Номер провадження: 33/813/991/20
Головуючий у першій інстанції Дерус А.В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши його апеляційну скаргу на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2019 року відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- про накладання стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції на ОСОБА_1 було накладено стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП у виді штрафу в дохід держави в розмірі 340 грн., а також стягнено судовий збір на користь держави в розмірі 384, 20 грн.

Відповідно до вказаної постанови, 18.11.2019 р. о 13:55 год. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «MITSUBISHI L200», д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Дубинова, рухаючись в напрямку смт. Саврань, на заокругленому відрізку шляху не вибрав безпечну швидкість руху, не впоровся з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що вважає оскаржувану постанову незаконною через порушення судом норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне:

- справа була розглянута судом за його відсутності, він жодним чином не сповіщався про її розгляд, що позбавило його можливості реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, зокрема, надати пояснення, заявити клопотання та надати докази;

- суд в постанові зазначив, що дорожньо-транспортна пригода сталась 18.11.2019 р., в той час як фактично подія сталась 18.09.2019 р.;

- вину в скоєнні даної ДТП він, ОСОБА_1 , не визнає, оскільки правила дорожнього руху не порушував, ДТП сталось через вибоїни на дорозі, які неможливо було помітити завчасно, оскільки нерівності дороги були на повороті.

Посилаючись на викладене, ОСОБА_1 просить постанову суду скасувати та провадження у справі закрити.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який доводи апеляційної скарги підтримав та просив її задовольнити, дослідивши повторно матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ч. 1 ст. 268 КУпАП, … справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Як вбачається з тверджень апелянта, що підтверджуються матеріалами справи, судом були порушені вимоги зазначеної норми процесуального закону, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які спроби сповіщення ОСОБА_1 про місце та дату розгляду справи, жодних судових повісток йому не надсилалось.

Вказані дії суду з неналежного повідомлення ОСОБА_1 про дату та місце судового розгляду призвели до порушення права апелянта на захист та до позбавлення його можливості реалізації прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про його невинуватість у вчиненні вищезгаданого адміністративного правопорушення, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи, натомість, винуватість останнього у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, повністю підтверджується наступними дослідженими в судах першої та апеляційної інстанції доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №398299 від 21.11.2019 р. (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 18.09.2020 р. о 13:55 год., керуючи «MITSUBISHI L200», д.н.з. НОМЕР_1 , в с. Дубинова, рухаючись в напрямку смт. Саврань, на заокругленному відрізку шляху не вибрав безпечну швидкість руху, не впоровся з керуванням, виїхав на зустрічну смугу руху, де скоїв зіткнення з транспортним засобом «ВАЗ 2109», д.н.з. НОМЕР_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження та пасажир ОСОБА_2 отримала тілесні ушкодження;

- схемою та таблицею до протоколу огляду місця ДТП від 18.09.2019 р. (а.с. 6-20);

- постановою слідчого від 06.11.2019 р. про закриття кримінального провадження №0000175 від 18.09.2019 р. у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України (а.с. 3-4), відповідно до якої було також вирішено копію постанови направити до органів національної поліції для прийняття рішення відносно ОСОБА_1 згідно КУпАП.

Апеляційний суд критично оцінює посилання апелянта на те, що його провини у ДТП немає, оскільки воно сталось через вибоїни на дорозі, які неможливо було помітити завчасно, оскільки такі доводи є непереконливими, вина останнього повністю підтверджена вищевикладеними дослідженими судами 1-ої та апеляційної інстанції доказами та факт наявності на дорозі вибоїн не свідчить беззаперечно про відсутність в діях ОСОБА_1 порушень правил дорожнього руху, які спричинили ДТП та призвели до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, розглядаючи справу, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, дійшов вірного висновку про те, що ОСОБА_1 допустив порушення правил дорожнього руху, а саме виїхав на зустрічну смугу руху та здійснив зіткнення з автомобілем, що рухався у зустрічному напрямку, у зв`язку із чим правильно кваліфікував його дії за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про те, що суд в оскаржуваній постанові допустив помилку та зазначив невірну дату ДТП, апеляційний суд такі твердження вважає обґрунтованими та такими, що відповідають дійсності, оскільки в постанові дійсно помилково зазначено, що ДТП сталось 18.11.2019 р. (а.с. 27), в той час як фактично подія сталась 18.09.2019 р. (а.с. 1).

Водночас, обґрунтовано встановивши наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд 1-ої інстанції допустив істотне порушення вимог закону, залишивши поза увагою той факт, що на момент розгляду справи строк накладення стягнення за вчинення вищезгаданого адміністративного правопорушення закінчився з таких підстав.

Частина 2 ст. 38 КУпАП встановлює, що якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП було вчинене ОСОБА_1 18.09.2019 р.

Таким чином, накладення на ОСОБА_1 стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідно до вищевказаних вимог закону, могло відбутись не пізніше 18.12.2019 року, в той час як оскаржувана постанова суду була винесена 20.12.2019 р. (а.с. 27), тобто із порушенням строків накладення стягнення, встановлених ст. 38 КУпАП.

Приписом п. 7 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Частина 7 ст. 294 КУпАП встановлює, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду скасуванню та закриттям провадження у справі за підставами, передбаченими п. 7 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 38, 247, 251, 280, 294 КУпАП,апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 20.12.2019 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП скасувати та закрити провадження у справі на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца