Справа № 438/303/20
Провадження № 23-з/811/1370/20 Доповідач в 2-й інстанції: Маліновська-Микич О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 серпня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові подання Бориславського міського суду Львівської області про направлення справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на розгляд до іншого суду,

встановив:

30 липня 2020 року до Львівського апеляційного суду надійшло подання Бориславського міського суду Львівської області про направлення справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на розгляд до іншого суду.

Подання мотивоване тим, що на розгляд 22 липня 2020 року з Львівського апеляційного суду на розгляд Бориславського міського суду Львівської області повернуто справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП. В автоматизованій системі документообігу суду КП «Д-3» дану справу неможливо розподілити, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу судової справи між суддями, оскільки в Бориславському міському суді Львівської області працює лише суддя Слиш А.Т., який 24 квітня 2020 року виносив постанову щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та перевіривши доводи подання, вважаю, що подання слід задоволити з таких підстав.

Статтею першою КУпАП визначено, що завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушення, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч.1 ст. 2 КУпАП законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України.

Згідно з ч.1 ст. 9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

Частиною першою ст. 55 Конституції України передбачено право кожного звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створені або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце ущемлення прав та свобод.

Кодексом України про адміністративні правопорушення, не передбачений порядок направлення справ про адміністративні правопорушення, які розглядаються місцевими загальними судами (суддями), з одного суду до іншого, зокрема, у випадку неможливості розгляду такої справи у відповідному суді.

Єдиною нормою, яка вказує на можливість вирішення питання направлення справ про адміністративні правопорушення, з одного суду до іншого є ч.3 ст. 257 КУпАП, яка передбачає, що у разі вчинення корупційного правопорушення службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності.

Таким чином, на даний час у КУпАП існує прогалина щодо процедури розгляду судом вищої інстанції (апеляційним судом) питання направлення справ про адміністративні правопорушення, з одного суду до іншого, для усунення якої потрібно законодавче врегулювання.

Способом ж подолання даної прогалини є можливість застосування правових інструментів, які дозволять в процесі правозастосування вирішити це питання за допомогою аналогії закону.

Як встановлено апеляційним судом, в автоматизованій системі документообігу суду КП «Д-3» дану справу неможливо розподілити, оскільки не вистачає потрібної кількості суддів для розподілу судової справи між суддями, оскільки в Бориславському міському суді Львівської області працює лише суддя Слиш А.Т., який 24 квітня 2020 року виносив постанову щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Отже в Бориславському міському суді Львівської області неможливо утворити склад суду для розгляду даної справи.

З огляду на викладене, вважаю необхідним застосувати аналогію закону, задовольнити подання Бориславського міського суду Львівської області та направити матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на розгляд Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Керуючись ст.ст. 1, 2, ч.3 ст. 257 КУпАП, ст. 55 Конституції України, апеляційний суд,

постановив:

подання Бориславського міського суду Львівської області задоволити.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП направити на розгляд Стрийського міськрайонного суду Львівської області.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич