Справа № 212/6239/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 вересня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіт О.Г., розглянувши матеріали, які надійшли з Покровського відділення поліції Криворізького відділу поліції Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої адміністратором готельно-розважального комплексу «Природа», яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 683313 від 18.08.2020 року, 15.08.2020 р. о 03:10 год. ночі ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці в готельно-ресторанному комплексі «Природа» по вул. Дишинського, 11 в м. Кривому Розі, а саме караоке-барі «Лавина», своїми діями (бездіяльністю) порушила дотримання обмеження карантину п.11 п.п.1 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р. та ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та постанову КМУ № 500 від 17.08.2020 р., за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, при цьому був належним чином сповіщеним про дату, час та місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не направляла.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Ямковий В.І. просив суд закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення № 212/6239/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, посилаючись на підстави, викладені в письмових запереченнях.

Вислухавши представника ОСОБА_1 - адвоката Ямкового В.І., вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та матеріали, додані до протоколу, приходжу до наступного висновку

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Стаття 9 КУпАП наводить визначення поняття адміністративного правопорушення, а саме: це є «протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність».

Згідно протоколу, 15.08.2020 р. о 03:10 год. ночі ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці в готельно-ресторанному комплексі «Природа» по вул. Дишинського, 11 в м. Кривому Розі, а саме караоке-барі «Лавина», своїми діями (бездіяльністю) порушила дотримання обмеження карантину п.11 п.п.1 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р. та ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та постанову КМУ № 500 від 17.08.2020 р., за що передбачена відповідальність за ст. 44-3 КУпАП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП є адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Санкція ст. 44-3 КУпАП передбачає, що порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Вказана норма закону є бланкетною (вид норм права з точки зору рівня визначеності їх змісту. Диспозиції бланкетних норм не встановлюють певних правил поведінки, а передбачають існування інших норм, розміщених навіть в інших нормативних актах, у яких сформульовані конкретні правила поведінки), тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Так, відповідно до ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, які і є відповідними правилами, відповідальність за які передбачена диспозицією ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується порушення вимог п.11 Постанови КМ України №641 від 22.07.2020 року.

Відповідно до п.11 п.п.1 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р. «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», передбачено, що на території регіону (адміністративно-територіальної одиниці), на якій установлено зелений рівень епідемічної небезпеки, забороняється проведення масових (культурних, спортивних, розважальних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів за участю більше однієї особи на 5 кв. метрів площі будівлі або території (якщо захід проводиться на відкритому повітрі), а також діяльність кінотеатрів та закладів культури з наповненістю кінозалів або залів понад 50 відсотків місць у кожному окремому кінозалі або залі. Організатор заходу є відповідальним за дотримання між учасниками фізичної дистанції не менше ніж 1,5 метра у разі проведення заходу із розміщенням учасників стоячи.

Однак зі змісту протоколу не зрозуміло, яку саме з наведених вимог п.11 п.п.1 постанови КМУ № 641 від 22.07.2020 р. про заборону порушила ОСОБА_1 та в чому саме полягали її дії чи бездіяльність, що свідчить про відсутність описання самого діяння, що становить об`єктивну сторону інкримінованого правопорушення.

Частиною 2 статті 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

У п. 52 рішення ЄСПЛ від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» судом констатовано, що національний суд повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим.

Статтею 62 Конституції України визначено, що ніхто не зобов`язаний доводити свою не винуватість у вчиненні злочину. Суд вважає, що встановлення безпосередньо в Конституції України формули презумпції не винуватості як об`єктивно-правового положення має найважливіший значення для захисту прав та законних інтересів громадян. Хоча цей принцип сформульовано як кримінально-процесуальній, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Законодавство України про адміністративні правопорушення має каральну направленість, а тому, з урахуванням принципів і загальних засад Кодексу України про адміністративні правопорушення, практики Європейського Суду з прав людини, передбачається принцип презумпції невинуватості особи, поки її винуватість не буде доведена у встановленому законом порядку.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (рішення Європейського суду з прав людини у справах Лучанінова проти України від 09.06.2011 р., заява № 16347/02 та Малофєєва проти Росії від 30.05.2013 р., заява № 36673/04).

Суд, вивчивши матеріали справи в їх сукупності, приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю будь-яких належних та достовірних доказів, що підтверджують роботу ОСОБА_1 на будь-якій посаді суб`єкта господарської діяльності готельно-ресторанного комплексу «Природа» та може нести відповідальність за ст.44-3 КУпАП.

Крім того в протоколі невірно встановлено місце вчинення правопорушення, що також є елементом його об`єктивної сторони. Відповідно до протоколу місцем скоєння правопорушення є готельно-ресторанний комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 » по вул. Дишинського, 11 в м. Кривому Розі, а саме караоке-бар «Лавина». Проте ані готельно-ресторанного комплексу «Природа», ані караоке-бару « ІНФОРМАЦІЯ_3 » як об`єктів громадського харчування не існує.

З наданих захисником документів вбачається, що власником комплекс будівель по вул. Дишинського, 11 в м. Кривому Розі, в т.ч. готелю, ресторану, басейну, лазні є Товариство з обмеженою відповідальністю «ПАРКІ». ТОВ «ПАРКІ» має знак для товарів та послуг «LAVA BY PRIRODA», який використовується для розташування однойменного бару. Наведене виключає наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення

На підставі викладеного, суд зазначає, що при розгляді справи не знайшов свого підтвердження факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 . У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише протокол про адміністративне правопорушення, що не дає підстав стверджувати про допущення ОСОБА_1 порушень ст. 44-3 КУпАП, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи.

У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП є недоведеним.

Такої самої позиції дотримується Верховний суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй постанові №462/1352/16-а від 08.07.2020 року.

Згідно до ч.1 ст.247КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, в справі відсутні об`єктивні і належні докази, які б підтверджували наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, в діях ОСОБА_1 , у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського Апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя: О. Г. Пустовіт