Номер провадження: 33/813/345/20
Номер справи місцевого суду: 503/2243/19
Головуючий у першій інстанції Тітова Т. П.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Пойзнер В.Є., захисника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Жученко Р.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 27.01.2020 р. відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Загнітків Кодимського району Одеської області, громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 420, 40 грн..

Постановою Балтського райсуду Одеської області від 28.01.2020 р. була виправлена описка в оскаржуваній постанові суду 1-ої інстанції та ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10 200 грн. із позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до постанови суду 1-ої інстанції, 16.11.2019 р. о 18 год. ОСОБА_1 по вул. Східна в м. Кодима Одеської області керував транспортним засобом автомобілем «ГАЗ-31105», д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився за згодою водія у встановленому законом порядку із застосуванням спеціального технічного приладу «Drager», ступінь сп`яніння 1,94‰, чим порушив п. 2.9 а) ПДР України.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не погодився із оскаржуваною постановою у зв`язку із неповним з`ясуванням судом всіх обставин справи на підставі матеріалів, оформлених із суттєвим порушенням вимог КУпАП з огляду на наступні обставини:

- на момент проведення поліцейським огляду він не перебував у стані алкогольного сп`яніння, вільно погодився на проходження перевірки із застосуванням спеціального приладу «Драгер», проте після його незгоди із результатами огляду на стан сп`яніння на місці, працівники поліції не запропонували йому, всупереч вимогам ст. 266 КУпАП, пройти огляд в медичному закладі;

- він самостійно, одразу після здійсненої поліцейським перевірки, звернувся до «Кодимської ЦРЛ» та пройшов медичний огляд, висновок якого підтвердив відсутність у нього стану алкогольного сп`яніння, проте суд безпідставно не прийняв до уваги зазначений висновок з тієї підстави, що він був складений в один час зі складенням протоколу про адміністративне правопорушення (16.11.2019 р. о 19:20 год.), хоча протокол, на думку ОСОБА_1 , був складений раніше, оскільки сам огляд на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер» був проведений, відповідно до роздруківки його результатів, 16.11.2019 р. о 18:30 год.;

- всупереч вимогам ст. 256 КУпАП та положенням Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, протокол про адміністративне правопорушення, не містить повного зазначення місця його складення, він був складений не за місцем зупинки автомобіля, а за місцезнаходженням відділу поліції, в ньому не зазначено обставин та суті вчиненого правопорушення, не зазначено модель приладу «Драгер», який використовувався поліцейським при проведенні його огляду на стан сп`яніння, при огляді був присутнім лише один свідок, в протоколі не конкретизовано, чиї саме пояснення додані до протоколу, а також відсутні відомості про долучення результатів застосування приладу «Драгер»;

- працівниками поліції було безпідставно затримано його та доставлено до відділу поліції без складення протоколу.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду та прийняти нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 10.07.2020 р., ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином сповіщений про дату, час та місце апеляційного розгляду, жодних клопотань до суду не подавав.

Заслухавши пояснення захисника, який підтримав доводи апеляційної скарги та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень ОСОБА_1 про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки такі твердження є голослівними та, навпаки, спростовуються доказами по справі.

Аналіз матеріалів провадження свідчить про те, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння повністю доведена та підтверджується повторно дослідженими судом апеляційної інстанції наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №022119 від 16.11.2019 р. (а.с. 3), відповідно до якого ОСОБА_1 16.11.2019 р. о 18 год. керував транспортним засобом «ВАЗ 31105», н.з. НОМЕР_1 , по вул. Східній в стані алкогольного сп`яніння, зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» в присутності двох свідків;

- результатом огляду на стан сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер» від 16.11.2019 р. (а.с. 2), з якого вбачається, що ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 становив 1,94‰;

- поясненнями свідка ОСОБА_2 від 16.11.2019 р. (а.с. 4), який пояснив, що 16.11.2019 р. приблизно о 18 год. знаходився вдома та почув, як на вулиці автомобіль наїхав на його клумбу, після чого із автомобіля вийшов ОСОБА_1 , який знаходився у стані алкогольного сп`яніння, зокрема, мав запах алкоголю з рота, нерозбірливу мову та почервоніння обличчя, на його зауваження не реагував, у зв`язку із чим він викликав поліцію;

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с. 5, 6), згідно яких останні були свідками того, як ОСОБА_1 проходив медичний огляд на стан сп`яніння за допомогою алко-тестеру «Драгер», який показав результат 1,94‰.

Посилання ОСОБА_1 на те, що він самостійно, одразу після здійсненої поліцейським перевірки, звернувся до «Кодимської ЦРЛ» та пройшов медичний огляд, висновок якого підтвердив відсутність у нього стану алкогольного сп`яніння, апеляційний суд оцінює критично та погоджується із доводами суду 1-ої інстанції щодо того, що такий висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення ознак сп`яніння №35 був складений 16.11.2019 р. о 19 год. 20 хв. (а.с. 29), тобто в період складання вищезгаданого протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №022119 16.11.2019 р. о 19 год. 20 хв. (а.с. 3).

При цьому, ОСОБА_1 зазначений протокол підписав та ознайомився із його змістом, жодних зауважень щодо його змісту не висловлював, копію отримав, що спростовує доводи апелянта та об`єктивно свідчить про неможливість перебування ОСОБА_1 в різних місцях в один і той же час.

Водночас, заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що його було затримано співробітниками поліції та доставлено до відділу поліції без складення протоколу затримання, проте апеляційний суд наголошує на тому, що предметом апеляційного перегляду на теперішній час виступає постанова суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та останній не позбавлений можливості оскаржити своє адміністративне затримання до компетентних органів.

Окрім того, частково обґрунтованими також є доводи апелянта стосовно того, що протокол про адміністративне правопорушення складений із порушенням вимог закону, зокрема, не зазначені всі свідки, не міститься повного зазначення місця складання протоколу, проте такі недоліки протоколу не свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Отже, зазначені вище докази спростовують доводи апелянта та навпаки повністю підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками: керування транспортними засобами особою в стані алкогольного сп`яніння.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Таким чином, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 36, 38, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП апеляційний суд,-

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Балтського районного суду Одеської області від 27.01.2020 року, про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца