Справа № 456/2343/20
Провадження № 3/456/1496/2020
ПОСТАНОВА

іменем України

31 липня 2020 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли зі Стрийського ВП ГУ НП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 089817 від 22.06.2020 ОСОБА_1 22.06.2020 о 01 год. 20 хв. в м. Стрию Львівської області по вул. Коссака керував автомобілем марки «ВАЗ-21053», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою винуватість у вчиненому правопорушенні заперечив та пояснив, що 22.06.2020 о 01 год. 20 хв. в м. Стрию Львівської області по вул. Коссака керувала транспортним засобом його подруга ОСОБА_2 . Він у цей час перебував у АДРЕСА_1 за місцем свого проживання. Під`їжджаючи до будинку, його дівчина зателефонувала для того, щоб він зустрів її біля під`їзду. Вийшовши на вулицю, виявив працівників поліції, які під`їхали до його автомобіля та почали бесіду з його подругою. Коли він підійшов до них, останні звинуватили його в керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд. Він категорично відмовлявся, оскільки автомобілем не керував, і кілька раз просив показати відео на підтвердження того, що транспортним засобом керував саме він, а не інша особа. З огляду на те, що будь-яких доказів його перебування за кермом транспортного засобу в справі немає, а протокол про адміністративне правопорушення може слугувати доказом його вини лише в сукупності з іншими доказами, тому просить провадження в справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Іванус М.І. у судовому засіданні просив закрити провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, покликаючись на те, що протокол про адміністративне правопорушення складений з грубим порушенням чинного законодавства та не відповідає фактичним обставинам події, а в матеріалах справи відсутні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника Івануса М.І., свідка, вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії серії ОБ № 089817 від 22.06.2020 ОСОБА_1 22.06.2020 о 01 год. 20 хв. в м. Стрию Львівської області по вул. Коссака керував автомобілем марки «ВАЗ-21053», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з рота, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснила, що 22.06.2020 транспортним засобом «ВАЗ-21053», д.н.з. НОМЕР_1 , керувала вона. Відвезла ОСОБА_1 , який є власником автомобіля, на АДРЕСА_1 , де він проживає, а потім повезла свою подругу. Повертаючись додому, подзвонила ОСОБА_1 , щоб той вийшов та відчинив їй двері під`їзду, які закриваються на кодовий замок. Навпроти будинку № 46 по вул. Коссака в м. Стрию, де вона мешкає разом з ОСОБА_1 , зупинила транспортний засіб «ВАЗ-21053», д.н.з. НОМЕР_1 , яким керувала, вийшла з автомобіля зі сторони пасажира, оскільки двері зі сторони водія заблоковані. Тоді під`їхали працівники поліції, які незважаючи на її твердження, що транспортним засобом керувала саме вона, склали постанову та протокол на її хлопця ОСОБА_1 , який у той час підійшов до них. Останній відмовився підписати протокол, оскільки транспортним засобом не керував.

Так, суд відповідно до роз`яснень Верховного Суду, наведених у листі № 370/0/158-20 від 03.07.2020, здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення такого діяння, оскільки таке вчинено до 01.07.2020.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції станом на 22.06.2020) адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є водії транспортних засобів.

Водій особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 ПДР).

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Таким чином, під керуванням транспортним засобом розуміється виконання функцій водія від запуску двигуна та початку руху до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції (поліції) пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Слід зазначити, що складання протоколу є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та відповідно до ст. 251 КУпАП є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, однак протокол про адміністративне правопорушення сам по собі не може бути належним доказом вчинення особою адміністративного правопорушення.

Згідно зі ст. 31 Закону України «Про Національну поліцію» поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

З долученого до матеріалів справи відеозапису з нагрудної камери поліцейського встановлено, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного поліцейські не виявили. На відео зафіксовано виключно ОСОБА_2 , яка працівників поліції запевняла, що транспортним засобом керувала вона. Проте таким показам працівники поліції оцінки не надали. ОСОБА_1 з`явився за 3-4 хвилини, що свідчить про те, що останній транспортним засобом не керував. Відомостей щодо зупинки транспортного засобу відео не містить, як і доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Стрию Львівської області по вул. Коссака у вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення час.

Таким чином, вищезгаданий відеозапис не можна вважати належним на допустимим доказом на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Долучені до протоколу про адміністративне правопорушення пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 лише підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, однак вказані свідки не були очевидцями зупинки транспортного засобу «ВАЗ-21053», д.н.з. НОМЕР_1 , та встановлення особи, яка керувала ним.

Статтею ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, судом встановлено, що 22.06.2020 о 01 год. 20 хв. в м. Стрию Львівської області по вул. Коссака автомобілем марки «ВАЗ-2105», д.н.з. НОМЕР_1 , ОСОБА_1 не керував, оскільки перебував у квартирі по АДРЕСА_1 , а відтак не може бути суб`єктом правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доказів протилежного суду не надано і таких у судовому засіданні не здобуто.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки під час судового розгляду встановлено, що ОСОБА_1 транспортним засобом не керував, що підтверджується дослідженими судом доказами, показаннями свідка, а тому в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 247, 279, 283, 284, 287, 289 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула