Справа № 442/4124/20
Провадження №3/442/1704/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

23 липня 2020 року суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Медведик Л.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, не працевлаштованого, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, -

за ст.ст. 173, 185 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

Згідно формулювання складу адміністративного правопорушення в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №258114 від 02.07.2020 року ОСОБА_1 02.07.2020 року близько 03:15 год., перебуваючи поАДРЕСА_2 . Стебницькій в с.Болехівці Дрогобицького району Львівської області, вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівників поліції під час виконання ним службових обов`язків, а саме: при неодноразовому зверненні не виконував законну вимогу не чинити опору передачі документів для огляду, а також відмовлявся виконати законну вимогу при запрошенні його в адмінбудівлю на АДРЕСА_3 , висловлювався в їхню сторону лайкою, погрожував звільненням та фізичною розправою, відповідальність за що передбачена ст. 185 КУпАП.

Крім цього, щодо даної особи було складено іще один протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №258113 від 02.07.2020 року, про те, що ОСОБА_1 02.07.2020 року близько 03:15 год., перебуваючи поАДРЕСА_4 , вчинив хуліганські дії стосовно гром. ОСОБА_2 , а саме: висловлювався нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою, намагався пошкодити автомобіль, чим порушував громадський порядок та спокій громадян, відповідальність за що передбачена ст. 173 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що того вечора в дійсності перебував у гостях в компанії інших хлопців по сусідству з будинком ОСОБА_2 Направду колеги розглядали авто без вітрового шкла та інших конструктивних елементів, яке стояло на сусідньому подвір`ї. Однак він особисто при цьому не був, оскільки перебував в цей час в будинку. Відповідно порушувати громадський порядок не міг. На підтвердження своїх слів вказав, що днями був у ОСОБА_3 і вона особисто до нього жодних претензій немає. Також долучив відповідну заяву потерпілої.

Крім того, пояснив, що коли приїхали працівники поліції, то попросили пред`явити документи. Зі всіх присутніх тільки у нього виявився паспорт і він його дав на цю вимогу. Однак посадовці забрали паспорт та не бажали його повертати. Доправили його до відділу поліції.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення правопорушника, вважаю, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП, виходячи з наступного.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ст. 9 КУпАП).

Тобто адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом.

За змістом ст. 185 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Згідно абзацу другого п.7 Постанови Пленуму ВСУ №8 від 26.06.1992 р. «Про застосування судами законодавства, що передбачає відповідальність за посягання на життя, здоров`я, гідність та власність суддів та працівників правоохоронних органів», злісною непокорою є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених законних вимог чи розпоряджень працівника міліції при виконанні ним службових обов`язків, члена громадського формування з охорони громадського порядку чи військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку або відмова, виражена у зухвалій формі, що v свідчить про явну зневагу до осіб, які охороняють громадський порядок.

Таке саме тлумачення використав Конституційний Суд України в рішенні від 11 жовтня 2011 року № 1-28/2011 року, в якому також розкрито зміст «простої» непокори - що означає відмову від виконання або ігнорування виконання певної вимоги.

Таким чином, із аналізу вказаних нормативно-правових актів слідує, що обов`язковими ознаками, які утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП є відмова від виконання наполегливих, неодноразово повторених, законних вимог чи розпоряджень працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків.

Згідно рапорту від 02.07.2020 року поліцейської СРПП №1 Ірини Коваль, нарядом було встановлено особу ОСОБА_1 , а потім оскільки той відмовився виконувати законні вимоги поліцейських та проїхати в Дрогобицький ВП був затриманий. Однак, які саме законні вимоги відмовився виконувати ОСОБА_1 ,- не вказано, а тому надати їм таку ж, чи іншу оцінку - суд змоги немає. Чому виникла потреба затримувати ОСОБА_1 , при тому, що він пред`явив паспорт і його особа була встановлена також невідомо. В чому проявилась неможливість складення адмінпротоколу на місці вчинення порушення в рапорті також не вказано. А отже, за сукупності наведених даних доволі сумнівною виглядає законність процедури та підстав затримання ОСОБА_1 ; їх відповідність вимогам, які визначені ст.260 КУпАП.

Непокора, як її сприйняли для себе працівники поліції, була вже наслідком їх попередніх дій. Поняття злісної непокори має оціночний суб`єктивний характер. В даному випадку розглядати злісною непокору 20-літнього, невисокого на зріст юнака, що виявилася, як зазначено в протоколі в опорі передати для огляду документи та відмові в запрошенні його до адмінбудівлі Дрогобицького ВП не доводиться. Жоден тямущий чоловік не захоче їхати серед ночі за 10 км від дому для складання щодо себе протоколу, тим більше коли в працівників поліції наявний його паспорт та незрозуміло в чому полягає неможливість складання такого протоколу на місці вчинення правопорушення.

Зважаючи на дані матеріалів доданих до протоколу, потерпіла у своїй першочерговій заяві не вказує на ОСОБА_1 як на безпосереднього виконавця неправомірних дій щодо її майна. Згадується власне про «невідомих осіб». На час розгляду справи претензій до нього немає.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Разом з тим, враховуючи положення ч.2 ст. 36 КУпАП, що вищевказані протоколи про адміністративні правопорушення складені щодо однієї і тієї ж особи та одночасно розглядаються одним і тим же органом, то адміністративні справи відносно ОСОБА_1 № 442/4124/20 за ст. 173 КУпАП та № 442/4125/20 за ст. 185 КУпАП слід об`єднати в одне провадження, присвоївши єдиний номер № 442/4124/20.

Суд, враховуючи вищезазначене, у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, з урахуванням положень ст. 251 КУпАП вважає, що у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відсутній склад адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 173, 185 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У свою чергу, суд враховує, що п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст. 284 та ст. 247 КУпАП, не вбачаю підстав для стягнення судового збору.

Керуючись ст. ст. 36, 247, 280, 283-284 КУпАП, -

п о с т а н о в и л а :

Об`єднати в одне провадження справи № 442/4124/20 за ст. 173 КУпАП та № 442/4125/20 за ст. 185 КУпАП відносно ОСОБА_1 , присвоївши єдиний номер № 442/4124/20.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.ст. 173, 185 Кодексу України про адміністративне правопорушення, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником.

Постанова вступає в законну силу після закінчення строку на її оскарження та підлягає пред`явленню до виконання протягом трьох місяців.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя Медведик Л.О.