Справа №: 343/870/20
Провадження №: 3/0343/289/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 серпня 2020 року м. Долина

Суддя Долинського районного суду Івано-Франківської області Монташевич С. М., з участю секретаря Шикор Г.В., захисника - адвоката Кобилинець Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративний матеріал, який надійшов від Долинського відділення поліції Калуського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія НОМЕР_1 , видане 31.07.2012, українця, громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, до адміністративної відповідальності притягнутий за ч.1 ст. 126 КУпАП,

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 порушив правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу та дорожніх споруд (дорожнього знаку), та залишив місце дорожньо-транспортної пригоди, до якої він причетний.

Правопорушення вчинені при таких обставинах.

26 травня 2020 року о 03.07 год в м. Долина на кільцевій розв`язці автодороги Н-10 та автодороги Р21 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 520i, н.з. НОМЕР_2 , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, при виникненні попереду перешкоди не вжив усіх заходів щодо безпечного об`їзду, внаслідок чого допустив наїзд на дорожній знак 4.7 "Об`їзд перешкоди з правого боку", чим порушив вимоги пунктів 2.3 "б", 12.1 Правил дорожнього руху. В результаті ДТП автомобіль та дорожній знак 4.7 отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Також, 26 травня 2020 року о 03.07 год в м. Долина на кільцевій розв`язці автодороги Н-10 та автодороги Р21 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 520i, н.з. НОМЕР_2 , скоївши дорожньо-транспортну пригоду, а саме наїзд на дорожній знак 4.7 "Об`їзд перешкоди з правого боку", та пошкодивши його, залишив місце пригоди, чим порушив вимоги пункту 2.10 "а" Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак його захисник - адвокат Кобилинець Т.В. в судовому засіданні вказала, що її довіритель на даний час знаходиться за кордоном і він свої вини не визнає. Додатково зауважила, що за ч. 4 ст. 130 КУпАП відсутня об`єктивна сторона правопорушення, не надано жодних доказів, що її довіритель взагалі вживав алкоголь як до ДТП, так і після, за ст. 124 КУпАП відсутній опис, яке майно пошкоджено і не доведено, що за кермом автомобіля був саме ОСОБА_1 , який стверджує, що за кермом була інша особа, а за ст. 122-4 КУпАП, то вона випливає зі ст. 124 КУпАП, крім того ОСОБА_1 деякий час знаходився на місяці ДТП і покинув його не відразу. Просила закрити провадження у даній справі за відсутності в діях її підзахисного складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 та ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Оцінюючи надані суду докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд враховує таке.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП України, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ст. 122-4 КУпАП, в судовому засіданні доведена матеріалами адміністративної справи:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232352 від 26.05.2020, в якому зазначено, що 26 травня 2020 року о 03.07 год в м. Долина на кільцевій розв`язці автодороги Н-10 та автодороги Р21 ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW 520i, н.з. НОМЕР_2 , був неуважним, не врахував дорожньої обстановки, при виникненні попереду перешкоди не вжив усіх заходів щодо безпечного об`їзду, внаслідок чого допустив наїзд на дорожній знак 4.7 "Об`їзд перешкоди з правого боку", чим порушив вимоги пунктів 2.3 "б", 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП автомобіль та дорожній знак 4.7 отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками (а.с.16);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232353 від 26.05.2020, в якому зазначені обставини вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП, а саме, що після вчинення ДТП, ОСОБА_1 залишив місце пригоди (а.с.29);

- схемою місця ДТП, яка сталася 26.05.2020 о 03.07. год на кільцевій розв`язці автодороги Н-10 та автодороги Р21, що у м. Долина, з якої вбачається, що внаслідок ДТП транспортний засіб BMW5201, н.з. НОМЕР_2 отримав пошкодження переднього бамперу, капоту, решітки радіатора, передньої правої фари (а.с.17, 30);

- письмовими поясненнями від 26.05.2020 ОСОБА_2 , в яких він вказує, що 26.05.2020 близько 03.00 год він знаходився біля свого автомобіля Пежо 206, д.н.з. НОМЕР_3 , який припаркував біля будинку №1 по вул. Січових Стрільців, що у м. Долина, коли почув сильний звук мотору автомобіля зі сторони кільцевої розв`язки. Через деякий час, близько 10 хв, до нього підійшло двоє невідомих йому чоловіків та попросили за грошову винагороду відвезти їх додому, так як не мали чим добратися, на що він погодився. Після того як вони сіли в автомобіль, один з чоловіків, який назвався ОСОБА_3 попросив спочатку заїхати на АЗС "ОККО", що по вул. Обліски. Приїхавши на АЗС, двоє чоловіків, що знаходилися у його автомобілі вийшли та попрямували у приміщення заправки, а він залишився в цей час в автомобілі чекати на них. Через 10 хв вони повернулися, маючи в руках горілку об`ємом 0,2 та сухарики. Коли вони сіли в автомобіль, то попросили відвезти їх на вул. Шевченка, що у м. Долина. Прямуючи за даною адресою, особа, яка раніше назвала себе ОСОБА_3 постійно повторював, що він розбив "беху". Приїхавши за вказано вище адресою ОСОБА_4 попросив його припаркуватися біля автомобіля BMW чорного кольору, який був припаркований на краю проїзної частини, пояснивши, що це його автомобіль, та попросив зачекати, щоб він спробував завести свій автомобіль BMW та можливо поїхати ним додому самотужки. Він підійшов до транспортного засобу, відкрив водійські двері, сів за кермо та намагався завести автомобіль, однак йому завести так і не вдалося. В процесі цих спроб ОСОБА_4 підійшов до нього та попросив присвітити телефоном під капотом його автомобіля, так як ні він, ні його знайомий не мають чим. Підійшовши до автомобіля BMW, побачив механічні пошкодження передньої частини, а саме розбитий бампер та капот. Після невдалих спроб завести автомобіль ОСОБА_4 попросив відвезти його та друга додому. Другу особу, яка також назвалася ОСОБА_3 , він відвіз на просп. Незалежності, а самого ОСОБА_3 - на вул. Котляревського, 3 у м. Долина та після цього попрямував додому. Вранці, проїжджаючи по вул. Шевченка, біля припарковоаного автомобіля БМВ чорного кольору побачив працівників патрульної поліції, підійшов до них та розповів викладену інформацію (а.с.19, 32);

- світлинами з місця пригоди, на яких зображено пошкоджений дорожній знак 4.7 та сліди від транспортного засобу (а.с.24, 25);

В даному випадку слід звернути увагу на те, що хоча представник ОСОБА_1 і стверджує, що за кермом автомобіля знаходився не він, однак не вказує, хто саме був за кермом, як і не називає свідків, які можуть це підтвердити, та не надає доказів, які б свідчили, що дійсно за кермом автомобіля БМВ була інша особа.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_2 вказав про те, що чув як особа ОСОБА_4 казав, що розбив "беху", як вказана особа просила відвезти його до "свого" автомобіля БМВ чорного кольору, як останній підходив до дверей водія, як пробував завести автомобіль. З долученого відео, переглянутого в судовому засіданні, видно як автомобіль чорний збиває знак і їде далі, та як зі сторони, куди поїхав автомобіль, тільки одна особа підходить до місця ДТП.

Тобто, вказане спростовує, що за кермом автомобіль знаходився не ОСОБА_1 .

Щодо твердження представника ОСОБА_1 , що не описано майно, яке пошкоджено, то в даному випадку пошкодження знаку встановлюється з наданого відео на диску та з долучених світлин.

Твердження про те, що ОСОБА_1 знаходився деякий час на місці ДТП, не свідчить про те, що місце ДТП він не залишав.

Відповідно до п. 2.3 "б" Правил дорожнього руху, затверджених Постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 12.1 вказаних Правил дорожнього руху, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен урахувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ними.

Як визначено в п. 2.10 "а" вказаних Правил дорожнього руху, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Аналізуючи здобуті в судовому засiданнi докази, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 правильно квалiфiковано за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП, оскільки він для забезпечення безпеки дорожнього руху не був уважним, не стежив за дорожньою обстановкою, відповідно не реагував на її зміну, не урахував дорожню обстановку, внаслідок чого здійснив наїзд на дорожній знак 4.7 "Об`їзд перешкоди з правого боку", в результаті чого автомобіль та дорожня споруда (дорожній знак) отримали механічні пошкодження. Будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, ОСОБА_1 негайно не зупинив транспортний засіб і не залишився на місці пригоди.

Щодо ч. 4 ст. 130 КУпАП, яка ставиться також в провину ОСОБА_1 суд, оцінюючи долучені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, враховує таке.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП в судове засідання надано такі докази:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232421 від 26.05.2020, в якому зазначено, що ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме горілку після вчиненя ним дорожньо-транспортної пригоди з його участю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння. Також відмічено, що останній від будь-яких пояснень в порядку ст. 63 Конституції України відмовився. У водія документи не вилучалися, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом не видавався. Підписувати вказаний протокол ОСОБА_1 також відмовився (а.с.1);

- акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд у зв`язку з виявленими ознаками, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, нестійка хода за допомогою приладу Драгер 6820, не проводився. Від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 (а.с.2);

- письмові пояснення від 26.05.2020 ОСОБА_5 , який вказав, що його було запрошено в якості свідка при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В його присутності вказаний водій погодився (відмовився) у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alkotest "Драгер" 6820 та погодився (відмовився) проїхати в медичний заклад Долинської ЦРЛ (а.с.3). Тобто, з даних пояснень не представляється можливим встановити погоджувався водій чи відмовлявся проходити такий огляд та чи він проводився взагалі;

- письмові пояснення від 26.05.2020 ОСОБА_6 про те, що його було запрошено в якості свідка при складанні протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 . В його присутності вказаний водій погодився (відмовився) у встановленому законом порядку пройти перевірку для визначення стану сп`яніння на місці зупинки за допомогою Alkotest "Драгер" 6820 та відмовився проїхати в медичний заклад Долинської ЦРЛ, що засвідчив своїм підписом (а.с.4). Тобто з даних пояснень вбається чітко, що водій відмовлявся проїхати в медичний заклад на огляд;

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську ЦРЛ, складеного у зв`язку з виявленими поліцейським ознаками сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова слів, нестійка хода. Відповідно до направлення, складеного о ______ год (година не вказана) 26.05.2020 в лікарні огляд ОСОБА_1 за допомогою приладу Alcotest Drager 6820 не проводився (а.с.5);

- свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/5617, яке чинне до 02.10.2020, свідчить, що газоаналізатор Alcotest 6820 відповідає вимогам Методики повірки МПУ 066/05-2013 (а.с.11);

- відеозапис на оптичному диску DVD-R 4.7GB/120MIN 16х (а.с.12), який містить сім відеофайлів:

на першому відеофайлі - 09.25 год 26.05.2020 - у кабінеті працівника поліції, особа відмовляється від пояснень стосовно ДТП та вказує, що за 30 хв з`явиться з адвокатом і пояснення напише. Натомість працівник поліції (жінка) вимагає надати такі пояснення негайно. ОСОБА_1 пояснює, що його документи в машині, яка закрита. Також вказує, що в нього розрядився телефон, просить зарядний пристрій, зауважує, що через це не може негайно викликати адвоката. Жаліється на головний біль. Незважаючи на клопотання про необхідність присутності адвоката та відмову від дачі пояснень, поліцейські вимагають пояснень по факту ДТП. ОСОБА_1 відмовляється, про що письмово зазначає;

на другому відеофайлі - 10.10 год 26.05.2020 - працівник поліції (чоловік) вказує, що у нього посвідчення водія є, а він не пред`явив, на що ОСОБА_1 вказує, що його було затримано та доставлено працівниками поліції, він при собі документів не мав. Поліцейський вказує, що складає протокол за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП. Також йому запропонують пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння. На що ОСОБА_1 вказує, що прийде з адвокатом, надасть пояснення, отримає документи, зараз тест проходити не буле, бо його забрали з дому, не повідомивши про причини затримання;

на третьому відеофайлі - видно як у кабінет зайшло двоє людей у цивільному (жінка та чоловік), їх особи не встановлюються. Пропонують ОСОБА_1 пройти тест "Драгер". В ході розмови одна особа жінка виходить і заходить інша особа чоловік, особу якого також не встановлюють. ОСОБА_1 каже, що нічого не буде проходити і його відпускають,він залишає кабінет. Тобто пройти огляд в медичному закладі йому не пропонують, не відбирають будь-яких пояснень за ст. 130 КУпАП, як і не повідомляють, що йому ставиться в провину за цією статтею, на клопотання про участь адвоката не реагують, тільки повідомляють, що повинен продути алкотестер в приміщенні ВП у зв`язку зі вчиненням ДТП;

на четвертому відеофайлі - запис з камер відеоспостереження - ніч, кільцева розв`язка;

на п`ятому відеофайлі - видно як автомобіль чорного кольру виїхав з другорядної дороги біля лікарні і поїхав в сторону кільця;

на шостому відеофайлі - цей чорний автомобіль в`їхав в знак перед кільцем і збив його, та поїхав далі. Знак відлетів у сторону;

на сьому відеофайлі - видно як іде чоловік зі сторони, у яку поїхав автомобіль, підходить до збитого знаку, щось піднімає з дороги і йде в сторону автомобіля.

Диспозиція ч. 4 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як визначено в п. 2.10 "є" вказаних вище Правил дорожнього руху, до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до п. 2.5 вказаних Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого, сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Проаналізувавши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 232421 від 26.05.2020, в якому викладена суть адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, та долучені до нього документи, суд встановив, що ОСОБА_1 ставиться в провину вживання алкоголю, а саме горілки, після вчинення ним ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

При цьому, долучаються суперечливі докази, які по суті підтверджують відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на визначення стану сп`яніння. Більше того, з письмових пояснень від 26.05.2020, наданих свідком ОСОБА_6 ,. не можна встановити, чи ОСОБА_1 відмовився пройти огляд у встановленому порядку на місці зупинки чи проїхати в заклад охорони здоров`я або ж він погодився (а.с.3), у складеному направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, в Долинську ЦРЛ, відсутні час його складання (а.с.5).

Жодних доказів на те, що ОСОБА_1 вживав алкоголь, а саме горілку після вчинення ним ДТП до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, суду не надано.

Для того, щоб особа була притягнута до адміністративної відповідальності, необхідно довести наявність в її діях (бездіяльності) складу та події адміністративного правопорушення.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого при розгляді справ про адміністративні правопорушення, всі сумніви у винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Оцінка доказів, відповідно до ст. 252 КУпАП, відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.

Суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що Європейський Суд з прав людини неодноразово вказував, що визначення суті правопорушення та його ідентифікація як кримінального правопорушення здійснюється не тільки з врахуванням того, що таке правопорушення відноситься до кримінального права у правовій системі держави, а і з врахуванням правової природи порушення , його характеру і ступеню суворості покарання, яке може понести правопорушник (справа "Озтюрк проти Німеччини","Кемпбелл і Фелл проти Сполученого Королівства").

При цьому, Європейський суд зазначав про те, що санкція у виді позбавлення прав на управління транспортним засобом розглядається як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності».

Таким чином, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та враховуючи практику Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини" повинні застосовуватись судами, як джерело права, приймаючи до уваги правову природу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, його характер і ступінь суворості передбачених стягнень, необхідно прийти до висновку, що особа, яка обвинувачується у вчиненні вищевказаного правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є, зокрема своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Відповідно п. 2 ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, серед іншого при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як визначено п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення - це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Склад правопорушення містить в собі: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно встановити наявність об`єктивної та суб`єктивної сторони правопорушення.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

Щодо об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, то об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у вживанні водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

За ст. 12 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку.

Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, яка керувала транспортним засобом.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі умислу.

Таким чином, притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП можливе лише у випадку наявності всіх елементів складу адміністративного правопорушення.

Згідно роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 за №9 "Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя", визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи в його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами, а не підтвердження здійснення водієм правопорушення відповідними доказами, не породжує правових підстав для притягнення його до адміністративної відповідальності. Аналогічна права позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.06.2019 у справі №536/1703/17, адміністративне провадження №К/9901/3839/17.

Отже, згідно з вимогами ч.2 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п.43 рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення позбавлений доказової сили, якщо він не підтверджений іншими доказами, які долучені до нього. Враховуючи, що в даному випадку не долучено жодного доказу про вживання водієм алкоголю після вчинення ним ДТП, а тому підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 130 КУпАП немає.

Відповідно до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст.ст.9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Крім цього, процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача та судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»). У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

При цьому суд звертає увагу також на те, що справа про адміністративне правопорушення розглядається в межах обставин та кваліфікації дій особи, викладених у протоколі, суд не вправі перекваліфіковувати дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, погіршуючи її становище.

Пунктом 1 статті 247 КУпАП визначено, що провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, зокрема відсутні докази об`єктивної сторони, тобто факту вживання ним після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Враховуючи вищенаведене, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Щодо визначення покарання ОСОБА_1 за ст. 124 та ст. 122-4 КУпАП суд враховує, що положення Кодексу України про адміністративні правопорушення відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для порушника, меті адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставин, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , та обставин, які обтяжують його відповідальність, суд не встановив.

Враховуючи викладене, вважаю за доцільне призначити адміністративне стягнення з врахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таке покарання за своїм видом та мірою відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення і є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч. 1 ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись ст.ст. 36, 40-1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю в його діях події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4, ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення, та накласти на нього стягнення:

- за ст. 124 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення - у видi штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень;

- ст. 122-4 Кодексу України про адмiнiстративне правопорушення у видi штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень.

На підставі ст. 36 Кодексу України про адмiнiстративні правопорушення накласти на ОСОБА_1 остаточне адміністративне стягнення у видi штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави (отримувач коштів - ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача (МФО) -899998; рахунок отримувача № UA0026001; код класифікації доходів бюджету -22030106) судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня отримання постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у встановлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Згідно ч. 2 ст. 308 КУпАП у порядку примусового виконання постанови, про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з порушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу, витрати на облік зазначеного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 (десяти) днiв до Івано-Франківського апеляційного суду через Долинський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Монташевич С.М.