Справа № 644/2606/20
Провадження № 3/644/694/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 липня 2020 р. Харків

01 липня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Глібко О.В., за участю секретаря-Книшенко А.С., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності- ОСОБА_1 , захисника- Лапко Д.Ф., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали по справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, не працюючу, яка є особою з інвалідністю 2 групи, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

03 квітня 2020 року о 00-30 годині в м. Харкові, траса М-03 Київ-Харків-Довжанський, 516 км. водій ОСОБА_1 керувала автомобілем KIA CEED д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, хитка хода, порушення мови.

Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовилася в присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

У протоколі зазначено, що ОСОБА_1 своїми діями порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила, що 03.04.2020 року вона знаходилася у себе вдома, приблизно о 00-30 годині їй подзвонив ОСОБА_4 , з яким вона домовилася про зустріч. Швидко зібравшись, вона поїхала на своєму автомобілі KIA CEED д.н.з. НОМЕР_1 . На колі, біля магазину «Екватор» вона не порушуючи правил дорожнього руху, пропустила білу фуру, що рухалась по колу. На виїзді на кільцевий шлях фура несподівано знизила швидкість та змінила напрямок руху, підрізавши її, в зв`язку із чим вона в`їхала в дорожнє огородження. Поки вона дзвонила своїм друзям до неї під`їхав наряд поліції, при цьому вона їх не викликала, а вони одразу повідомили про те, що в них є підозра, що вона вживала алкогольні напої. Так дійсно в той день до неї приходили подруги, які вживали алкогольні напої, а вона вживала безалкогольне пиво, шампанське лише пригубила. Про це вона повідомила поліції, але вони їй не повірили та запропонували пройти тест приладом Драгер. Вона погодилася, в присутності поліцейських та двох понятих вона чотири рази продувала прилад Драгер, прилад усі чотири рази показував нульову промільність, що вірогідно не сподобалося поліціянтам. Тоді вони запропонували проїхати з ними у наркологічний центр з метою проведення додаткових аналізів. Вона їм пояснила, що не може покинути свій автомобіль на трасі і поїде з ними, коли машина буде евакуйована. У відповідь на це працівники поліції вирішили скласти протокол про адміністративне правопорушення, вони вмовили понятих поставити підпис у протоколі та у поясненнях, які ще були не складені.

Стосовно відеозапису, ОСОБА_1 та її захисник посилалися на те, що він не містить жодного належного та допустимого доказу, вживання алкоголю або відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Зазначили про незаконність протоколу у справі про адміністративне правопорушення, в зв`язку із тим, що винесення протоколу на місці є незаконним, оскільки відсутні докази руху автотранспортного засобу.

Суд, вислухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали адміністративного провадження, оцінивши зібрані докази, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, в якому містяться фактичні дані про вчинення особою адміністративного правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР № 375995 від 03.04.2020 року, в ньому наявні всі відомості, передбачені ч. 1 ст. 256 КУпАП.

Відповідно до ч. 1ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Пункт 1.3 Правил дорожнього руху України, передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В п. 1.9 Правил дорожнього руху України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.9 а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена ст. 130 КУпАП.

Як зазначила ОСОБА_1 та її захисник, протокол по відношенню до неї інспектором ОСОБА_5 винесено незаконно, необґрунтовано та безпідставно, самі протоколи складено за відсутністю належних доказів.

Так, за клопотанням сторони захисту в судове засідання викликалися поняті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , свідок ОСОБА_4 , а крім того працівники поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які були безпосередніми учасниками складання протоколу у відношенні ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що в той день, коли сталося ДТП, вони з ОСОБА_1 домовилися зустрітися, через п`ятнадцять хвилин після дзвінка, ОСОБА_1 в сльозах та у стресовому стані попрохала приїхати на окружну дорогу в районі горизонту. По приїзду він побачив в автомобілі ОСОБА_1 був відкритий капот, відірваний бампер, пом`яте крило та вм`ятини. ОСОБА_1 перебувала в стресовому стані, запаху алкоголю від неї він не чув, та взагалі він ніколи не бачив її в стані алкогольного сп`яніння.

Працівники поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , які прийшли в судове засідання, повідомили, що при патрулюванні в нічну зміну їм на планшет надійшло повідомлення про ДТП, автомобіль KIA CEED д.н.з. НОМЕР_1 в`їхав в огорожу. При складанні протоколу за ст. 124 КУпАП у ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя. Коли ОСОБА_1 була запрошена в патрульний автомобіль, від неї було явно чути запах алкоголю. При цьому ОСОБА_1 було запропоновано продути драгер та проїхати до наркоцентру. Після декількох спроб продуття драгеру, достигнути результату вони не змогли, ОСОБА_1 відмовилася проїхати до наркоцентру. Все відбувалося в присутності понятих, яких було залучено, ОСОБА_1 роз`яснювалися її права та обов`язки, але вона відмовилася проїхати до наркоцентру.

В судове засідання викликалися поняті ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які не прибули. ОСОБА_2 в телефонному режимі повідомив, що перебуває за межами міста Харкова у відрядженні, ОСОБА_3 через канцелярію суду подав заяву, в якій зазначив, що дійсно був залучений працівниками поліції 03.04.2020 року в якості понятого, просить розглядати справу за його відсутністю та оголосити в судовому засіданні його пояснення.

Не дивлячись на те, що ОСОБА_1 не визнала своєї вини в інкримінованому їй правопорушенні, її вина підтверджується сукупністю зібраних та досліджених доказів по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від (бланк серії ДПР 18 № 375995 від 03.04.2020 року (а. с. 1), поясненнями свідка ОСОБА_3 , який в письмових поясненнях зазначив, що 03.04.2020 року о 01-30 години в його присутності за адресою: м. Харків. пр. Московський, 308 (кільцева дорога) водій автомобілю KIA CEED д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 відмовилася від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора алкотест та у медичному закладі ( а. с. 5) , аналогічними поясненнями свідка ОСОБА_2 ( а. с. 4)

При цьому, як пояснювала ОСОБА_1 , працівники поліції запропоновували їй проїхати до наркологічного центру з метою пройти тестування на стан алкогольного сп`яніння, на що вона відмовилася та зазначила, що не може покинути на трасі свій автомобіль.

Вказане спростовується показами свідка ОСОБА_8 , який був присутній на місці ДТП та при складанні протоколу, а крім того в матеріалах справи міститься розписка, відповідно до якої ОСОБА_8 зобов`язувався відігнати автомобіль НОМЕР_1 на місце стоянки, ключі та документи зобов`язався не передавати протягом 24 годин. Як і свідок ОСОБА_9 , який перебував у складі екіпажу 4051 03 квітня 2020 року повідомив про те, що на місце ДТП під`їжджав ще один екіпаж патрульної поліції, з яким ОСОБА_1 могла проїхати до наркоцентру. Але ОСОБА_1 почала агресивно себе поводити та відмовилася проїхати до наркоцентру.

Таким чином, ОСОБА_1 не надала доказів того, що позбавило її можливості, передавши свій автомобіль ОСОБА_8 на відповідальне зберігання або ж проїхати з екіпажом іншої патрульної машини, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку.

Не заслуговує уваги і твердження ОСОБА_1 щодо тиску з боку працівників поліції та вмови понятих поставити свої підписи у протоколі та у поясненнях, оскільки це спростовується письмовою заявою понятого ОСОБА_3 .

Так само, як ї стороною захисту не надано доказів, які б спростовували вказане на підтвердження своїх доводів, як і не надані суду підтвердження звернення зі скаргами на дії працівників поліції, що складали протокол. При цьому при складанні протоколу, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не скористалася своїм правом на надання пояснень, зауважень та заперечень щодо дій працівників поліції. Як видно з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 були роз`яснені права та обов`язки, в протоколі мається її підпис.

Тобто невизнання вини, суд розцінює як її лінію захисту з тим, щоб уникнути адміністративної відповідальності.

За таких обставин, враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення складений із дотриманням усіх вимог, не оскаржувався та є офіційним джерелом, що засвідчує факт правопорушення, перевіривши матеріали адміністративного провадження, оцінивши зібрані докази, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до частини 2 статті 33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису).

Законом України № № 2617-VIII від 22.11.2018 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень, у статтю 130 КУпАП були внесені зміни.

Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що дії під час і за місцем вчинення правопорушення.

Суд, при вирішенні питання про накладення стягнення за допущене адміністративне правопорушення, враховує характер вчиненого правопорушення, дані про особу порушника, ступінь її вини, закон, який діяв на час вчинення правопорушення та приходить до висновку про необхідність накласти на правопорушника ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Отже, судом під час розгляду адміністративної справи, встановлено вину ОСОБА_1 , що підтверджується всіма зібраними та переліченими вище доказами.

Згідно положень ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до п. 9 ч. 1ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються інваліди другої групи.

Таким чином, оскільки згідно пенсійного посвідчення № від 10.07.2019 року ОСОБА_1 має інвалідність другої групи загального захворювання, тому вона підлягає звільненню від сплати судового збору.

На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 24, 30, 33-35, 38, 130 ч. 1, 221, 251-252, 276-280, 283-285 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винною у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в дохід держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 (десять тисяч двісті) гривень (одержувач: ГУДКСУ у Харківській області; Код отримувача: 37874947; Банк отримувача: ГУДКСУ у Харківській області; МФО Банку: 899998; Розрахунковий рахунок: 0001; Код Бюджетної класифікації: 21081300) з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Харківського апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд в порядку, визначеному ст. 294 КУпАП.

Повний текст постанови складений 02.07.2020 року.

Суддя Глібко О. В.