ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/853/20 Справа № 216/1060/20 Суддя у 1-й інстанції - Сидорак В. В. Суддя у 2-й інстанції - Крот С. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі: головуючого судді Крот С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 8 500 грн. на користь держави та стягнуто судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року ОСОБА_1 13 лютого 2020 року за адресою провадження господарської діяльності: Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Свято-Миколаївська, 10-Б, магазин «Квіти» ТЗК «Зупинка вул. Українська», здійснюючи господарську діяльність у статусі фізичної особи-підприємця та будучи відповідальною за ведення кадрового діловодства та оформлення трудових відносин у порядку, встановленому діючим законодавством, допустила порушення вимог законодавства про працю шляхом фактичного допуску до роботи найманого працівника гр. ОСОБА_2 без оформлення трудового договору (контракту), оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та без повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому законодавством, що є порушенням вимог ч. 1 ст. 21, ч.ч. 1, 3 ст. 24 КЗпП України та свідчить про відсутність офіційного працевлаштування працівника.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження, постанову суду першої інстанції скасувати та закрити провадження по справі.

Обгрунтовуючи поважність пропуску строку на апеляційне оскарження зазначає, що не була належним чином повідомлена про розгляд справи, справа в суді першої інстанції була розглянута за її відсутності, копію постанови суду отримала лише 17 червня 2020 року.

Обґрунтовуючи свої апеляційні вимоги вказує, що 20 лютого 2020 року відносно неї було складено протокол департаментом соціальної політики виконкому Криворізької ради про адміністративне правопорушення, передбачений ч. 3 ст. 41 КУпАП, в той день вона була ознайомлена з даним протоколом та в ньому було зазначено, що він надається на розгляд до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, але не було вказано дату його розгляду, а судом не було повідомлено її про дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення, тому вважає, що було порушено її право на захист, так як справа слухалась за її відсутності.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, була повідомлена про час, місце та дату розгляду справи належним чином, жодних заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи не надходило, а тому у відповідності до ст. 294 КУпАП розгляд справи проведено без вказаної особи.

Суд апеляційної інстанції, вивчивши матеріали справи та заявлене клопотання про поновлення пропущеного строку, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, а також причини пропуску строку на оскарження постанови, дійшов наступного висновку.

Апеляційним судом встановлено, що оскаржувана постанова винесена 24 березня 2020 року. З матеріалів слідує, що копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримала 17 червня 2020 року, апеляційна скарга нею подана до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області 26 червня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження. Разом з тим, враховуючи, що справу було розглянуто за відсутності ОСОБА_1 та копію оскаржуваної постанови вона отримала 17 червня 2020 року, що підтверджується наявною у матеріалах справи розпискою останньої (а.с.34), а також вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України стосовно забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, апеляційний суд приходить до висновку, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

Згідно ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і, в залежності від встановленого, прийняти законне вмотивоване рішення.

Викладений в постанові суду першої інстанції висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, є таким, що відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених ст.ст. 254 - 256 КУпАП; рапортом поліцейського; актом інспекційного відвідування фізичної особи, яка використовує найману працю № ОМС-ДН17512/2084/НД/АВ від 19 лютого 2020 року з додатками, відповідно до якого у ОСОБА_1 не було жодних зауважень та заперечень, копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця ОСОБА_1 , а також іншими наявними в матеріалах справи письмовими доказами.

Таким чином, встановлені обставини в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі підтверджують факт наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП.

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність і належність доказів, наданих під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, по справі не вбачається.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про порушення її права на захист, оскільки її не було повідомлено про дату та час розгляду справи та винесено оскаржувану постанову за її відсутності, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У своєму рішенні у справі Пономарьов проти України від 03 квітня 2008 року Європейський суд з прав людини вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Отже, учасник процесу, який задіяний в ході судового розгляду, зобов`язаний з розумним інтервалом часу сам цікавитись провадженням у його справі, добросовісно користуватись належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП крім іншого, встановлено, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як слідує з матеріалів справи 26 лютого 2020 року ОСОБА_1 за місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , було направлено судову повістку про виклик до суду, яка останній була вручена 05 березня 2020 року, що підтверджується наявним у матеріалах справи рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

З урахуванням викладеного, судом першої інстанції при розгляді справи були дотримані вимоги ст. 268 КУпАП, правильно розглянуто справу без участі правопорушника, оскільки остання була належним чином повідомлена про дату та час розгляду справи, а тому відповідні доводи ОСОБА_1 є необгрунтованими.

Наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності об`єктивно і в повній мірі свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 41 КУпАП.

При розгляді справи судом порушень ст.ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Спираючись на встановлені фактичні обставини даного адміністративного провадження, які підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що винуватість ОСОБА_3 у вчиненні нею адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП, є доведеною поза розумним сумнівом.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову місцевого суду без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 41 КУпАП залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду С.І.Крот