НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

04 вересня 2020 року Справа № 322/786/20 (Провадження № 3/322/352/20)

Суддя Новомиколаївського районного суду Запорізької області Губанов Роман Олегович, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла до суду з Новомиколаївського ВП Пологівського ВП ГУНП в Запорізькій області 01.08.2020, за ч.1 ст.173-2 КУпАП щодо ОСОБА_1 , громадянина України, ІНФОРМАЦІЯ_1 , який працює механізатор ТОВ «Колос», проживає за адресою: АДРЕСА_1

встановив:

16.08.2020 в 12:30 ОСОБА_1 знаходячись за місцем мешкання АДРЕСА_1 вчинив щодо своєї співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягало у висловлюваннях в її сторону нецензурною лайкою та фізичного боку, удару долонею по обличчю. Внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_2 .

Зазначені обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення від 16.08.2020 серії ВАБ № 283691 за ч.1 ст.173-2 КУпАП, доданими до протоколу письмовими поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 і поясненнями наданими нею під час розгляду справи.

ОСОБА_3 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення визнав вищезазначені обставини події, що відбулась 16.08.2020, у вчиненому щиро розкаявся.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності, суддя виходить з наступного.

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство діяння (дія або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Пунктом 14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що психологічним насильством є форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» правопорушник та потерпіла належать до категорії осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству.

Оцінивши перелічені докази у їх сукупності та дослідивши обставини вказаної справи, суддя дійшов висновку про те, що ОСОБА_3 , вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Вирішуючи питання щодо розміру стягнення суддя керується вимогами ст.33 КУпАП.

Так ОСОБА_3 працює. Правопорушення в певній мірі було викликано поведінкою самої потерпілої, і вона просила суворо не карати правопорушника. Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_3 відповідно до п.1 ч.1 ст. 34 КУпАП, є щире розкаяння винного, обставини, що обтяжують відповідальність, відсутні.

З огляду на вказане, суддя дійшов висновку про доцільність накладення на ОСОБА_3 мінімального виду стягнення, передбаченого санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме штрафу в розмір десяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Керуючись ст.ст.40-1, 283-285, 289, 294 КУпАП, суддя

постановив:

застосувати до ОСОБА_3 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170,00 грн. (сто сімдесят гривень 00 коп.), за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Роз`яснити, що відповідно до ст.ст.307, 308 КУпАП, штраф має бути сплачений через установу банку України не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а вразі оскарження постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу в зазначений строк, постанову буде надіслано судом для примусового виконання до органу державної виконавчої служби. У порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Новомиколаївський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Р.О. Губанов