Провадження № 33/4820/412/20
Справа № 669/419/20 Головуючий в 1-й інстанції Давидюк О. І.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Вітюк І. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Вітюк І.В., з участю секретаря Бондара О.В., розглянула у відкритому судовому засіданні в м. Хмельницькому апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову Білогірського районного суду від 12 червня 2020 року,

в с т а н о в и л а:

Постановою Білогірського районного суду від 12 червня 2020 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого в АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, неодруженого,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

За постановою суду, 09 квітня 2020 року о 11 год. 02 хв. ОСОБА_1 по автодорозі Н-02 керував автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, нечітка вимова слів, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність по ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Свої вимоги аргументує тим, що при винесенні постанови суд порушив принцип об`єктивності, неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи, що потягло за собою необґрунтоване рішення.

Вказує, що поза увагою суду першої інстанції залишено те, що жоден допитаний в судовому засіданні свідок не вказав, що у нього були будь-які ознаки алкогольного сп`яніння, чого не видно і з наданого працівникам поліції відеозапису. Більше того свідки зазначили, що він був тверезий, а на відеозаписі працівник поліції ні йому, ні свідкам не вказав на жодну з ознак алкогольного сп`яніння, які стали б підставою для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння. Отже, на його думку, у працівників поліції не було підстав вважати, що він перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Дана обставина підтверджується і відсутністю таких записів в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

Звертає увагу, що, як вбачається з доданих до матеріалів справи уривків відеозапису, працівники поліції пропонували йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння або проїхати в медичний заклад, проте не повідомляли місце знаходження такого закладу, і не було роз`яснено, який саме тест йому пропонується пройти.

Крім того, як стверджує апелянт, він спочатку погодився пройти тест, але потім працівник поліції його відмовив, що також підтверджується відеозаписом.

Зауважує, що на місці зупинки його транспортного засобу у працівників поліції був відсутній спеціальний прилад для проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, який ніби то мали підвезти, а тому, прочекавши певний період часу, він так і не дочекався його і змушений був поїхати до Шумської лікарні Тернопільської області, де і пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судове засідання апеляційного суду правопорушник та його захисник не з`явилися, про час і місце апеляційного розгляду повідомлені належним чином, подали клопотання про розгляд справи без їх участі, а тому апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу у їх відсутність.

Висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 в порушенні п.2.5 Правил дорожнього руху і відповідно у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджуються дослідженими в судовому засіданні та правильно оціненими доказами.

Зокрема, як вбачається з даних, зафіксованих у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №391737, 09 квітня 2020 року об 11 год. 02 хв. ОСОБА_1 по автодорозі Н-02 керував автомобілем ЗАЗ 110307 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з рота, нечітка вимова слів, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1).

Вказані обставини повністю підтверджуються поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від походження огляду для визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі (а.с.5); дослідженим відеозаписом з нагрудних камер спостереження працівників поліції, на якому зафіксовано факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в присутності двох свідків (а.с.10).

Не заперечує вказані обставини в апеляційній скарзі і сам ОСОБА_1 , який вказав, що не дочекався на місці зупинки транспортного засобу коли інший екіпаж патрульної поліції привезе прилад «Драгер», а поїхав в Шумську лікарню Тернопільської області.

Про своє небажання пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння власноручно зазначив правопорушник і в протоколі про адміністративне правопорушення.

Порушень вимог ст.256 КУпАП в редакції, що була чинною на час складання протоколу, апеляційним судом не встановлено. А відомостей, які піддавали б сумніву достовірність зазначених у протоколі даних про обставини вчинення правопорушення, у справі немає.

Даних про те, що в справі неправильно застосовано норми матеріального права чи допущено порушення норм процесуального права при дослідженні місцевим судом доказів, перевіркою матеріалів справи не встановлено.

За таких обставин, враховуючи підвищену суспільну небезпечність правопорушень, пов`язаних з керуванням транспортними засобами у стані сп`яніння та ухиленням від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд вважає, що визначене ч.1 ст.130 КУпАП адміністративне стягнення є необхідним і достатнім для виховання правопорушника в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також для запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Керуючись п.1 ч.8 ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Постанову Білогірського районного суду від 12 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без зміни, а його апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду І.В. Вітюк