Номер провадження: 33/813/925/20
Головуючий у першій інстанції Чванкін С.А.
Доповідач Журавльов О. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.08.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Журавльов О.Г., за участі секретаря Янковської Ю.Л., за участі особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , захисника - адвоката Гнатюка В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2020 року відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

який проживає за адресою:

АДРЕСА_1 ,

- за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 327668 від 26.04.2020 року вбачається, що 26 квітня 2020 року о 11 годині 10 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем «Рено», н/з НОМЕР_1 , по вул. Академіка Вільямса в м. Одеса, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: порушення координації рухів, запах алкоголю з ротової порожнини, невиразна мова.

Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2020 року ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити, також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовано тим, що: 1) він не керував автомобілем, автомобіль знаходився біля будинку та не рухався 2) співробітники поліції скористались його юридичною необізнаністю, не запропонували жодний з видів медичного огляду на стан сп`яніння, тому результатів такого огляду матеріали справи не містять; 3) судом не був досліджений відеозапис, якому була надана оцінка в оскаржуваному судовому рішенні, адже зафіксовано перебування ОСОБА_1 в автомобілі, який не рухається.

Крім того, в апеляційній скарзі апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки, незважаючи на те, що був присутнім в судовому засіданні першої інстанції, він копію постанови отримав лише 18.06.2020 року, апеляційну скаргу подав 30 червня 2020 року.

Дослідивши зміст та строки подачі поданої апеляційної скарги апеляційний суд дійшов висновку про наступне.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право звернення до суду.

Порядок оскарження постанови судді у справі про адміністративні правопорушення регламентується ч. 2 ст. 294 КУпАП, відповідно до якої постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувану постанову було ухвалено судом першої інстанції 16 червня 2020 року, копію оскаржуваної постанови ОСОБА_1 отримав 18.06.2020 року, про що в матеріалах справи міститься його розписка (а.с. 10).

Передбачений законом десятиденний строк закінчився 29.06.2020 року, який був вихідним днем, тому строк на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції від 16 червня 2020 року підлягає поновленню, оскільки апеляційну скаргу ОСОБА_1 було подано 30.06.2020 року.

Виходячи з наведеного, клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння, встановлений ст. 266 КУпАП, а також затверджений постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою спільним наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Згідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен за вимогою працівника поліції пройти у встановленому порядку медичний огляд для виявлення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних або токсичних речовин.

Відповідно до ст. 23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Положеннями ст. 33 КУпАП передбачено, що при накладені стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Згідно ст. 68 Конституції України, кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Головна мета юридичної відповідальності - охорона правопорядку, правове виховання людей і покарання винних за скоєне.

Юридична відповідальність може бути (в залежності від правопорушення) кримінальною, адміністративною, цивільною та дисциплінарною, що передбачається нормами відповідного законодавства. При цьому усі види юридичної відповідальності становлять передбачені санкції за правопорушення, а правопорушник зазнає державного примусу (позбавлення волі, сплати штрафу, відшкодування збитків тощо).

Демократичний режим конституційної законності і сталого правопорядку не може будуватися лише на правосвідомості громадян та інших осіб, впевненості в тому, що вони знають закони України. Держава доводить до їх свідомості, їх відома закони, але людина, з свого боку, повинна в першу чергу в своїх інтересах прагнути знати ці закони. Тому Конституція другою частиною цієї статті встановлює загальновідоме правило - незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги, в тому числі що ОСОБА_1 не керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, оскільки під час складання адміністративного протоколу відносно нього автомобіль не рухався, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 327668 від 26.04.2020 року, складеним за фактом порушення водієм ОСОБА_1 п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а саме в зв`язку з керуванням водієм ОСОБА_1 автомобілем з явними ознаками алкогольного сп`яніння та його відмовою пройти медичний огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, який підписано правопорушником без жодних зауважень, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які підтвердили, що в їхній присутності водій ОСОБА_1 , у якого були наявні ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження медичного огляду на виявлення стану сп`яніння, диском, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився та визнав, що керував транспортним засобом (а.с. 2-5).

Доводи ОСОБА_1 , що співробітники поліції скористались його юридичною необізнаністю, не запропонували жодний з видів медичного огляду на стан сп`яніння, тому результатів такого огляду матеріали справи не містять, висновків суду першої інстанції не спростовують, оскільки по-перше матеріали справи не можуть містити ті докази, які особа - правопорушник відмовилась надати, а саме, пройти огляд на стан сп`яніння, по-друге, юридична необізнаність особи не є обставиною, яка звільняє від виконання законів.

Враховуючи встановлене, а також той факт, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказані висновки суду відповідають зібраним у справі доказам, яким судом дана належна оцінка, правильно визначена юридична природа правовідносин що виникли і закон, який їх регулює, а доводи апеляційної скарги про порушення прав апелянта є необґрунтованими та не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальної частині оскаржуваного судового рішення.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм матеріального та процесуального права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Таким чином, апеляційний суд не вбачає підстав для зміни або скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції.

Керуючись статтями 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення апеляційний суд,

постановив:

Поновити строк ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 16 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.Г.Журавльов