Справа №489/2125/20
Провадження №3/489/1051/20
ПОСТАНОВА

іменем України

30 липня 2020 року м.Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду м.Миколаєва Кирильчук О.І., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, її захисника Юрченка А.С., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі- КУпАП),

встановив:

Відповідно до протоколу серія БД №288688 від 04.05.2020 року, 04.05.2020 року о 03 год. 00 хв. в м.Миколаїв, Інгульський район, вул.1-а Лінія, біля будинку 28-а, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «HYUNDAI GETZ» державний номерний знак НОМЕР_1 при цьому на нього було накладено обмеження на право керування транспортним засобом державним виконавцем Онісіч Н.В. від 19.04.2019 року. Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.126 КУпАП.

ОСОБА_1 обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення заперечував, суду пояснив, що про накладене на нього обмеження у праві керування транспортним засобом йому нічого не було відомо.

Частиною 3 ст. 126 КУпАП встановлено відповідальність за керування транспортним засобом особою, стосовно якої встановлено тимчасове обмеження у праві керування транспортними засобами.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП характеризується наявністю вини у формі прямого чи не прямого умислу та настає лише за умови, якщо особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і мала прямий умисел, спрямований на керування транспортним засобом, знаючи при цьому що її позбавлено або обмежено у праві керування транспортними засобами, вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Встановлено, що на обґрунтування вини ОСОБА_1 до суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії БД №288688 від 04.05.2020 року, копію постанови головного державного виконавця Інгульського ВДВС м.Миколаєва ГТУЮ у Миколаївській області серія ВП №7212507 від 19.04.2019 року та довідку відділу адмінпрактики УПП в Миколаївській області про те, що громадянин ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 отримував (має) посвідчення водія на право керування транспортними засобами.

Проте до суду не надано жодного підтвердження того, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином та знав про вищевказане обмеження його прав, яке було встановлено відносно нього постановою державного виконавця, тобто що особа знала, але умисно діяла та умисно керувала транспортним засобом, знаючи про встановлене відносно нього обмеження у праві керування транспортним засобом.

Таким чином, суддя приходить до висновку про відсутність обов`язкового елементу об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП в діях ОСОБА_1 .

Відповідно до ст.245 КУпАП одним з завдань провадження в справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Частиною 2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Суддя оцінюючи докази в їх сукупності, вислухавши пояснення особи та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не отримав доказів порушення даною особою ч.9 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження» за що передбачена відповідальність ч.3 ст.126 КУпАП, а будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Враховуючи вищевикладені обставини, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.221, 247 п.1 ч.1, 278, 283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

постановив:

Закрити справу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , передбачене ч.3 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Миколаєва.

Суддя: