Справа № 163/729/20 Провадження №33/802/356/20 Головуючий у 1 інстанції:Чишій С. С.
Категорія:ч.1 ст.483 МК України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А,, за участю особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Пителя В.А., представника Волинської митниці ДФС Пікалюка М.С., розглянувши апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 13 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Даною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що проживає по АДРЕСА_1 , водія польської компанії "Limflor", РНОКПП невідомий, закордонний паспорт НОМЕР_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України, і накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 257040 (двісті п`ятдесят сім тисяч сорок) грн. з конфіскацією в дохід держави 3500 кг насіннєвої картоплі в 140 мішках та 5250 штук цибулин лілій в 42 пластмасових ящиках загальною вартістю 257040 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в користь Волинської митниці Держмитслужби 4184 (чотири тисячі сто вісімдесят чотири) грн. витрат по справі на зберігання товарів.

Також з ОСОБА_1 в користь держави стягнуто 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнутий до відповідальності за те, що він 15 лютого 2020 року прямуючи з Республіки Польща в Україну через митний пост "Ягодин" Волинської митниці Держмитслужби в якості водія автомобіля "ДАФ", номерний знак НОМЕР_2 , з напівпричепом "Groenewegen", номерний знак НОМЕР_3 , в якому від чеської компанії "FLOBLOOM" в адресу ТОВ "ЛагерТайд" перевозився вантаж живих рослин в асортименті та багато-обертової тари загальною кількістю 132 вантажних місця, намагався перемістити через митний кордон з приховуванням від митного контролю серед заявлених товарів 3500 кг насіннєвої картоплі в 140 мішках на 3 піддонах та 5250 штук цибулин лілій в 42 пластмасових ящиках загальною вартістю 257 040 грн., шляхом подання митному органу документів (CMR без номера, проформу-інвойс№ V3384А), що в цій частині вантажу містили неправдиві відомості про кількість вантажних місць, чим вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 МК України.

Не погодившись із таким судовим рішенням, захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу в якій посилаючись на його незаконність просить скасувати та закрити провадження у справі. Вкує про те, що ОСОБА_1 не повинен нести відповідальність в даному випадку, оскільки завантаження товару, оформлення та підписання усіх товаро-супровідних документів здійснювала компанія "Limflor", в якій він працює водієм. Присутнім при завантаженні товару він не був, а під час руху довантаження товару в автомобіль не здійснювалось.

Крім того, апелянт просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді, оскільки розгляд справи відбувся без участі його довірителя ОСОБА_1 , а копію оскаржуваної постанови судді він отримав лише 06.04.2020 року.

Перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення першої інстанції в межах доводів поданої апеляційної скарги та матеріали справи, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника Пителя В.А., які скаргу підтримали з підстав викладених у ній, представника митниці Пікалюка М.С., який скаргу заперечив та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін, апеляційний суд приходить до наступного.

Частиною 1 статті 458 МК України передбачено, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до вимог ст.489 МК України при розгляді справи про порушення митних правил суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність; чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, вказані вимоги закону судом першої інстанції при прийнятті судового рішення були дотримані в повній мірі.

Висновок місцевого суду про наявність в діях ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України відповідає фактичним обставинам справи та підтверджуються належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності вказує про те, що ОСОБА_1 , як водій фірми перевізника не повинен нести відповідальність в даному випадку.

Проте, такі його доводи на увагу суду не заслуговують з врахуванням наступного.

Факт переміщення через митний кордон товару, який вказаний у протоколі про порушення митних правил, складеному відносно ОСОБА_1 , стверджено матеріалами справи, та ніким фактично не оспорюється.

Так, як встановлено судом першої інстанції, і це фактично підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 будучи водієм фірми "Limflor", здійснював переміщення товару від чеської компанії "FLOBLOOM" в адресу ТОВ "ЛагерТайд", та особисто подавав до митного органу товарно-супровідні документи на вантаж. При перевірці вантажу на митниці була виявлено невідповідність товару, товаро-супровідним документам.

Відповідно до п.37 ст.4 МК України перевізником є особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України, або є відповідальною за такі перевезення.

Відповідно до ч.2 ст.191 МК України перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування. У разі неможливості такої перевірки вносити відповідний запис до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

За положеннями ч.2 ст.460 МК України перевізники несуть відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання митному органу як підстави для переміщення цих товарів документів, що містять неправдиві відомості (стаття 483 цього Кодексу), виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, а перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

З диспозиції ч.1 ст.483 МК України вбачається, що відповідальність особи за даною нормою закону, настає за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

Таким чином, враховуючи вищевказані положення Митного кодексу України, перевізники зобов`язані під час прийняття товарів до перевезення перевіряти точність відомостей щодо кількості вантажних місць, їх маркування, номери, зовнішній стан товарів та їх пакування, та вони несуть відповідальність лише виключно у разі якщо ці відомості стосуються кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, і перевізниками не вжито заходів до перевірки правдивості зазначених відомостей або у разі неможливості такої перевірки не внесено відповідного запису до міжнародної автомобільної накладної (CMR).

Крім того, суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.483 МК України є особа, яка безпосередньо перемістила, або вчинила дії, спрямовані на переміщення товару через митний кордон України з приховуванням від митного контролю.

Як вбачається з матеріалів справи, в поданих до митного контролю документах вказано про товари (вантаж живих рослин в асортименті та багато-обертової тари) в кількості 132 вантажних місць. Разом з тим, під час огляду встановлено, що виявленого в транспортному засобі товару більше, аніж заявлено в торо-супровідних документах, а саме окрім заявленого перевозилось ще 3500 кг насіннєвої картоплі в 140 мішках на 3 піддонах та 5250 штук цибулин лілій в 42 пластмасових ящиках.

ОСОБА_1 в своїх письмових поясненнях, які він надав працівникам митниці, вказав, що він особисто був присутній при завантаженні товару, і при цьому жодних застережень до товаро-супровідних документів не вносив.

В судовому засідання ОСОБА_1 вказував про те, що вищевказані пояснення на митниці надавав під тиском працівників митного органу.

Однак, такі його твердження повністю спростовуються допитаним в суді апеляційної інстанції свідком ОСОБА_3 , яка й відбирала у нього пояснення. Зокрема, вона вказала, що пояснення ОСОБА_1 надавав добровільно без жодного тиску, викладав їх особисто. Крім того, він при написанні пояснень керувався документами.

Такі пояснення свідка ОСОБА_3 повністю підтвердив допитаний судом свідок ОСОБА_4 (працівник митниці, котрий складав протокол), який був присутній при відібранні вищевказаних пояснень в ОСОБА_1 . Крім того, цей свідок вказав про те, що при відібранні пояснень ОСОБА_1 пояснював про те, що товар, який не вказаний у документах, належить особисто йому, а не фірмі-перевізника.

Крім того, при складанні протоколу про порушення ОСОБА_1 митних правил, інший водій вказаного транспортного засобу ОСОБА_5 (а.с.8) вказав, що коли ОСОБА_1 приймав у фірми відправника товар, він був відсутній при цьому. Вказаний товар ввозився на митну територію автомобілем під керуванням ОСОБА_1 , під час якого було виявлено незадекларовані товари у вигляді насінневої картоплі та цибулин лілії.

Правдивість таких свідчень ОСОБА_5 підтвердив при апеляційному розгляді справи.

Аналізуючи обставини справи та положення ч.1 ст.483 МК України апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого та вірного висновку про те, що саме ОСОБА_1 повинен у даному випадку нести відповідальність за порушення митних правил, оскільки матеріали справи містять належні та допустимі докази в розумінні ст.495 МК України його винуватості у порушенні митних правил.

Беручи до уваги вищенаведене, апеляційний суд повністю погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.483 МК України.

При цьому, усі доводи сторони захисту, які викладені в апеляційній скарзі і наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення через відсутність вини у вчиненні правопорушення, на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, на думку апеляційного суду фактично спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.483 КпАП України шляхом закриття провадження у справі.

Постанова судді Любомльського районного суду від 13 березня 2020 року є законною та такою, що винесена відповідно до вимог МК України і КпАП України, а підстави для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі, відсутні.

А тому, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову судді - без змін.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити захиснику особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 строк на апеляційне оскарження постанови судді Любомльського районного суду Волинської області від 13 березня 2020 року в даній справі.

Апеляційну скаргу захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Любомльського районного суду Волинської області від 13 березня 2020 року в даній справі щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк