ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/9052/20 Головуючий в І інстанції: Валігурська Л.В.
Провадження №33/819/336/20 Доповідач: Литвиненко І.І.
Категорія: ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 серпня 2020 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі судді Литвиненко І.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні за участю адвоката Білецького О.В., потерпілого ОСОБА_1 , особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Білецького О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у виді штрафу, розміром 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобам, строком на три роки.

Не погоджуючись із таким судовим рішенням, адвокат Білецький О.В., діючи в інтересах ОСОБА_2 , подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та невірне застосування судом норм матеріального та процесуального права просить постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року відносно ОСОБА_2 скасувати, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги адвокат зазначив, що в діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ч.4 ст.130 та ст.122-4 КУпАП, зокрема суб`єктивна сторона правопорушень у виді умислу, оскільки матеріали провадження не містять доказів того, що ОСОБА_2 знав, що скоїв ДТП та вподальшому зник з місця ДТП, після чого вжив спиртні напої.

Крім того, покази потерпілого ОСОБА_1 з приводу того, що автомобіль ОСОБА_2 тягнув за собою мопед потерпілого не відповідають матеріалам справи, а саме даним про пошкодження транспортних засобів доданих до схеми ДТП відповідно до яких мопед отримав незначні пошкодження. При цьому будь-якого висновку експерта чи оцінювача про пошкодження мопеда, потерпілий не надав.

Також зазначає, що суд першої інстанції послався в постанові на пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , хоча відповідно до норм процесуального законодавства мав викликати цих свідків та допитати.

Крім того вказує, що оскільки матеріали провадження містять суперечливі покази потерпілого щодо факту ДТП, а схема ДТП складалась без участі автомобіля ОСОБА_2 , суд повинен був призначити по справі експертизу щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди.

Крім того ОСОБА_2 не знав про вчинення ДТП, а транспортні засоби отримали незначні пошкодження, тому до ОСОБА_2 може бути застосоване мінімальне покарання за статтею 124 КУпАП.

Заслухавши суддю-доповідача, адвоката Білецького О.В., особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , потерпілого ОСОБА_1 , вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані відомості судом встановлюються на підставі оцінки доказів, яка згідно ст.252 КУпАП має здійснюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

При цьому доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні чи інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зобов`язано суди застосовувати при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерела права.

ЄСПЛ притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпції факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598 / 03 від 21 липня 2011 року ), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» ( Ireland v.the United Kingdom ), п. 161, Series A заява № 25).

Перевіривши оскаржуване судове рішення згідно з доводами апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що вказані вимоги законодавства судом першої інстанції дотримані не в повній мірі.

Так, згідно наявних в матеріалах провадження протоколів про адміністративні правопорушення, ОСОБА_2 інкримінувалося вчинення ряду адміністративних правопорушень, передбачених ч.4 ст.130, ст.124, ст.122-4 КУпАП.

Перевіривши у відповідності із доводами апеляційної скарги висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу перелічених адміністративних правопорушень, суд апеляційної інстанції виходить із наступного.

Щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.124 ст.122-4 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №091717 від 03 червня 2020 року, ОСОБА_2 02 червня 2020 року о 21 год 30 хв. в Херсонській області, Бериславському районі, с.Одрадокам`янка, по вул.Вишневій 24, керуючи автомобілем ВАЗ 21703 д/з НОМЕР_1 під час руху заднім ходом не впевнився у безпеці свого руху та здійснив наїзд на мопед Хонда ДІО, який знаходився позаду автомобіля. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив вимоги п.10.9 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.п.34).

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №091716 від 03 червня 2020 року, ОСОБА_2 02 червня 2020 року о 21 год 30 хв. в Херсонській області, Бериславському районі, с.Одрадокам`янка, по вул.Вишневій 24, керуючи автомобілем ВАЗ 21703 д/з НОМЕР_1 та під час руху заднім ходом не впевнився у безпеці свого руху та здійснив наїзд на мопед Хонда ДІО, який знаходився позаду автомобіля біля узбіччя, після чого з місця ДТП зник, чим порушив п.2.10 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП (а.п.19).

Так, ст.124 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Також статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Згідно п.10.9 Правил дорожнього руху України під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб. У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п.2.10 (а) ПДР).

Оцінивши наявні у справі докази в сукупності, апеляційний суд вважає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у порушенні п.п. 2.10 (а), 10.9 ПДР є законним та обґрунтованим, та таким, що підтверджується зібраними у справі та перевіреними судом доказами, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №091717 від 03 червня 2020 року (а.п.34);

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №091716 від 03 червня 2020 року (а.п.19);

-поясненнями потерпілого ОСОБА_1 , наданими в суді першої інстанції, згідно яких 02.06.2020 р. ввечері під`їхав до магазину в с.Одрадокам`янка Бериславського району Херсонської області на своєму мопеді «Honda Dio». Коли вийшов з магазину побачив, що водій на автомобілі «ВАЗ 21703» біля магазину рухається заднім ходом і б`є його мопед, після чого одразу залишає місце ДТП. Крім того потерпілий зазначив, що він та люди поруч кричали водію щодо наїзду на мопед. При цьому останній не міг не знати про ДТП, оскільки хоч в авто і грала музика, проте вікна були відчинені. Поліцію викликав одразу. Вони приїхали хвилин через 20, проте ОСОБА_2 знайшли через годину після ДТП.

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та свідка ОСОБА_4 , в яких викладені аналогічні обставини скоєння ОСОБА_2 ДТП та залишення місця ДТП. При цьому згідно пояснень ОСОБА_4 , коли було встановлено місце перебування ОСОБА_2 , останній був в стані алкогольного сп`яніння і все заперечував, проте на бампері автомобіля були виявлені пошкодження (а.п.8-9).

-схемою місця ДТП від 02 червня 2020 року на які відображено обставини дорожньо-транспортної пригоди та пошкодження отримані транспортними засобами. Зокрема на мопеді «Хонда ДІО» розбита передня пластикова накладка переднього крила, пошкодження лакофарбового покриття з правого боку. У автомобіля «ВАЗ 21703», р/н НОМЕР_1 пошкодження лакофарбового покриття заднього бампера (а.п.35).

Наведені докази є належними і допустимими, а відомості наявні в них, у сукупності, дозволяють в повній мірі відтворити обставини порушення ОСОБА_2 п.п. 2.10 (а), 10.9 ПДР, а саме наїзду на мопед «Хонда ДІО» тобто факту ДТП та залишення місця ДТП, і як наслідок вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Посилання захисника на невідповідність показів потерпілого ОСОБА_1 матеріалам провадження з приводу того, що автомобіль після удару протягнув мопед 3-4 метри, суд апеляційної інстанції хоч і приймає до уваги, проте вказані неточності не спростовують факт дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_2 , який підтверджується письмовими показами свідків, які були очевидцями події та схемою ДТП на якій зафіксовано механічні пошкодження транспортних засобів.

Що стосується доводів адвоката з приводу необхідності призначення у справі експертизи, щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди, то вони є безпідставними, оскільки наявні в матеріалах провадження відомості не містять жодних суперечностей щодо обставин дорожньо-транспортної пригоди за участю ОСОБА_2 . При цьому, механізм заподіяння транспортним засобам механічних пошкоджень в даному випадку не має правового значення для вирішення справи, оскільки не спростовує факт наїзду транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 на мопед «Хонда ДІО».

Відповідно до положень ст.251 КУпАП доказами у справі можуть бути відомості, що містяться в поясненнях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків. Вказана норма імперативно не визначає, що пояснення свідків мають бути усними та наданими в судовому засіданні.

Доводи захисника в апеляційній скарзі на те, що ОСОБА_2 не знав про вчинення ДТП, що як наслідок виключає його відповідальність за ст.122-4 КУпАП суд апеляційної інстанції до уваги не приймає, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах провадження відомостями, адже згідно показів потерпілого та пояснень свідків, останні намагалися зупинити ОСОБА_2 після наїзду на мопед, однак ОСОБА_2 проігнорував їх вимоги та поїхав з місця ДТП.

Таким чином, попри доводи апеляційної скарги, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку щодо наявності в діях ОСОБА_2 складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Поруч із цим, попри те, що матеріалами провадження підтверджується вина ОСОБА_2 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, суд апеляційної інстанції не може погодитися із висновком суду першої інстанції, щодо наявності в діях ОСОБА_2 ознак складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Так, адміністративна відповідальність за ч.4 ст.130 КУпАП настає у разі вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Як на доказ вини ОСОБА_2 щодо вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП суд першої інстанції послався на протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №091718 від 03 червня 2020 року, чек-тест приладу «Драгер» Alcotest 6810, та покази свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 .

При цьому суд першої інстанції зі змісту протоколу встановив, що ОСОБА_2 будучи причетним до ДТП, вживав алкоголь чим порушив вимоги п.2.10 (є) ПДР.

Разом із цим судом не враховано, що дані докази містять істотні суперечності. Більш того, встановлені судом на підставі протоколу про адміністративне правопорушення фактичні обставини справи щодо вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП, що викладені в мотивувальній частині постанови, не відповідають відомостям наявним в перелічених доказах.

Так, місцевим судом зазначено, що за змістом протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №091718 від 03 червня 2020 року, ОСОБА_2 будучи причетним до дорожньо-транспортної події, вживав алкоголь, чим порушив вимоги п.2.10 (є) ПДР.

Разом із цим відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, серії ОБ №091718 від 03 червня 2020 року ОСОБА_2 інкримінувалося те, що він 02 червня 2020 року о 21 год 30 хв. в Херсонській області, Бериславському районі, с.Одрадокам`янка, по вул.Вишневій керуючи автомобілем ВАЗ 21703 д/з НОМЕР_1 став учасником ДТП. Після ДТП знаходився в стані алкогольного сп`яніння, що зафіксовано приладом Драгер 0590. Від проходження огляду в лікарні відмовився, чим порушив вимоги п.2.10 (є) Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.4 ст.130 КУпАП (а.п.5).

Таким чином, висновки суду щодо об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, прямо суперечать матеріалам провадження.

Крім того, в інших матеріалах провадження та поясненнях свідків також відсутні відомості, щодо того, що ОСОБА_2 вживав алкогольні напої після ДТП.

Так згідно показів наданих свідками ОСОБА_5 і ОСОБА_6 в судовому засіданні суду першої інстанції, вказані свідки засвідчили лише факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння, після його виявлення працівниками поліції та проходження його огляду на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу. При цьому, згідно пояснень ОСОБА_5 , ОСОБА_2 того дня ще до дорожньо-транспортної пригоди перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Аналогічні відомості містяться і в показах потерпілого ОСОБА_1 , який вказав, що ОСОБА_2 ще в магазині, тобто до скоєння ДТП, перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Будь-яких відомостей з приводу того, що ОСОБА_2 після ДТП вживав алкогольні напої ні свідки, ні потерпілий суду не надали.

Наявний в матеріалах справи акт огляду на стан алкогольного сп`яніння та результат спеціального технічного засобу алкотестер «Drager» №1513 не свідчить, що водій ОСОБА_2 вживав алкогольні напої після ДТП, а лише засвідчує факт перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння на момент його огляду працівниками поліції.

Таким чином, будь-які дані того, що водій ОСОБА_2 вживав алкогольні напої після ДТП, в матеріалах провадження відсутні, у зв`язку із чим наявність в його діях об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП не доведена.

З огляду на викладене, враховуючи, що всі розбіжності тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, апеляційний суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП.

Відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Враховуючи, що постанова суду першої інстанції винесена з порушенням вимог законодавства, а матеріалами провадження підтверджується наявність вини у вчиненні ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП проте матеріали провадження не містять належних і допустимих доказів вини ОСОБА_2 у вчиненні діяння, яке передбачене ч.4 ст.130 КУпАП, суд апеляційної вважає за необхідне апеляційну скаргу адвоката Білецького О.В., який діє в інтересах ОСОБА_2 задовольнити частково, постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року відносно ОСОБА_2 скасувати та прийняти нову постанову, якою ОСОБА_2 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП, а провадження відносно ОСОБА_2 за ч.4 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1. ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно з положеннями ст.38 КУпАП, якщо справа про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомча суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З огляду на те, що адміністративні правопорушення передбачені ст.ст.124, 122-4 КУпАП ОСОБА_2 вчинені 02 червня 2020 року, станом на час апеляційного розгляду (31 серпня 2020 року), передбачений ст.38 КУпАП строк, не сплив, у зв`язку із чим суд апеляційний суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 КУпАП.

Відповідно до ч. 2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим ж органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої з більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи викладене, зокрема характер та обставини вчинених правопорушень, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність застосування відносно ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу в межах санкції статті 124 КУпАП.

Відповідно до статті40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 грн.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.33, 36, 40-1, 122-4,124, ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Білецького О.В., який діє в інтаресах ОСОБА_2 задовольнити частково.

Постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 04 серпня 2020 року, відносно ОСОБА_2 скасувати.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП та відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень.

Провадження в частині скоєння правопорушення за ч.4 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_2 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) І.І.Литвиненко