Справа № 522/9742/20
Провадження № 3/522/5873/20
ПОСТАНОВА

02 липня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Чернявська Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли 17.06.2020 року з Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «Кванту-Спейс», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

17 червня 2020 року до суду надійшли матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18№644332 від 21.05.2020 року, ОСОБА_1 21.05.2020 року близько 14 години 30 хвилин знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 , здійснив порушення постанови КМУ № 211 від 11.03.2020 року, а саме допустив роботу найманих робітників будівельників без засобів індивідуального захисту.

Зазначена подія була зафіксована співробітниками поліції та кваліфікована як порушення, за яке передбачена відповідальність за ст. 44-3 КпАП України.

В судовому засіданні 02 липня 2020 року ОСОБА_1 заперечував факт своєї провини з підстав викладених ним у письмових поясненнях, які надані до суду.

На підтвердження вини, орган, що склав адміністративний протокол посилається на:

- протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18№644332 від 21.05.2020 року за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 ;

- не засвідчену належним чином уповноваженою посадовою особою у встановленому законом порядку копію рапорту інспектора чергового Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Докійчука М.М. від 21.05.2020 року;

- пояснення ОСОБА_1 .

В результаті аналізу досліджених доказів, суд змушений прийти до висновку про те, що зібраних органами поліції доказів недостатньо для визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні інкримінованого йому правопорушення. Відсутність достатніх доказів тягне за собою в даному випадку недоведеність події правопорушення і як наслідок відсутність об`єктивної сторони складу інкримінованого йому діяння.

Так, відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення регламентовано, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

У відповідності до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 Кодексу України про адміністративні правопорушення).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст. 62 Конституції України).

Відповідно до приписів ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Так, за змістом ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Попри це, у змісті протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 вказана фабула так, як вона зазначена у відповідній статті КУпАП органом, що надіслав протокол не розкрита.

Органом, яким складено протокол взагалі не зазначено який саме пункт постанови Кабінету міністрів України № 211 від 11.03.2020 року було порушено ОСОБА_1 .

Крім того, як вбачається зі змісту Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року, в редакції, що діяла станом на 21.05.2020 року, «відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі - COVID-19), з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України постановляє: 1) установити з 12 березня 2020 р. до 22 травня 2020 р. на всій території України карантин». Всі інші пункти виключені.

Отже, посилання на зміст Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року у протоколі є неповним, оскільки, як даною постановою так і іншими постановами КМУ запроваджувались обмежувальні заходи у зв`язку із встановленням з 12 березня 2020 на всій території України карантину, а саме у виді заборони: відвідування закладів освіти; проведення всіх масових заходів, у яких бере участь понад 200 осіб, тощо. Разом з тим, протягом вказаного строку карантину, у зміст зазначеної Постанови КМУ вносились зміни і доповнення відповідними Постановами КМУ №215 від 16.03.2020 року, №239 від 25.03.2020 року та №255 від 02.04.2020 року, № 343 від 04.05.2020 року, № 377 від 14.05.2020 року, № 392 від 14.05.2020 року, якими розширялось і доповнювалось коло обмежувальних заходів в умовах карантину із зазначенням яких саме.

Відтак, з протоколу АПР18№644332 від 21.05.2020 року не вбачається вимоги якого саме нормативно-правового акту порушив ОСОБА_1 , у зв`язку із чим органом, що склав протокол не з`ясовано, що саме є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином, в протоколі не зазначено в чому полягала суть вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення.

Між тим, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено дані про свідків вчиненого правопорушення. В матеріалах справи відсутні будь-які пояснення осіб, які могли б підтвердити обставини вчинення ОСОБА_1 вказаного у протоколі правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, чи 21.05.2020 року діяв ОСОБА_1 як громадянин чи як посадова особа, що впливає, в тому числі, на призначення покарання.

Водночас, суд погоджується з твердженням ОСОБА_1 що останній не перебуває з «найманими робітниками-будівельниками», як це зазначено в протоколі у трудових чи будь-яких інших відносинах, а тому у ОСОБА_1 не виникало обв`язку забезпечити цих осіб засобами індивідуального захисту. Також, погоджується і з твердженням ОСОБА_1 про те, що з протоколу про адміністративне правопорушення не вбачається, що ОСОБА_1 21.05.2020 року діяв, як громадянин чи як посадова особа, у зв`язку з чим і не розкрито яке саме порушення та якого акту, допустила особа, на яку складено протокол про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд звертає увагу, що до матеріалів протоколу про адміністративне правопорушення долучено копію рапорту, яка не завірена належним чином у встановленому законом порядку, що позбавляє суд можливості надати оцінку з точки зору ст. ст. 251-252 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Між тим, суд не надано докази, що у квартирі АДРЕСА_3 , як це зазначено в протоколі, дійсно здійснювали будівельні роботи громадяни без засобів індивідуального захисту, що й послугувало причиною для складення протоколу про адміністративне правопорушення, як і не надано належних доказів знаходження вказаних осіб в квартирах (фото/відео фіксації, тощо).

Окрім цього, органом, яким складено та надіслано протокол, не надано жодних належних документів по справі, які могли слугувати доказом у справі про адміністративне правопорушення та могли б підтвердити чи спростовувати обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення

Більш того, жодних належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 дійсно допустив роботу будівельників, органом, що склав протокол не надано.

Попри це, жодних інших доказів, як то аудіо, фото чи відеозапис вказаних в протоколі подій, до матеріалів справи не додано та органом, яким складено протокол, не вилучалось.

Отже, в чому тоді полягала суть вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, з матеріалів справи не зрозуміло. Тобто, органом, яким складено протокол про адміністративне правопорушення не розкрито об`єкт та об`єктивну сторону вчиненого ОСОБА_1 правопорушення.

Зі змісту ст. 245 КУпАП вбачається, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Таким чином, на підставі аналізу всього вищевказаного, в діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення не вбачається, відтак провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ст. 62 Конституції України, «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь».

Кваліфікувати ж дії ОСОБА_1 по інший нормі Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд позбавлений можливості, оскільки адміністративним законодавством дана можливість не передбачена, а іншого протоколу про адміністративне правопорушення відносно останнього за якою суд міг би прийняти рішення не представлено.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, оскільки суть правопорушення за ст. 44-3 КУпАП, з розкриттям детального змісту об`єктивної сторони складу відповідного правопорушення відносно ОСОБА_1 органом, який надіслав протокол, вірно не викладено та зважаючи на те, що суд при розгляді адмінматеріалу пов`язаний фабулою правопорушення, яка викладена у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення відносно особи і з урахуванням того, що суд позбавлений можливості збору доказів, провадження у цій справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а сам ОСОБА_1 - звільненню від адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 9, 24, 33, 44-3, 221, 247, 268, 283, 284 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення», суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , директора ТОВ «Кванту-Спейс», який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Чернявська Л.М.