Справа № 242/2989/20
Провадження № 3/242/1333/20
ПОСТАНОВА

І м е н е м У к р а ї н и

30 липня 2020 року м. Селидове

Суддя Селидівського міського суду Донецької області Капітонов В.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, яка надійшла з відділу державного нагляду за дотриманням санітарного законодавства Покровського районного управління Держпродспоживслужби Головного управління Держпродспоживслужби в Донецькій області, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фізичної особи-підприємця, яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 44-3 КУпАП,

В с т а н о в и в :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 1 від 04.07.2020 року, 04 липня 2020 року о 16 годині 30 хвилин при проведенні перевірки (позапланового заходу державного нагляду) контролю санітарного-епідеміологічного обстеження сімейне кафе «Кактус», виявлено невиконання керівником ОСОБА_1 протиепідеміологічних заходів нормативно-правових актів, що виразилося у перебуванні на території кафе його працівників без вдягнутих масок, екранів, чим порушила вимоги підпункту 1 п. 3 постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої вірусом SARS-COV-2, та п. 7 або 11 «Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів закладах громадського харчування на період карантину зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби COVID-19» затверджених постановою Головного санітарного лікаря від 02.06.2020 року даної Постанови та порушенням п. 1, п. 9 даної Постанови. Тим самим, ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Надала до суду письмові заперечення на протокол, в яких факт адміністративного правопорушення не визнала та просить суд закрити справу, у зв`язку із відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення. Крім того зазначила, що під час перевірки було порушено вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» щодо порядку проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), порушено право на захист та звернула увагу суду щодо істотних недоліків протоколу про адміністративне правопорушення. Також просить суд слухати справу без її участі, з урахуванням поданих нею письмових заперечень.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення, матеріали справи та подані ОСОБА_2 письмові заперечення, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП підлягає закриттю, виходячи з наступного.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Слід зауважити, що в даному випадку положення ст. 44-3 КУпАП є бланкетними, і закріплюють лише загальні ознаки правил поведінки учасників правовідносин, а для встановлення ознак, яких бракує, слід звертатися до норм інших актів законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зокрема, в протоколі про адміністративне правопорушення, що правопорушення виразилося у перебуванні працівників кафе без вдягнутих масок, екранів чим було порушено підпункт 1 пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 20 травня 2020 р. № 392 та п. 7 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 32 від 02.06.2020 року.

Тоді як, згідно підпункт 1 пункт 3 вищевказаної постанови Кабінету Міністрів України: на період дії карантину забороняється: перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Згідно п. 7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)», затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України № 32 від 02.06.2020 року Працівники закладів харчування, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок, повинні бути одягненні в медичну маску або респіратор, окуляри (або захисний екран між працівником та відвідувачем при видачі замовлень на виніс) та одноразові рукавчики (ЗІЗ). Після кожного зняття ЗІЗ та одягненням чистої маски/респіратора, одноразових рукавичок працівник повинен ретельно помити руки з милом або обробити їх антисептичним засобом. Адміністрація закладу громадського харчування повинна проводити навчання серед працівників щодо правил використання ЗІЗ, їх утилізації та забезпечити контроль за дотриманням зазначених правил.

Суд звертає увагу, що положеннями вищевказаних актів не визначено обов`язку одночасного носіння працівниками закладу громадського харчування захисної маски і захисного екрану.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, до матеріалів справи не додано жодного належного та допустимого доказу (фото-, відеоматеріалів, письмові пояснення свідків, тощо), щодо вчинення ОСОБА_2 04 липня 2020 року адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Слід зазначити, що виклад інкримінованих правопорушнику діянь має бути гранично конкретизований, це означає, що у формулюванні адміністративного правопорушення повинні включатися всі ті дії (бездіяльність), які відповідають опису об`єктивної сторони адміністративного правопорушення в адміністративно-правовій нормі, в якій передбачена відповідальність за вчинення даного адміністративного правопорушення.

Натомість при викладені саме об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, посадовою особою органу державного нагляду (контролю) не зазначено конкретного місця його вчинення, тобто адреси.

Суд наголошує, що протокол у справі про адміністративне правопорушення, по своїй суті є офіційним доведенням до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою адміністративного правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру.

Тоді як, в протоколі про адміністративне правопорушення посадова особа органу державного нагляду (контролю), вважаючи встановленим факт порушення ОСОБА_1 протиепідеміологічних заходів, а саме п. п. 7, 11 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 32 від 02.06.2020 року, зазначила в протоколі це у якості альтернативи чи то невпевненості, зокрема в протоколі вказано: «п. 7 або п. 11».

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не конкретизовано (не вказано положення, абзаци, підпункти) порушення ОСОБА_1 п. п. 1, 9 постанови Головного державного санітарного лікаря України № 32 від 02.06.2020 року.

Підсумовуючі все вищевикладене слід також зазначити, що в своїх рішеннях у справі «Малофєєва проти Росії» та справі «Карелін проти Росії» Європейський суд з прав людини зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу, оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом.

Поміж іншим суд вважає слушними зауваження особи, що притягається до адміністративної відповідальності щодо порушення вимоги Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» під час проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), який мав місце 04 липня 2020 року, який визначає правові та організаційні засади, основні принципи і порядок здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, повноваження органів державного нагляду (контролю), їх посадових осіб і права, обов`язки та відповідальність суб`єктів господарювання під час здійснення державного нагляду (контролю).

Зокрема, в матеріалах справи відсутні докази щодо підстав для здійснення позапланових заходів державного нагляду (контролю), які передбачено ст. 6 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності».

Крім того, вимогами ч. ч. 1, 2 ст. 7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» передбачено, що перед початком здійснення заходу посадові особи органу державного нагляду (контролю) зобов`язані пред`явити керівнику суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноваженій ним особі (фізичній особі - підприємцю або уповноваженій ним особі) посвідчення (направлення) та службове посвідчення, що засвідчує посадову особу органу державного нагляду (контролю), і надати суб`єкту господарювання копію посвідчення (направлення). Посадова особа органу державного нагляду (контролю) без посвідчення (направлення) на здійснення заходу та службового посвідчення не має права здійснювати державний нагляд (контроль) суб`єкта господарювання. Суб`єкт господарювання має право не допускати посадових осіб органу державного нагляду (контролю) до здійснення заходу, якщо вони не пред`явили документів, передбачених цією статтею.

Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» органи державного нагляду (контролю) та їх посадові особи під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) зобов`язані: повно, об`єктивно та неупереджено здійснювати державний нагляд (контроль) у межах повноважень, передбачених законом; дотримуватися ділової етики у взаємовідносинах із суб`єктами господарювання, утримуватися від необґрунтованих висновків щодо відповідності поведінки суб`єктів господарювання вимогам законодавства, неправомірного та необґрунтованого застосування санкцій до суб`єктів господарювання; ознайомити керівника суб`єкта господарювання - юридичної особи, її відокремленого підрозділу або уповноважену ним особу (фізичну особу - підприємця або уповноважену ним особу) з результатами державного нагляду (контролю) в строки, передбачені законом; не допускати здійснення заходів державного нагляду (контролю) та інших заходів, що не відповідають або не встановлені цим Законом; дотримуватися встановлених законом принципів, вимог та порядку здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності; не перешкоджати праву суб`єктів господарювання на будь-який законний захист, у тому числі третіми особам.

Натомість в матеріалах справи відсутні документи, які в розумінні Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності» визначають законність проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю).

Зокрема до матеріалів справи не додано копія погодження центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері державного нагляду (контролю), або відповідного державного колегіального органу на проведення такої перевірки, копія відповідного посвідчення (направлення) на проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю), наказ (рішення, розпорядження), який має містити найменування суб`єкта господарювання, щодо якого буде здійснюватися захід для здійснення позапланового заходу орган державного нагляду (контролю).

Суд звертає увагу, що в рішеннях Європейського суду з прав людини по справах «Гефген проти Німеччини» від 30.06.2008 року, Яременко проти України» від 30.04.2015 року, де викладена концепція «плоди отруйного дерева», сенс якої зводиться до того, що якщо джерело доказів є недопустимим, то всі докази, отримані за його допомогою будуть такими ж.

Враховуючи вищевикладене та заважаючи на відсутність в матеріалах справи документів, які підтверджують законність проведення позапланового заходу державного нагляду (контролю) відносно ОСОБА_1 , суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення № 1 від 04.07.2020 року та акт за результатами проведення позапланового заходу державного нагляду від 04.07.2020 року є недопустимими доказами, оскільки отримані з численними порушеннями норм чинного законодавства та засад державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

В аспекті ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є одним із основних доказів і має відповідати всім вимогам закону щодо його складання.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини, яка, згідно зі ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» застосовується при розгляді справ як джерело права, зокрема справу «Пол і Одрі Едвардз проти Об`єднаного Королівства» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 62 Конституції України, ст. 7, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, 251, 283, 285 КУпАП,

П о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44 КУпАП згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 1 від 04.07.2020 року, закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Скаргу на постанову суду може бути подано до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.І. Капітонов