Провадження № 3-зв/761/8/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Н.Г., розглянувши заяву захисника ОСОБА_1 - адвоката Конопат Миколи Івановича про відвід судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Дмитра Олександровича у справі про адміністративне правопорушення №761/17927/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,-

В С Т А Н О В И В:

06.08.2020 року адвокат Конопат М.І. подав заяву про відвід судді Мальцева Д.О., у якій посилається на те, що ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату судового засідання 17.07.2020 року та на 07.08.2020 року; суддею належним чином не виконані вимоги ст. 278 КУпАП України при підготовці справи до розгляду; протокол не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП України та відсутній реєстраційний номер облікової картки платника податків ОСОБА_1 , а тому, суддя Мальцев Д.О. повинен був повернути матеріали які надійшли до суду для доопрацювання та усунення зазначених недоліків, що ним зроблено не було. Заявник вважає, що суддя Мальцев Д.О. має упереджене відношення до особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, в діях суду присутня упередженість і суд наперед вирішив для себе, що істина по справі уже встановлена на підставі наявних у справі доказів і що інші процесуальні процедури не мають бути виконані.

Заявник та ОСОБА_1 в судовому засіданні заяву про відвід підтримали та просили її задовольнити.

Дослідивши заяву про відвід та додані до неї матеріали, вислухавши пояснення заявника та ОСОБА_1 , суддя вважає, що заява про відвід судді не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, чинний КУпАП не містить будь-яких норм щодо заявлення відводу чи самовідводу судді, а також порядку розгляду цих заяв, однак діючі Кримінальний процесуальний кодекс України, Цивільний процесуальний кодекс України, Кодекс адміністративного судочинства України мають відповідні статті про відвід судді, а тому при розгляді вказаної заяви про відвід слід застосувати аналогію права.

Поняття «обставини, які викликають сумнів у його неупередженості» є оціночним, використання якого залежить від правосвідомості особи, яка його застосовує та з`ясовує його сутність, виходячи зі свого внутрішнього переконання.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 8 від 13.06.2007 р. «Про незалежність судової влади» визначено, що відповідно до закону суддя не може брати участь у розгляді справи і підлягає відводу (самовідводу), якщо він заінтересований у результаті розгляду справи або є інші обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді.

Як вбачається з практики Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 9 КПК України є обов`язковою для застосування під час здійснення кримінального провадження, при наданні оцінки безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспекти. Зокрема, у справах «Гаусшильдт проти Данії» та «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначено, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. При цьому, суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо нього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, його прихильностей чи уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчить про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду з прав людини підтримав і Верховний Суд України у справі № 5-15п12 (ухвала Верховного Суду України від 01.03.2012 р.).

Разом з тим, у заяві про відвід відсутні посилання на об`єктивні докази фактичної наявності упередженості судді Мальцева Д.О. під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Водночас, наведені у заяві про відвід підстави не можуть бути визнані такими, що виключають можливість участі судді Мальцева Д.О. у розгляді зазначеної справи, оскільки суть заявленого відводу зводиться до необґрунтованих припущень, щодо процесуальних порушень під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення..

Такі твердження у будь-якому випадку не можуть слугувати достатньою підставою для відводу судді, оскільки не вказують на наявність обставин, які викликають обґрунтовані сумніви у неупередженості та об`єктивності судді Мальцева Д.О. та його особисту зацікавленість в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Таким чином суддя приходить до висновку, що заява про відвід ґрунтується на припущеннях та зводиться виключно до власних міркувань заявника, оскільки ним не доведено жодної належної підстави, яка б могла свідчити про певну зацікавленість чи упередженість судді Мальцева Д.О. під час розгляду цієї справи щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, оскільки суддею не встановлено обставин, які б виключали можливість участі судді Мальцева Д.О. у розгляді цієї справи про адміністративне правопорушення чи свідчили б про його особисту заінтересованість або викликали обґрунтовані сумніви у його неупередженості під час розгляду даної справи, суддя вважає, що заява про відвід є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 217, 221 КУпАП України, практикою ЄСПЛ, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити захиснику ОСОБА_1 - адвокату Конопат Миколі Івановичу в задоволенні заяви про відвід судді Шевченківського районного суду міста Києва Мальцева Дмитра Олександровича у справі про адміністративне правопорушення №761/17927/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.Г.Притула