Справа № 445/1141/20
провадження № 3/445/620/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.09.2020року суддя Золочівського районного суду Львівської області Кіпчарський О.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

до Золочівського районного суду Львівської області з Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за фактом можливого вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В ході розгляду зазначених матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суддею встановлено наступне.

Із наявного в матеріалах справи протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 115637, вбачається, що такий було складено 27.06.2020 року о 15 год. 15 хв. поліцейським СРПП №2 патрульної поліції Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області старшим сержантом поліції Павлик А.Ю.

У фабулі зазначеного протоколу вказано про те, що 27.06.2020 року о 15 год. 00 хв. в с. Єлиховичі, Золочівського району, Львівської області, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки «ВАЗ-21043», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 "а"Правил дорожнього руху України", затверджених Постановою КМУ № 1306 від 10 жовтня 2001 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, заперечив повністю та пояснив, що вживав лише безалкогольне пиво, і то лише зранку того дня, тобто жодного алкоголю в його організмі бути не могло. Алкогольних напоїв він не вживає взагалі впродовж останніх п`яти років. Вказує, що працівники поліції безпідставно його зупинили, коли він їхав разом із своєю сім`єю. Зазначає, що прилад «Драгер» він продував без свідків, продувати йому дали вже розпакований тест. Він зазначив, що не погоджується з результатами тесту, а тому запропонував, щоб у нього відібрали кров на аналіз. Працівники поліції повідомили, що кров на аналіз відбирати у нього в лікарні не будуть, а він лише зможе продути інший прилад. Після цього, працівники поліції склали на нього відповідний протокол та поїхали, а він попрямував до Золочівської ЦРЛ, де мав намір здати аналіз крові, однак такий у нього не здійснили, мотивуючи тим, що це робиться лише за скеруванням поліції, а кров відбирається для аналізу лише за умови участі в дорожньо-транспортній пригоді.

Вирішуючи питання щодо наявності чи відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП, суддя виходить з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є адміністративно караним діянням, що передбачає встановлену законом відповідальність

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255цього Кодексу.

За приписами ст. 41 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказане положення стосується не лише кримінальних проваджень, але й адміністративних правопорушень, які в контексті Європейської конвенції захисту прав та основоположних свобод також трактуються як невеликі злочини.

За вимогами ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Питання процедури проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції та оформлення результатів такого огляду врегульовані Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735.

Згідно п. 6, 7 Розділу І Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку) . У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).

Відповідно до п. 6, 7 Розділу ІІ Інструкції, огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Із вказаного можна зробити висновок, що допустимою нормою алкоголю в крові, за якою дозволено керування транспортним засобом є не більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Відповідно до наявного в матеріалах справи результату алкотестеру «Драгер», такий становить 0,66 проміле.

При цьому, підписи свідків на результаті тесту відсутні.

Натомість, в оригіналі протоколу про адміністративне правопорушення та акті огляду на стан сп`яніння, свідками правопорушення вказано ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , обоє начебто мешканці м. Золочева.

Письмові пояснення вказаних осіб та їх номери засобів мобільного зв`язку в матеріалах справи відсутні.

Окрім цього, із оригіналу протоколу про адміністративне правопорушення, чітко вбачається, що дані свідків, а саме їх прізвище, ім`я та по-батькові, місце проживання та підписи, дописані кульковою ручкою іншого кольору, ніж тою, якою складено протокол.

Дані про вказаних свідків очевидно занесені до протоколу вже після його складання та у відсутності ОСОБА_1 , оскільки з копії того ж протоколу про правопорушення, яка була вручена ОСОБА_1 на місці його складення, вбачається, що в копії всі дані ідентичні оригіналу (тобто чітко видно, що це копія з оригіналу протоколу), окрім даних свідків, оскільки в копії протоколу ці графи абсолютно пусті.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вказує, що жодних свідків, окрім його сімї та сусідки на місці зупинки не було.

Вказані твердження ОСОБА_1 підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , які надали показання, що ОСОБА_1 був абсолютно тверезий, жодних алкогольних напоїв він давно не вживає, на місці зупинки, окрім них та працівників поліції, інших осіб не було. Вони разом з ОСОБА_7 повідомляли, що дані тесту не можуть бути вірними, вимагали, щоб останній здав кров на аналіз, однак працівники поліції їх не слухали. Після цього, вони всі разом їздили до Золочівської ЦРЛ, де просили, щоб у ОСОБА_1 взяли кров на аналіз, однак лікар сказав, що кров береться лише за скеруванням працівників поліції, і то за умови участі водія у дорожньо-транспортній пригоді. Після цього вони телефонували до приватних лабораторій, які розташовані у м. Львові, оскільки в м. Золочеві такі відсутні, однак це вже була 17.00 год. та їм повідомили, що лабораторії вже не працюють, порадили здати аналізи зранку понеділка, оскільки неділя є вихідним днем, а подія мала місце в суботу.

ОСОБА_7 зазначив, що аналіз в понеділок вже не здавав, оскільки розуміє, що по спливу двох днів такий втратить свою актуальність.

В судове засідання суддею викликався також працівник поліції, який склав вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, однак такий до суду не з`явився, причин неявки не повідомив.

Окрім цього, суддею витребовувалась у працівників поліції можливо наявне відео з місця зупинки ОСОБА_1 , однак жодної інформації з даного приводу працівники поліції суду теж не повідомили, фактично проігнорувавши відповідний запит.

Такі дії працівників поліції щодо неявки за викликом до суду та ігнорування судових запитів, суддя вважає проявом неповаги не тільки до суду, але й до інших учасників судового провадження.

Окрім цього, суддею вживались заходи щодо виклику ймовірних свідків, що вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Судова повістка одному із них повернулась на адресу суду у зв`язку з невірною адресою, щодо другого свідка відомості про вручення відсутні.

В зв`язку з відсутнім належним фінансування поштових пересилань, а також відсутністю в протоколів номерів телефонів цих осіб, судові повістки були надані ОСОБА_1 для наступного вручення відповідним особам чи їх родичам.

З даного приводу ОСОБА_1 пояснив, що намагався такі повістки вручити, однак за поясненнями мешканців за цими адресами, про вказаних осіб вони ніколи не чули, їх не знають, за такими адресами ці особи не проживали та не проживають.

Сукупність вказаних обставин та поведінка працівників поліції, враховуючи, що вказані ситуації набувають регулярного характеру (справа № 445/1098/20, де також встановлено факт, що свідки дописані в протокол після його складання) не може залишатись поза увагою суду, а тому суддя вважає за необхідне інформувати про даний факт начальника Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області та вимагати від останнього проведення відповідного службового розслідування.

Підсумовуючи викладене , суддя приходить до висновку, що працівниками поліції було порушено вимоги Інструкції, оскільки огляд водія на стан сп`яніння та продуття алкотесту відбувалось за відсутності свідків, ОСОБА_1 не забезпечено проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі.

Відтак, матеріали справи не містять належних та достовірних доказів того, що ОСОБА_1 було вчинено адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи зазначене, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП слід закрити.

Керуючись ч. 1 ст.130, ст.247, 251, 252, 279, 280, 283-285 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови скерувати до Золочівського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області для вирішення питання щодо проведення службового розслідування за фактами, викладеними у даній постанові.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення, шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду, через Золочівський районний суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Суддя О. М. Кіпчарський