П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" серпня 2020 р. Справа № 596/892/20

Провадження № 3/596/415/2020

Суддя Гусятинського районного суду Тернопільської області Лисюк І.О., за участю секретаря Федорів О.П., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,захисника адвоката Возьного Я.В., розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в селищі Гусятин матеріали справи, які надійшли від Департамента патрульної поліції управління патрульної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого, за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №423114 від 08 червня 2020 року вбачається, що 8 червня 2020 року о 22 годині 30 хвилин на а/д м-19 м. Копичинці, вул. Шевченка, 115, Тернопільська область, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 321093, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився на місці в присутності двох свідків за допомогою технічного приладу газоаналізатора Алкотест 7510 № ARMF 0310 (повірка дійсна до 05.08.2020 року), результат тесту 1,59 проміллє, чим порушив вимоги п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав повністю та пояснив, що категорично заперечує факт керування ним транспортним засобом 08 червня 2020 року о 22 год. 33 хвилини. Пояснив, що його автомобіль ще з 16 год.30 хв. знаходився біля гаражу в районі бару «Динозавр» в м. Копичинці. Він разом з знайомими ОСОБА_2 та ОСОБА_3 намагались його відремонтувати. Коли він закривав гараж до нього підійшов працівник поліції та вимагав документи. На його пояснення та пояснення його знайомих, що автомобіль ще з 16 години у зв`язку з поломкою перебуває припаркований, не в русі, поліцейський не реагував та склав протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Додатково пояснив, що він виявив бажання пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні. Про те, коли вони проїхали в лікарню в м. Копичинці, то виявилось, що в них не має технічного пристрою. Тому він проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою газоаналізатора Алкотест , який йому надали працівники поліції. Огляд на стан сп`яніння не проводився на місці, як зазначено в протоколі, а біля лікарні.

Він з самого початку не визнавав факту керування транспортним засобом та вимагав, щоб поліцейський надав йому можливість переглянути відеозапис, який би підтверджував, що він керував автомобілем. На його вимогу відеозапису не було надано. Зазначає, що відеозйомка постійно переривалась, що є порушенням його прав.

Допитані в якості свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 дали аналогічні показання.

Так, свідок ОСОБА_2 додатково пояснив, що 08 червня 2020 року вони займались ремонтом автомобіля ВАЗ на території старого кемпінгу біля бару «Динозавр». Десь біля 22 години до них підійшов працівник поліції та не представившись запитав ОСОБА_1 чому він керував автомобілем без ввімкненого світла фар. При цьому мотор в автомобілі був вимкнений, капот відкритий, в салоні авто не було нікого.

Свідок ОСОБА_3 додатково пояснив, що в той час коли підійшов поліцейський автомобіль стояв на узбіччі, оскільки вони вже пару годин займались його ремонтом. На це він особисто звертав увагу поліцейським при складанні протоколу відносно ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , показання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , дослідивши письмові докази та заслухавши думку захисника адвоката Возьного Я.В., приходжу до наступних висновків.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, є керування транспортним засобом у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного), тобто доказова база має бути спрямована на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і перебування у стані сп`яніння (наркотичного чи алкогольного).

Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Для виявлення правопорушення транспортний засіб має бути законно зупинений співробітниками поліції, тобто, до зупинки транспортний засіб має знаходитися в русі, оскільки керування транспортним засобом можливе лише тоді, коли транспортний засіб рухається. Саме по собі знаходження особи у транспортному засобі навіть і за кермом у стані сп`яніння не має наслідком склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, так як така особа не керує транспортним засобом.

Керування транспортним засобом це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зрушення з місця, а під час руху для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.

Як встановлено, ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення заперечував факт керування транспортним засобом перед його затриманням, про що ним зазначено в письмових поясненнях до протоколу. Аналогічні пояснення він надав в суді.

Свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 підтвердили той факт, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 08 червня 2020 року о 22 год. 33 хв.

Суд вважає обґрунтованими доводи ОСОБА_1 , які неможливо спростувати наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме проте, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь які докази того, що він керував транспортним засобом ВАЗ 321093, д.н.з. НОМЕР_2 червня 2020 року о 22 год. 33 хв., перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

У письмових поясненнях свідків ОСОБА_4 . ОСОБА_4 від 08 червня 2020 року зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та його бажання пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, у письмових поясненнях свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 від 08 червня 2020 року зафіксовано відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, а також те, що останній пройшов перевірку за допомогою приладу Алкотест 7510, результат 1,59 проміллє.

Як встановлено, зазначені особи не були свідками того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

При перегляді відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він також не підтверджує факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 . З відеозапису не видно, що ОСОБА_1 знаходиться в салоні автомобіля, керує транспортним засобом, тощо.

Згідно п. 3.5 розділу ІІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відео реєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НП України від 03.02.2016р. № 100, після активації нагрудної відеокамери (відео реєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно.

Як встановлено, зазначений відеозапис не є безперервним та постійно переривається, а тому його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Згідно із частиною 2 статті 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено ЄСПЛ й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

Виходячи з практики застосування Європейським судом ст. 6 Конвенції, у випадку, якщо передбачені санкції є достатньо суворими, то скоєне правопорушення має природу кримінального злочину, а отже, його судовий розгляд має відповідати принципу справедливості відповідно до статті 6 Конвенції.

Таким чином, розглядаючи справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, судовий процес має відповідати загальним засадам кримінального провадження, а суд має забезпечити гарантії і принципи законності щодо особи, яка притягається до відповідальності, оскільки санкція вказаної статті, при встановленні факту скоєння правопорушення і вини, передбачає штраф, розмір якого значно перевищує прожитковий мінімум для осіб працездатного віку в Україні, як і значно перевищує мінімальний розмір штрафу, визначений ч.2 ст. 52 КК України, а також передбачає обов`язкове позбавлення права керування транспортним засобом.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Згідно з п.1 ч.1ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку, що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За таких обставин суд вважає, що справу слід закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративно правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 130, 247, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Тернопільського апеляційного суду через Гусятинський районний суд Тернопільської області.

Суддя Гусятинського районного суду І.О. Лисюк