Справа № 555/1189/20
Номер провадження 3/555/614/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді - Старовецької Ю.В.

при секретарі - Григорієвій В.М.

за участю :

прокурора - Толочика П.І.

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності -

адвоката Губар Н.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали, що надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_1 , одруженої, має на утриманні малолітню дитину, оператора газорозподільної системи «Рівнегаз»,-

за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , будучи особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави на посаді головного спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі Березнівської районної державної адміністрації, та, будучи відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктом, на якого поширюється дія цього Закону, в порушення ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» несвоєчасно без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2019 рік.

А саме, будучи зобов`язаною подати декларацію за 2019 рік до 00 год. 00 хв. 01.06.2020 року, подала її 12.06.2020 року о 12 год. 38 хв., чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнала, вказавши, що дійсно, припинивши діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, своєчасно не подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2019 рік. Зазначила, що при звільненні з державної служби вона подала відповідну декларацію за період, не охоплений раніше поданими деклараціями , однак не знала, що на наступний рік після звільнення теж слід подати декларацію. У вчиненому щиро розкаялась, просить прийняти до уваги, що на державній службі вона пропрацювала лише чотири місці, а решта часу перебувала у декретній відпустці, має на утримання малолітню дитину, будь-якого наміру приховати своє майно чи доходи вона не мала, а тому відразу, як тільки її було повідомлено про те, що вона не виконала своєчасно вимоги закону, вона відразу таку декларацію подала. З урахуванням вказаних обставин просить обмежитись щодо неї усним зауваженням.

Захисник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_2 , вказала, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.172-6 КУпАП, необхідно отримати докази того, що особа усвідомлювала протиправність неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, передбачала можливість настання негативних наслідків, а саме, неможливості здійснення фінансового контролю з боку держави, та бажала настання таких наслідків, або байдуже ставилася до їх настання чи свідомо допускала їх настання. Із пояснень ОСОБА_1 вбачається, що вона не знала про необхідність подачі такої декларації на наступний рік після звільнення через невелику тривалість роботи держслужбовця та недосвідченість Умислу на своєчасне неподання декларації не мала. Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Водночас, якщо суд дійде до переконання, що в діях особи все ж є склад адміністративного правопорушення, захисник просить звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності відповідно до ст.22 КУпАП, так як ОСОБА_1 щиро розкаюється у невчасному поданні декларації, пояснює, що не подала таку декларацію через незнання законодавства та недосвідченість, будь-якого рухомого чи нерухомого майна не має, а тому і не мала умислу на його приховання. На даний час ОСОБА_1 працює техніком групи експлуатації мереж АТ «Рівнегаз» в м.Березне, виховує неповнолітнього сина ОСОБА_3 , характеризується по місцю роботи позитивно.

Прокурор Толочик П.І. в судовому засідання вказав, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.172-6 КУпАП, є доведеною, а тому просив піддати особу адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності не вбачає.

Суд, заслухавши учасників судового розгляду, дослідивши докази, приходить до наступних висновків.

Згідно розпорядження голови Березнівської районної державної адміністрації №76-к від 01.04.2016 року ОСОБА_1 було призначено на посаду головного спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації як таку, що успішно пройшла стажування, з 01.04.2016 року.

Відповідно до п.п. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та суб`єктами, на яких поширюються дія цього Закону.

При прийнятті на посаду ОСОБА_1 була ознайомлена із спеціальними обмеженнями, що пов`язані із проходженням державної служби, що вбачається із Попередження про спеціальні обмеження, встановлені Законом України «Про державну службу» та «Про запобігання корупції» щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби

Відповідно до наказу №02-к від 15.07.2019 року ОСОБА_1 було звільнено з посади головного спеціаліста відділу економічного розвитку і торгівлі райдержадміністрації за угодою сторін з 15 липня 2019 року.

Згідно ч.2 ст. 45 Закону України особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 1 пункту 5 розділу II Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції №3 від 10.06.2016, зареєстроване в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за №959/29089, щорічна декларація подається у період з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

На підставі п.11розділу І Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», Розділ XIII Прикінцеві положення Закону України "Про запобігання корупції" доповнений пунктом 2-1такого змісту: "Встановити, що декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, які відповідно до статті 45 цього Закону подаються за минулий рік до 1 квітня, у 2020 році суб`єкти декларування подають до 1 червня.

Отже, ОСОБА_1 була ознайомлений із тим фактом, що вона є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», а тому була зобов`язана подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий 2019 рік до 00:00 год. 01.06.2020 року.

Як вбачається з інформації наявної в Єдиному державному реєстрі ОСОБА_1 подала декларацію за 2019 рік до реєстру лише 12.06.2020 року о 12:38.

Із довідки КНП «Березнівська ЦРЛ» №885 від 10.06.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 на лікуванні в Березнівській ЦРЛ в період з 01.01.2020 року по 01.06.2020 року не перебувала.

Доказів, які б вказували на наявність поважних причин, що перешкодили особі своєчасно подати декларації в судовому засіданні здобуто не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП доведена повністю та відхиляє доводи захисника щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

До обставин, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 відповідно до ст.34 КУпАП суд відносить щире каяття, утримання малолітньої дитини.

Обставини, що обтяжують відповідальність відповідно до ст.35 КУпАП, судом не встановлено.

При вирішенні клопотання сторони захисту щодо звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення суд враховує наступне.

Відповідно до положень ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Чинними нормами КУпАП не визначається поняття малозначності вчиненого правопорушення та виключного переліку діянь, які можуть вважатися малозначними. Орган (посадова особа), уповноважений розглядати справи про адміністративні правопорушення, звільняє правопорушника від адміністративної відповідальності в кожному випадку окремо, зважаючи на характер вчинюваного діяння та обставини справи, виходячи з того, що його наслідки не представляють суспільної шкідливості, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб.

Відповідно до положень статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суд вважає за необхідне врахувати у контексті розгляду даної справи висловлену Європейським судом з прав людини у рішеннях від 14.01.2011 у справі «Щокін проти України» та від 07.10.2011 у справі «Серков проти України» в частині необхідності застосування національного законодавства у разі допущення можливості його неоднозначного тлумачення у найсприятливіший для заявника спосіб.

Будь-яких застережень щодо неможливості застосування до окремих складів адміністративних правопорушень, зокрема, і пов"язаних з корупцією, положень ст.22 КУпАП закон не містить.

Оцінюючи обставини вчинення ОСОБА_1 правопорушення, суд приймає до уваги не значний проміжок часу між визначеним законом строком подання декларацій та датою подання декларації; суд зважає і на ту обставину, що відповідно до поданої декларації ОСОБА_1 не було набуто жодного майна, а дохід отримано лише у виді заробітної плати за місцем роботи та соціальної допомоги при народженні дитини, її чоловіком набуто земельну ділянку в порядку безоплатної приватизації, тобто відсутні підстави вважати, що несвоєчасне подання особою декларації переслідувало мету уникнення моніторингу її фінансового становища, що знижує суспільну шкоду дій.

З урахуванням наведеного, враховуючи дані про її особу ОСОБА_1 , яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, вину свою у вчиненому визнала повністю, щиро розкаялася, має на утриманні малолітню дитину, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП за малозначністю, обмежившись оголошенням їй усного зауваження, оскільки діяння, вчинене ОСОБА_1 , хоч і містить у собі всі юридичні та суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, але внаслідок всіх конкретних обставин дії особи не відповідають тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, її дії суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам, і така шкода фактично не була заподіяна.

Керуючись ч.1 ст.172-6 КУпАП, ст.22, ст.283, ст.284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП закрити, звільнивши від адміністративної відповідальності і обмежившись усним зауваженням.

Копію повного тексту постанови протягом трьох днів вручити або надіслати особі, щодо якої її винесено.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд.

Суддя Березнівського

районного суду Старовецька Ю. В.