Справа № 461/1076/20 Головуючий у 1 інстанції: Зубачик Н.Б.
Провадження № 33/811/310/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 травня 2020 року м. Львів

Львівський апеляційний суд в складі:

судді - Белени А.В.,

з участю : представника митниці Дунаса М.О.,

розглянувши у судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Тараса Хоми на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності, за ст. 472 МК України,

встановив:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 7383,40 грн.

Вилучені згідно протоколу №3964/20900/19 від 17.10.2019 товар конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці ДМС України 502,67 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.

На дану постанову подав апеляційну скаргу представник митниці в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні порушення митних правил, передбачених ст. 472 МК України, та накласти стягнення у виді штрафу в сумі 50097,90 гривень, конфіскувати вилучений згідно протоколу №3964/20900/19 від 17.10.2019 товар та стягнути з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці ДМС України 502,67 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці. Вважає висновок суду помилковим та неогрунтованим, а саму постанову упереджено.

Свої апеляційні вимоги мотивує тим, що під час митного оформлення ОСОБА_1 не надав документів на не задекларований товар, який був у багажному відділі автомобіля без ознак приховування. Згідно висновку експерта вартість вилученого товару становить 50 097,90 грн., але суд безпідставно не взяв дані з висновку, однак врахував дані з наданої через чотири місяці, після перетину кордону, фактури невідомого походження на товар на суму 7383,40 грн.

Апелянт вважає, що судом було порушено норму ст. 251 КУпАП, оскільки по справі у відповідності до вимог ст.ст. 515, 516 МК України було призначено проведення експертизи, через відсутність у ОСОБА_1 при перетині кордону відповідних документів про придбання товару, який ним був не задекларований.

Таким чином суд першої інстанції мав врахувати висновок експерта про вартість вилученого товару, а не формувати свій висновок на документі сумнівного походження, який митниці наданий не був.

Згідно постанови суду першої інстанції вбачається те, що ОСОБА_1 , 17.10.2019, близько 02 год. 15 хв., на автомобілі марки «VW TRANSPORTER», реєстраційний номер НОМЕР_1 , прямував з Республіки Польща в Україну в якості водія, з приватної поїздки, через митний пост «Рава-Руська» Львівської митниці ДФС, обравши формою проходження митного контролю смугу спрощеного митного контролю «червоний коридор».

В ході проведення письмового декларування ОСОБА_1 заявив про наявність у нього наступних товарів: «FOCUSNITE SCARLET в кількості 1 (один) вартістю 1100 польських злотих, KURTKA в кількості 2 (два) вартістю 640 польських злотих, KOMBINEZON ZIMOWY в кількості 2 (два) вартістю 233 польських злотих, SPODNE NARTIARSKE в кількості 1 (один) вартістю 160 польських злотих» та про відсутність будь-яких інших товарів.

В ході поглибленого огляду автомобіля було виявлено не задекларований товар, а саме: джойстики до трактора INDEMAR ID-6019 в кількості 10 штук, загальною вагою 14,7 кг; гідравлічні компоненти до трактора HYDROLIDER hydraulic components в кількості 5 шт., загальною вагою 24,9 кілограм; героторні гідромотори BMR-200-2-A-DH, в кількості 2 шт., загальною вагою 17,1 кілограм; змішувачі ТМ «REA», в асортименті (Master 1 штука , Lungo high yellow gold 1 штука, Greek black high 2 штуки, Zenblock matt 1 штука), в кількості 5 шт., загальною вагою 6,7 кілограм; сифони в асортименті (KOREK KILK KLAK WITHOUT OVERFLOW 1 шт., Syfon umywalkowy z korkiem klik-klak bez przelewy BLACK 1 шт., Syfon umywalkowy z korkiem klik-klak bez przelewy GOLD 2 шт.) в кількості 4 штуки, загальною вагою 3 кілограми. Вказаний товар знаходився в багажному відділенні автомобіля без ознак приховування.

В апеляційну інстанцію правопорушник ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час і місце розгляду апеляційної скарги, однак в телефонному режимі просив розглядати справу без його участі, заперечує апеляційні вимоги представника митниці, прибути в суд апеляційної інстанції не може через відсутність транспортного сполучення у зв`язку з введенням карантинних обмежень.

Заслухавши представника митниці, який просив задовольнити апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч.1 ст.458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою противоправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений законодавством України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, через митний кордон України.

У відповідності до вимог ст.489 МК України суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як видно з постанови судді першої інстанції, ці вимоги закону були виконані. Суддя, визнав ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.472 МК України, належним чином вмотивувала своє рішення з цього приводу.

Відповідно до ст. 472 МК України, відповідальність особи настає у випадку недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Згідно ч. 1 ст. 198 МК України органу доходів і зборів в пункті пропуску через державний кордон України у відповідності до положень статті 335 МК України подаються документи, що містять відомості про товари, достатні для їх ідентифікації та необхідні для прийняття рішення про пропуск їх через митний кордон України.

У розумінні положень п. 57 ст. 4 МК України товари - це будь-які рухомі речі, у тому числі ті, на які законом поширено режим нерухомої речі (крім транспортних засобів комерційного призначення), валютні цінності, культурні цінності, а також електроенергія, що переміщується лініями електропередачі.

Згідно ч.1 ст. 257 Митного кодексу України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою точних відомостей про товари, а також відомостей про товари та відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до наказу Міністерства фінансів України від 30.05.2012 року № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа» графа 31 МД повинна містити такі відомості про товар: опис, фізичні характеристики, кількісний та якісний склад, основні властивості товару тощо.

Згідно ч. 8 ст. 264 Митного кодексу України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 266 Митного кодексу України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленому Митним кодексом України.

Згідно ч.4 ст.266 Митного кодексу України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

Згідно рахунку фактури Faktura VAT 5/2019 oryginal, наданого представником ОСОБА_2 у розпорядження суду, вартість вилучених предметів становить 1159,09 польських злотих, що згідно курсу НБУ станом на 17.10.2019 року становить 6,37 грн. Відтак, суд першої інстанції визначаючи вартість товарів, прийняв до уваги вказаний вище доказ.

При цьому, судом не було взято до уваги вартість товару, що був безпосереднім предметом порушення митних правил, вказану Галицькою митницею Держмитслужби, у розмірі 50097,90 грн., оскільки така не підтверджена належними доказами.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційні вимоги представника митниці були предметом розгляду суду першої інтанції і їм дана належним чином обгрунтована правова оцінка, при цьому під час розгляду справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було.

Суддя відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП повно й всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Приймаючи до уваги наведені обставини справи, апеляційний суд не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги представника Галицької митниці Держмитслужби.

Керуючись ст. 294 КУпАП, ст. 530 МК України, суддя апеляційного суду,

постановив:

Апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Тараса Хоми - залишити без задоволення.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 11 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за ст. 472 МК України залишити без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена