілої ОСОБА_4 вказав, що наявність знаків на перехресті визначає його як нерівнозначне, а тому ОСОБА_1 була зобов`язана при наближенні до нього виконувати вимоги п.16.11 ПДР. Натомість остання при наближенні до нього жодних заходів відповідно до п.1.10 ПДР не вжила, а навпаки пришвидшила рух керованого нею транспортного засобу, щоб скоріше його проїхати, що призвело до автопригоди.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвокатів Репала Д,О., Губи О.М., дослідивши письмові докази в справі, приходжу до такого висновку.

Статтею 124 КУпАП визначено адміністративну відповідальність водіїв за порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Пунктом 16.11 ПДР визначено, що на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Пунктом 33 визначено знак 2.1 «Дати дорогу», відповідно до якого водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що під`їжджають до нерегульованого перехрестя по головній дорозі, а за наявності таблички 7.8 транспортним засобам, що рухаються по головній дорозі.

На а.с.3 наявна схема місця ДТП від 22.05.2020 року, як додаток до протоколу, на якій зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів Ford Focus і Mazda, напрямки їх руху, дані про наявність зовнішнього освітлення, наявність знаків пріоритету, а також механічні пошкодження автомобілів.

У судовому засіданні переглянуто відеозапис, на якому зафіксовано момент зіткнення транспортних засобів Ford Focus і Mazda на перехресті вулиць Монастирської та Козака, а саме 22.05.2020 року, о 22 год. 22 хв., на дане перехрестя спочатку переїжджає автомобіль Ford Focus, в який в`їжджає автомобіль Mazda. Далі автомобіль Ford Focus від удару розвернулося і відбулося його зіткнення з електроопорою.

На розгляд суду адвокатом Репалом Д.О. надано висновок експерта № 7 від 30.06.2020 року, із якого слідує, що в заданій дорожній ситуації водій автомобіля Ford Focus ОСОБА_1 повинна була діяти відповідно з вимогами п.16.12 ПДР. Технічна можливість запобігти зіткненню з автомобілем Mazda зі сторони водія ОСОБА_1 визначалася виконанням нею вимог п. 16.12 ПДР, для чого у неї не було перешкод технічного характеру. У даній дорожній ситуації її дії не відповідали вимогам п.16.12 ПДР і знаходилися в причинному зв`язку з даною пригодою. У заданій дорожній ситуації водій автомобіля Mazda ОСОБА_2 повинна була діяти відповідно з вимогами п.12.3, 12.4, 12.9 «б» ПДР. Цей водій в умовах даної пригоди при вибраній нею швидкості руху з моменту початку перетину автомобілем Ford Focus проїзної частини вул. Козака мала технічну можливість шляхом екстренного гальмування, тобто шляхом виконання вимог п.12.3 ПДР, уникнути зіткнення з автомобілем Ford Focus. Дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.12.3 ПДР і знаходилися з технічної точки зору в причинному зв`язку з даною пригодою.

Із описової частини експертного висновку слідує, що він виконаний на підставі вихідних даних, наданих адвокатом Репалом Д.О., із зазначенням того, що швидкість руху автомобіля Mazda складала 70-80 км/год, згідно пояснень ОСОБА_3 . Окрім того, із нього слідує, що з урахуванням того, що на вул. Монастирській по напрямку руху автомобіля Ford Focus, перед перехрестям з вул. Козака відсутній знак 2.1 «Дати дорогу» та 2.2. «Проїзд без зупинки заборонено» та при наявності на обох вулицях асфальтобетонного дорожнього покриття, дане перехрестя для водія ОСОБА_1 є перехрестям рівнозначних доріг, а тому вона повинна була керуватися вимогами п. 16.12 ПДР.

Натомість, в цьому ж висновку зазначено, що при наявності на вул.. Козака перед перехрестям з вул.. Монастирською по напрямку руху автомобіля Mazda СХ5 дорожнього знаку 2.3 «Головна дорога», дане перехрестя для водія ОСОБА_2 являється перехрестям нерівнозначних доріг. При цьому дорога по вул.. Козака, по якій рухався автомобіль Mazda СХ5 під керуванням ОСОБА_2 , являлася головною по відношенню до дороги по вул.. Монастирській.

Таким чином, питання щодо того, яким у даній дорожній обстановці для водіїв було перехрестя вулиць Монастирської та ОСОБА_5 , рівнозначним чи нерівнозначним і яким пунктом ті повинні були керуватися, в цьому випадку повинен вирішити суд.

Досліджуючи обставини справи, суд виходить із даних, зафіксованих в схемі місця ДТП від 22.05.2020 року, відповідно до якої по напрямку руху автомобіля під керуванням потерпілої ОСОБА_2 з обох боків встановлено дорожні знаки 2.3 «Головна дорога», а зі зворотного боку по напрямку руху ОСОБА_1 дорожній знак 2.1 «Дати дорогу».

Даний факт свідчить про те, що порядок та черговість проїзду перехрестя, де сталася автопригода є визначений дорожніми знаками, а отже дорога, по якій рухалася ОСОБА_1 є другорядною щодо тієї, по якій рухалася потерпіла ОСОБА_2 , а отже в даному випадку застосуванню підлягають вимоги п.16.11 ПДР, відповідно до якого на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що водій ОСОБА_1 рухалася другорядною дорогою, а водій ОСОБА_2 - головною.

Щодо висновку спеціаліста - автотехніка ОСОБА_6 , в якому останній визначив невідповідність в діях водія ОСОБА_2 вимогам п.12.3 ПДР України суд зазначає, що такий висновок отриманий виключно на підставі вихідних даних, наданих адвокатом Репалом Д.О. з урахуванням письмових пояснень ОСОБА_1 .

Судом переглянуто відеозапис, із якого неможливо визначити швидкість обох автомобілів, також такі дані, окрім пояснень учасників дорожнього руху, в матеріалах справи відсутні.

Крім того, показання ОСОБА_3 в тій частині, що вона виявивши в полі зору автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , будучи переконаною, що цей автомобіль рухається з максимально дозволеною швидкістю не більше 50 км/год і вона встигне перетнути перехрестя, після зупинки, продовжила рух з невеликою швидкістю, суперечать іншим матеріалам справи.

Так, в наявних в матеріалах справи поясненнях від 22.05.2020 року на а.с. 4, ОСОБА_3 повідомляла, що рухалася не по головній дорозі, а другорядній. Під`їжджаючи до перехрестя оцінила ситуацію, не бачила транспортних засобів, яким би вона повинна була надати перевагу. Перетинаючи перехрестя, боковим зором, побачила світло фар автомобіля, який швидко рухався в її сторону, намагалася натиснути на газ для прискорення, щоб уникнути зіткнення, однак це їй не вдалося.

Таким чином, показання водія ОСОБА_3 в частині її поведінки при проїзді перехрестя суд визнає суперечливими між собою.

З урахуванням викладеного, суд не приймає до уваги експертний висновок, оскільки вихідні дані, надані в розпорядження експерта є суперечливими та не підтверджені матеріалами справи.

Натомість п.1.10 ПДР надано визначення поняттю «Дати дорогу», що включає в себе вимогу до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість;

Оцінивши докази, суд вважає, що саме водій ОСОБА_3 при наближенні до перехрестя, не вжила дій, які б полягали у не продовженні нею руху, натомість, побачивши світло від фар автомобіля, який наближався, продовжила рух, не надавши перевагу в русі автомобілю, який рухався по головній дорозі, припускаючи, що вона встигне проїхати.

При цьому, в матеріалах справи на а.с. 6 наявний акт обстеження ділянки вулично шляхової мережі від 22.05.2020 року по вул. Монастирській у напрямку вул. Європейської до вул. Козака, відповідно до якого відсутній дорожній знак 2.1 «Дати дорогу».

Оскільки суд встановив, що дане перехрестя є нерівнозначним, воно облаштоване знаками, з визначенням головної і другорядної дороги, то водій ОСОБА_1 була зобов`язана діяти відповідно до п. 16.11 ПДР, а відсутність знаку 2.1. «Дати дорогу» не звільняє її відповідальності навіть з огляду і на положення п. 16.12 ПДР, відповідно до якого на перехресті рівнозначних доріг водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу транспортним засобам, що наближаються праворуч, крім перехресть, де організовано круговий рух, чого вона також не зробила.

Саме встановлення знаків застосовується для позначення ділянки дороги, на якій водій має переважне право проїзду нерівнозначних доріг.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 мають місце ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, як порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не встановлено.

Накладаючи адміністративне стягнення, слід врахувати характер, обставини вчиненого правопорушення, його суспільну небезпечність, особу порушника, відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та приходжу до висновку, що до ОСОБА_1 необхідно застосувати адміністративне стягнення у виді позбавлення права керувати транспортними засобами.

Разом з тим, диспозиція ч. 1 ст. 139 КУпАП полягає в пошкодженні автомобільних доріг, вулиць, дорожніх споруд, залізничних переїздів, трамвайних колій, технічних засобів регулювання дорожнього руху, самовільне знімання, закриття чи встановлення технічних засобів регулювання дорожнього руху, створення перешкод для дорожнього руху, в тому числі забруднення дорожнього покриття, або невжиття необхідних заходів щодо їх усунення та попередження інших учасників руху про небезпеку, що виникла, або невжиття посадовими особами, відповідальними за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, утримання автомобільних доріг та вулиць, громадянами - суб`єктами господарської діяльності заходів щодо заборони руху підвідомчих технологічних транспортних засобів, сільськогосподарської техніки і машин на гусеничному ходу автомобільними дорогами і вулицями, покриття яких може бути пошкоджене.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення полягає в умисній формі вини. У даному випадку пошкодження вказаних вище об`єктів відбулося внаслідок автопригоди, коли автомобіль марки FordFocus, від удару відкинуло в сторону, від чого він вдарився в електроопору, на якій знаходився світловий об`єкт, які було пошкоджено.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 139 КУпАП, а тому провадження в справі в цій частині слід закрити.

Керуючись ст. ст. 283, 284 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 (шість) місяців.

Провадження в справі стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.139 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю складу даного адміністративного правопорушення в її діях.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судові витрати в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. (отримувач коштів: УК у м.Полтаві/Шевченків р-н/ 22030101; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38019510; Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Код банку отримувача (МФО): 899998; рахунок отримувача: UA0016005; код класифікації доходів бюджету: 22030101).

Строк позбавлення права керування транспортними засобами рахувати з дня вилучення посвідчення водія ОСОБА_1 .

Строк пред`явлення постанови про накладення адміністративного стягнення до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м. Полтави протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Т.О. Січиокно