Справа № 308/2698/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

03.08.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке останній подав разом із апеляційною скаргою 30.07.2020,

в с т а н о в и в :

постановою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , громадянин України,

визнаний винним у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн..

Згідно постанови, 11.03.2020 о 03 год. 11 хв. по вул. Докучаєва, 8, у м. Ужгород, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Audi A6», н. з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги передбачені п. 2. 9 «а» Правил дорожнього руху України та вчинив передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне правопорушення.

Не погоджуючись з указаною постановою, ОСОБА_1 , 30.07.2020 до суду першої інстанції подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність постанови, порушує питання про її скасування та закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно, в апеляційній скарзі ОСОБА_1 порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те, що строк на оскарження судового рішення пропустив із поважних причин, оскільки не приймав участі в розгляді справи, так як не був належним чином повідомлений про час та місце її розгляду, а про наявність оскаржуваної постанови дізнався після спливу строку на її оскарження. Разом із тим, зазначає, що протягом травня-липня 2020 року контактував із особами, у яких через незначний проміжок часу було виявлено та підтверджено інфекційне захворювання COVID-19, у зв`язку з чим, протягом указаного проміжку часу перебував на самоізоляції. Також стверджує, що в оскаржуваній постанові не роз`яснено порядку поновлення строку на апеляційне оскарження, а він не має юридичної освіти, у зв`язку з чим, подаючи апеляційну скаргу вперше, він не був обізнаний про необхідність заявлення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд прийшов до висновку про те, що клопотання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження судового рішення задоволенню не підлягає з таких підстав.

Частиною 2 статті 294 КУпАП передбачено, що постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів із дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести апелянт, який заявив таке клопотання.

Вищевказана норма - ч. 2 ст. 294 КУпАП, забезпечує, за аналогією із правом на доступ до суду, закріпленим у п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, законну мету і не порушує саму сутність цього права, а також свідчить про те, що початок відліку перебігу строку на апеляційне оскарження судового рішення у справі про адміністративне правопорушення розпочинається саме з моменту його винесення, а не з моменту отримання копії оскаржуваного судового рішення.

Апеляційний суд може поновити строк на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, якщо його пропущено з поважних причин (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо).

Апеляційний суд виходить із того, що про поважність причин на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, які виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані апелянтом.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 14.05.2020, що свідчить про те, що останнім днем строку на її апеляційне оскарження є 25.05.2020.

З апеляційної скарги ОСОБА_1 вбачається, що її виготовлено та подано 30.07.2020, тобто з пропуском передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП десятиденного строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду від 14.05.2020, а саме, більш ніж через два місяці з часу винесення постанови.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 було відомо про наявність у Ужгородському міськрайонному суді справи щодо нього, оскільки зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 роз`яснено те, що справа буде розглядатися Ужгородським міськрайонним судом.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, та належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення у справі «Пономарьов проти України»).

При цьому, також враховується і те, що інформація про час та місце розгляду судами справ міститься на веб-сайті «Судова влада». Також із матеріалів справи вбачається, що Ужгородським міськрайонним судом були розміщені на сайті цього суду оголошення про повідомлення та виклик ОСОБА_1 у судове засідання (а. с. 8-9).

Апеляційним судом не встановлено поважних причин, із яких ОСОБА_1 не подав апеляційну скаргу в передбачений ч. 2 ст. 294 КУпАП строк (до 25.05.2020 включно).

Разом із тим, апеляційний суд враховує те, що, подаючи апеляційну скаргу вперше 13.07.2020, тобто також із пропуском строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 не клопотав про поновлення пропущеного строку, в зв`язку з чим, постановою судді Закарпатського апеляційного суду від 17.07.2020 таку йому повернуто.

При цьому, враховується і те, що незнання положень законодавства в частині вирішення питань щодо пропуску строку на апеляційне оскарження не може бути визнано поважною причиною для поновлення пропущеного строку.

Доводи ОСОБА_1 про його перебування протягом травня-липня 2020 року на самоізоляції не знайшли свого підтвердження, оскільки в їх підтвердження ОСОБА_1 не надав (не додав до апеляційної скарги) будь-яких доказів.

Крім того, зі змісту апеляційної скарги вбачається, що апелянт не вказує на обставини (хвороба, відрядження, стихійне лихо, хвороба близьких родичів тощо) у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що в свою чергу свідчить про те, що апелянтом не доведено поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення.

За таких обставин, зазначене в апеляційній скарзі клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження є необґрунтованим, обставини, на які посилається ОСОБА_1 у підтвердження поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, визнаються не підтвердженими й не поважними, у зв`язку з чим, підстав для поновлення строку на оскарження судового рішення апеляційний суд не вбачає, а тому, апеляційна скарга, подана із пропуском строку на апеляційне оскарження, підлягає поверненню ОСОБА_1 ..

При прийнятті рішення про необхідність відмови ОСОБА_1 у поновленні строку на апеляційне оскарження, апеляційний суд також враховує положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань не вправі витребовувати будь-які докази; те, що апелянтом не доведено поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення й не надано таких доказів, які б підтверджували поважність причин його пропуску; що пропущений строк є значним; що необґрунтоване поновлення процесуального строку на оскарження остаточного судового рішення порушує принцип юридичної визначеності і перешкоджає своєчасному виконанню рішення суду, яке набуло законної сили.

Разом із тим, апеляційний суд зазначає, що при вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови в справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд не перевіряє доводи щодо законності, обґрунтованості та справедливості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки в результаті розгляду апеляційної скарги по суті.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В :

подане ОСОБА_1 клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення залишити без задоволення та відмовити у поновленні пропущеного строку.

Апеляційну скаргу, яку 30.07.2020 ОСОБА_1 подав на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - повернути ОСОБА_1 з усіма доданими до неї матеріалами, як особі, що її подала, а також надіслати йому копію даної постанови.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Стан