Справа № 751/3047/20 Головуючий у 1 інстанції Яременко І. В.
Провадження № 33/4823/293/20
Категорія - . 481 ч.6 МК України
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 вересня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого - судді Демченка О.В.,

представника Північної митниці Держмитслужби Євдокименка А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2020 року

ОСОБА_2 ( ОСОБА_3 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючий, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в Українгі мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 170 000 (сто сімдесят тисяч) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Як встановив суд, 09 лютого 2020 року о 20 год. 16 хв. в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» в напрямку «в`їзд в Україну» заїхав легковий автомобіль, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 , в якому в якості пасажира їхав власник автомобіля ОСОБА_1 . В ході перевірки наданих документів та відповідно до відомостей, що містяться в ЄАІС ДФС та АСМО «Інспектор» було встановлено, що гр. ОСОБА_1 03.05.2018 в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС через смугу руху «зелений коридор» було ввезено на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» з метою особистого користування транспортний засіб марки «VAZ 2109», д.р.н. НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 . Відповідно до ст. 380 МК України, гр. ОСОБА_1 повинен був вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України у строк до 03.05.2019. Станом на 09.02.2020 транспортний засіб за межі митної території України не вивезений. Згідно з інформацією, наявною в АСМО «Інспектор» протокол про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення терміну тимчасового ввезення вищевказаного транспортного засобу не складався.

Своє рішення суд обґрунтував тим, що за встановленими обставинами справи строк зворотнього вивезення транспортного засобу збіг 3 травня 2019 року, а тому починаючи з 4 травня 2019 року почалась бездіяльність ОСОБА_1 щодо виконання обов`язку вивезення автомобіля за межі митної території України, яка тим самим утворює триваюче правопорушення.

Документів підтверджуючих аварії, дії обставин непереборної сили або протиправні дії третіх осіб ОСОБА_1 не надано.

Незважаючи на прийняття і набрання чинності законом, який диференціював перевищення строку тимчасового ввезення транспортних засобів і посилював відповідальність в залежності від конкретного строку перевищення, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 09 лютого 2020 року своє зобов`язання не виконав і продовжує протиправну бездіяльність, а тому його дії підлягають кваліфікації за ч. 6 ст. 481 МК України.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який, як він зазначає, пропущений з поважних причин та апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржувану постанову та ухвалити нову з наступних підстав.

Посилаючись на положення ст. 8 КУпАП та ст.ст. 3, 486 Митного кодексу України, переконаний, що його дії кваліфіковано не вірно, оскільки автомобіль ввезено на територію України 03.05.2020, що утворює склад правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 481 МК України. Свої доводи обґрунтовує тим, що Законом № 2725-III від 16.05.2019 року внесено зміни до ст. 481 МК України, якими посилено відповідальність за вчинення цього правопорушення, а оскільки транспортний засіб ввезений за існування більш м`яких санкцій, тому і відповідальність має бути за законом, що діяв на момент ввезення транспортного засобу.

Заява щодо поновлення строку на апеляційне оскарження обґрунтована неотриманням судового рішення у зазначені строки та неможливістю особистого ознайомлення з текстом постанови. При цьому посилання в даній заяві обґрунтоване нормами Кодексу адміністративного судочинства України, як і сама апеляційна скарга в кінці мотивувальної частини.

В судове засідання особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку.

До початку розгляду справи на адресу апеляційного суду надійшло клопотання від ОСОБА_1 про розгляд справи без його участі. Додатково вказав у клопотання, що доводи наведені в апеляційній скарзі підтримує в повному обсязі та просить задовольнити апеляційну скаргу.

Заслухавши суддю - доповідача з приводу обставин справи, заперечення представника Держмитслужби щодо поданої апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 285 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після розгляду справи, а копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови суду в той же строк вручається або висилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні, а постанова суду повернута відправнику (суду) засобами поштового зв`язку, як невручена за відсутністю адресата за вказаною адресою, тому клопотання апелянта про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, як такий, що пропущений ним з поважних причин.

Згідно ст. ст. 245, 252 КУпАП та ст. 486 МК України, завданнями провадження в справі про порушення митних правил і обов`язками органу, який її розглядає, є своєчасне, всебічне, повне, і об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає особа адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказані вимоги закону судом першої інстанції були дотримані, а тому рішення є законним і обґрунтованим.

Так, відповідальність за перевищення встановленого строку тимчасового ввезення товарів, у тому числі т/з особистого користування на митну територію України, передбачена ст. 481 МК України. З моменту набрання чинності зміст ст. 481 МК України (в ред. ЗУ від 13.03.2012) становив три частини, кожна з яких визначала окремий склад порушення митних правил, зокрема частина 3 встановлювалась відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України більше ніж на 10 діб. Але 22.08.2019 набрали чинності зміни до МК України (ЗУ № 2612-VIII від 08.11.2018) щодо ввезення т/з на митну територію України і ст. 481 МК України викладена в новій редакції, ч. 6 якої передбачено відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення т/з особистого користування на митну територію України більше ніж на 30 діб, а так само втрата цих т/з, у тому числі їх розкомплектування.

Фактично ст. 481 МК України з 13.03.2012 і до 21.08.2019 включно мала одну редакцію Закону, а з 22.08.2019 іншу, яка і є чинною по теперішній час.

Як встановлено судом першої інстанції, 09 лютого 2020 року о 20 год. 16 хв. в зону митного контролю митного поста «Нові Яриловичі» в напрямку «в`їзд в Україну» заїхав легковий автомобіль, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням гр. ОСОБА_4 , в якому в якості пасажира їхав власник автомобіля ОСОБА_1 . В ході перевірки наданих документів та відповідно до відомостей, що містяться в ЄАІС ДФС та АСМО «Інспектор» було встановлено, що гр. ОСОБА_1 03.05.2018 в зоні діяльності Чернігівської митниці ДФС через смугу руху «зелений коридор» було ввезено на митну територію України в режимі «тимчасове ввезення до 1 року» з метою особистого користування транспортний засіб марки «VAZ 2109», д.р.н. НОМЕР_2 , кузов НОМЕР_3 . Відповідно до ст. 380 МК України, гр. ОСОБА_1 повинен був вивезти вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України у строк до 03.05.2019. Станом на 09.02.2020 транспортний засіб за межі митної території України не вивезений.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України (в ред. ЗУ № 2612-VIII від 08.11.2018), оскільки починаючи з 22.08.2019 (дати набрання законної сили змін до ст. 481 МК) перевищив встановлений ч. 1 ст. 380 МК України річний строк тимчасового ввезення т/з особистого користування на митну територію України більше ніж на 30 діб.

Факт вчинення порушення митних правил об`єктивно підтверджується доказами у справі, яким була надана відповідна оцінка районним судом та що покладено в основу прийнятого судом рішення.

Відповідно ч. 1 ст. 495 МК, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які встановлюються: протоколом про порушення митних правил, протоколами процесуальних дій, додатками до зазначених протоколів; поясненнями свідків; поясненнями особи, яка притягується до відповідальності; висновком експерта; іншими документами (належним чином завіреними їх копіями або витягами з них) та інформацією, у тому числі тими, що перебувають в електронному вигляді тощо.

Оцінюючи кожен доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не вбачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам.

Висновки суду першої інстанції про те, що дії ОСОБА_1 слід кваліфікувати за ч. 6 ст. 481 МК України, є обґрунтованими виходячи з наступного.

Відповідно до ст. ст. 458, 459 МК України та ст. 2, 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє на час і за місцем вчинення правопорушення.

Так, безперервна бездіяльність ОСОБА_1 щодо не вивезення т/з у визначений ч. 1 ст. 380 МК строк не була припинена останнім та продовжила існувати у період часу як до, так і після викладення ч. 6 ст. 481 МК України (в ред. ЗУ № 2612-VIII від 08.11.2018), тобто носила триваючий характер. Незважаючи на прийняття та набрання чинності законом, який диференціював порушення строку тимчасового ввезення товарів на митну територію України і посилив відповідальність в залежності від строку, ОСОБА_1 до часу складення протоколу 09.02.2020 року своє зобов`язання так і не виконав (при цьому до відповідних органів у разі неможливості виконати свої зобов`язання також не звертався), а оскільки до моменту виявлення правопорушення пройшло більше 30 діб, то вчинена ним бездіяльність підпадає під ознаки правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК (в ред. ЗУ № 2612-VIII від 08.11.2018), враховуючи, що в матеріалах справи відсутня об`єктивна інформація про втрату т/з чи його розкомплектування на території України.

Оскільки вчинене ОСОБА_1 порушення митних правил є триваючим і вважається закінченим з моменту його виявлення, тому дії останнього кваліфікуються за ч. 6 ст. 481 МК саме в тій редакції, яка діяла на час виявлення триваючого за часом правопорушення.

Враховуючи наявні в матеріалах справи та досліджені в судовому засіданні докази, які у своїй сукупності та взаємозв`язку є достатніми для прийняття рішення про доведеність винуватості, факт вчинення ОСОБА_1 порушення митних правил, передбачених ч. 6 ст. 481 МК України, за обставин, викладених в протоколі від 09.02.2020, знайшов своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи, оскільки останній починаючи з 22.08.2019 перевищив встановлений у ст. 380 МК річний строк доставки т/з особистого користування більш на 30 діб, тому апеляційний суд вважає за необхідне відмовити в задоволенні скарги особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, а постанову суду, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Новозаводського районного суду м. Чернігова від 11 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко