Провадження № 3/734/1230/20 Справа № 734/2183/20
ПОСТАНОВА

іменем України

12 серпня 2020 року смт. Козелець

Суддя Козелецького районного суду Чернігівської області Домашенко Ю.М., розглянувши матеріали справи, які надійшли з Військової прокуратури Деснянського гарнізону про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військове звання старший солдат, інструктора 2-го навчального взводу 3-ої навчальної роти навчального механізованого батальйону військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , проживаючого в АДРЕСА_3 , до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 і ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

За наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) № 138 від 9 червня 2020 року старший солдат ОСОБА_1 призначений на посаду інструктора 2-го навчального взводу 3-ої навчальної роти навчального батальйону. На час проходження військової служби у лавах Збройних Сил України на старшого солдата ОСОБА_1 розповсюджується дія військових Статутів Збройних Сил України, які визначають загальні права та обов`язки військовослужбовців і їх взаємовідносини. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про Збройні Сили України», Збройні Сили України провадять свою діяльність на засадах вірності конституційному обов`язку та військовій присязі; верховенства права, законності та гуманності, поваги до людини, її конституційних прав і свобод; виховання військовослужбовців на патріотичних, бойових традиціях Українського народу, додержання військової дисципліни. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України «Про оборону України», особливий період - це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій. У такий спосіб, з моменту видання первинного Указу Президента України № 303 від 17 березня 2014 року «Про часткову мобілізацію» на території України почав діяти особливий період, який триває і до теперішнього часу. Згідно з вимогами ст.ст. 17, 65 Конституції України захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є обов`язком громадян України. Статті 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначають, що військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення Збройних Сил України військовослужбовцями. Під час проходження військової служби в умовах особливого періоду старший солдат ОСОБА_1 відповідно до положень Військової присяги та ст. ст. 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-ХІV (із змінами) (далі Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України) від 24 березня 1999 року, ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 551-ХІV від 24 березня 1999 року (із змінами) (далі Дисциплінарного статуту Збройних Сил України) зобов`язаний свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок та вимоги військових статутів. Згідно вимог ст. 45 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.
О 8 годині 30 хвилин 14 липня 2020 року старший солдат ОСОБА_1 , будучи військовослужбовцем військової служби за контрактом, будучи інструктором 2-го навчального взводу 3-ої навчальної роти навчального батальйону, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, в порушення вимог ст. ст. 17, 65 Конституції України, ст. ст. 1, 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», положень Військової присяги, ст. ст. 11, 12, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. ст. 1, 2, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, без поважних причин не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 та перебував за її межами до 16 години 40 хвилин 14 липня 2020 року.
Також, в порушення вимог ст. ст. 4, 11, 16, 124-1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, які зобов`язують старшого солдата ОСОБА_1 , окрім вищевказаного, свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок; виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку та дисципліни; виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою, які визначені статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, інструкціями, останній, недбало ставлячись до виконання покладених на нього службових обов`язків, проходячи військову службу в умовах особливого періоду, не прибув на службу о 8 годині 30 хвилин 14 липня 2020 року, чим припинив виконувати покладені на нього службові та функціональні обов`язки за посадою. В подальшому, старший солдат ОСОБА_1 повернувся до розташування військової частини НОМЕР_1 АДРЕСА_1 о 16 годині 40 хвилин 14 липня 2020 року.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, подав до суду заяви про розгляд адміністративних протоколів, з якими згоден, без його участі, просить застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу.
Дослідивши матеріали справи: протоколи про адміністративне правопорушення, копії доповіді про повернення до військової частини військовослужбовця військової служби за контрактом солдата ОСОБА_1 , його пояснення, пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 2 грудня 2019 року № 244, наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 9 червня 2019 року № 138 , наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 30 червня 2020 року № 1070, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративних правопорушень, передбачених за ч. 4 ст. 172-11 і ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, а саме: нез`явлення військовослужбовця вчасно без поважних причин на службу, в умовах особливого періоду та недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за адміністративне правопорушення є щире розкаяння винного. Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, не встановлено.
Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, його сімейний та майновий стан, ступінь його вини і вважає за необхідне накласти на нього стягнення у вигляді штрафу.
Відповідно до ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо одна особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разу може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 36, 283-285, 287-289 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 172-11 і ч. 2 ст. 172-15 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі ста сорока семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2499 (дві тисячі чотириста дев`яносто дев`ять) гривень.
Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернігівського апеляційного суду через Козелецький районний суд Чернігівської області протягом десяти днів із моменту її винесення.

Суддя Ю.М. Домашенко