ПОСТАНОВА

КИЇВСЬКОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

26 лютого 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Журавель О.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з його апеляційною скаргою на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року, -

встановив:

Цією постановою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду, та протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 3 квітня 2019 року о 16 год. 30 хв., по вул. Бориспільській, 27 в м. Києві, керував автомобілем марки «Фольксваген Гольф», державний номерний знак НОМЕР_1 ,з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погодившись з постановою Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, та звільнити ОСОБА_1 від адміністративного стягнення обмежившись усним зауваженням.

На обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 вказує, що оскаржувана постанова не в повній мірі відповідає реальним обставинам справи. А призначене покарання є занадто суворим, навіть якщо мала місце відмова від огляду, адже як стверджує ОСОБА_1 , він був тверезий, що підтверджує довідкою з медичного закладу а також відео, що наявне в матеріалах справи.

Апелянт також зазначає, що вперше притягується до адміністративної відповідальності, будь-яких шкідливих наслідків від скоєного ним не настало, а тому, в силу малозначності, призначене йому адміністративне стягнення є явно несправедливим внаслідок надмірної сировості, а тому апелянт просить в цій частині постанову суду першої інстанції змінити, звільнивши його від адміністративного стягнення та обмежитися усним зауваженням.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , перевіривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вважаю, що постанова Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року підлягає скасуванню, в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а апеляційна скарга задоволенню виходячи з наступного.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові обставин є обґрунтованими, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджені представленими в матеріалах справи доказами, які не суперечать один одному, співвідносяться між собою, узгоджуються в деталях і доповнюють один одного, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків події та відеозаписом з нагрудної камери інспектора поліції з якого вбачається як ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Водночас, в апеляційному засіданні ОСОБА_1 пояснив, що фактично не відмовлявся від проходження огляду та просив зачекати адвоката, оскільки боявся того, що його визнають нетверезим в будь-якому випадку, не залежно від його стану. Це було викликано тим, що йому були відомі багато випадків коли повністю тверезих водіїв оголошували нетверезими.

ОСОБА_1 також зазначив, що самостійно вирішив звернутися до медичного закладу та пройти огляд на стан сп`яніння. Так, звернувшись в «Соціотерапію» що на вул. Визволителів,6, йому відмовили у зв`язку із відсутністю направлення від працівників поліції, а як виявилося пізніше воно взагалі не складалося, що є порушенням відповідної процедури огляду водіїв на стан алкогольного та наркотичного сп`яніння. Після чого, ОСОБА_1 звернувся до незалежної клініки - ТОВ «Медаком», де здав відповідні аналізи, при цьому вклався у дві години, та за результатами лабораторних досліджень слідів алкоголю та психотропних речовин в організмі ОСОБА_1 не виявлено.

Крім того, ОСОБА_1 надав до суду службову характеристику в якій вказано, що ОСОБА_1 працює на посаді водія з січня 2019 року та за час роботи в ТОВ «Еліт Сервіс» зарекомендував себе з позитивного боку, до виконання своїх службових обов`язків відноситься сумлінно та відповідально, зауважень по роботі немає.

Наведене вище не свідчить про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП однак, значно зменшує характер вчиненого правопорушення та ступінь його вини.

Так, відповідно до ст. 22 КУпАП передбачено, що при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа) уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності та обмежитися усним зауваженням.

Таким чином, суд апеляційної інстанції приймає до уваги висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відносно ОСОБА_1 , який був зроблений ТОВ «Медаком» з якого вбачається, що у громадянина ОСОБА_1 наркотичного чи алкогольного сп`яніння не виявлено, обставини, за яких був складений протокол про адміністративне правопорушення, особу порушника та вважає за можливе звільнити його від адміністративної відповідальності.

Отже, з огляду на вищенаведене, беручи до уваги пояснення ОСОБА_1 , щодо обставин складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно нього, враховуючи також те, що ОСОБА_1 своїми діями не завдав будь-якої значної шкоди державному або громадському порядку, правам і свободам громадян, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення аналогічних правопорушень, та те, що позбавлення його права керування транспортним засобом поставить його сім`ю в скрутне матеріальне становище, бо його робота пов`язана безпосередньо із керуванням транспортного засобу, вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення не має великої суспільної

небезпечності, не створює збитків державним або суспільним інтересам і є малозначним, а тому суд апеляційної інстанції вбачає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням, а справу закрити на підставі ч.2 ст. 284 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 22, 284, 294 КУпАП, суддя -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року - задовольнити.

Постанову Дарницького районного суду міста Києва від 19 червня 2019 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік - змінити в частині накладення адміністративного стягнення, застосувавши до ОСОБА_1 положення ст. 22 КУпАП, звільнивши його від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, обмежившись усним зауваженням, а справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі ч. 2 ст. 284 КУпАП.

В решті постанову суду першої інстанції відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.О. Журавель