Справа № 752/9222/20
Провадження №: 3/752/4736/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

05 серпня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

встановив:

ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства психологічного характеру при наступних обставинах.

Так, 10.05.2020 р. о 13 год. 05 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , вчинила сварку з братом ОСОБА_2 , в ході якого його ображала, кричала і принижувала.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованих дій не визнала, пояснила суду, що її брат постійно створює конфлікти з нею та її батьками, приводом для сварок є претензії брата та його дружини на батьківську квартиру. 08.04.2020 р. брат вчинив сварку, в ході якої наніс їй і батьку тілесних ушкоджень, з даного приводу нею подана заява про вчинене кримінальне правопорушення. У зазначений в протоколі день, брат почав її залякувати, вимагав від неї купити йому квартиру, а у разі невиконання даної вимоги, погрожував, що створить нестерпні умови проживання. Також погрожував їй і її малолітній доньці фізичною розправою. Саме тому вона і викликала поліцію, яка склала протоколи. На даних час вирішено майнове питання, і вона з дочкою і батьками проживає окремо від брата.

Захисник Кравченко К.М. просила закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях її ОСОБА_1 складу правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Дослідивши матеріали справи, зокрема дані рапорту оперативного чергового Голосіївського УП ГУНП у м. Києві, протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , заяву ОСОБА_1 про вчинене кримінальне правопорушення, протокол прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення від 08.04.2020 р., довідки Травматологічного пункту Голосіївського району м. Києва КНП «Консультативно-діагностичний центр» № 2556 і № 2557 від 08.04.20200 р., довідку про результати дослідчої перевірки заяв про вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства фізичного і психологічного характеру №№ 19532, 19609, 19617 від 08.04.2020 р., письмові пояснення ОСОБА_2 від 08.04.2020 р.. копію договору купівлі - продажу квартири, терміновий заборонний припис серії НОМЕР_2 , а також вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, яка заперечувала факт вчинення насильства відносно брата, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 насильницьких дій, внаслідок яких була завдана шкода психологічному або фізичному здоров`ю брата ОСОБА_2 . Натомість під час розгляду справи знайшов підтвердження факт вчинення насильницьких дій самим ОСОБА_2 відносно ОСОБА_1 .

Таким чином, в судовому засіданні не знайшов підтвердження факт вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства.

В силу статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Стаття 19 Конституції України зобов`язує органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадових осів діяти лише на підставі та в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У зв`язку з наведеним, суд приходить до висновку про відсутність як подій так і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП у діях ОСОБА_1 , що є підставою для закриття справи.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.9, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251-252, 173-2, 280, 283, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко