ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 липня 2020 року м. Добропілля
Суддя Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченко А.М.,
секретаря судового засідання Черкасової О.В.,
особи, яка притягається до
адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Макєєва О.В.,
потерпілої ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 2 ст. 154 КУпАП,-
ВСТАНОВИВ
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , приблизно о 21:30, прив`язав собаку без намордника біля магазину Жданівський у м. Добропілля, Донецької області, внаслідок чого собака вкусив ОСОБА_3 , 2016 року народження, за голову, чим було заподіяно шкоду здоров`ю.
Відповідно до ст. 154 КУпАП тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях -
тягне за собою попередження або накладення штрафу на громадян від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і попередження або накладення штрафу на посадових осіб - від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Ті самі дії, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених частиною першою цієї статті -
тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від трьох до п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з конфіскацією тварин і на посадових осіб - від чотирьох до семи неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Опитана судом законний представник малолітнього ОСОБА_3 мати ОСОБА_2 пояснила суду, що 23.05.2020 року, близько 20:00, ОСОБА_2 , разом зі своїм чоловіком та молодшим сином вирушила до магазину. Біля магазину зустріла ОСОБА_1 , який був у нетверезому стані. Біля нього стояв велосипед, на який був накинутий довгий поводок. ОСОБА_2 перепитала ОСОБА_1 , чи не вкусе собака, на що той відповів, що собака добрий. ОСОБА_3 погладив собаку. Далі ОСОБА_2 зайшла в магазин, за нею підбіг її син ОСОБА_3 , якому ОСОБА_2 сказала вийти на двір до батька. Коли малолітній ОСОБА_3 вибігав з магазину, на нього накинувся собака. ОСОБА_2 почула крик дитини, вибігла на подвір`я магазину та побачила там свого сина ОСОБА_3 , в обличчя та голову якого вчепився собака та гриз його зубами. ОСОБА_1 залишився стояти, а чоловік ОСОБА_2 підбіг до собаки та вдарив його кулаком по морді для того, щоб той розімкнув зуби (Аналогічні пояснення ОСОБА_2 додані до протоколу).
Опитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила суду, що знайома з ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .. Наприкінці травня 2020 року свідок стала очевидцем того, як ОСОБА_1 перебував біля магазину Жданівський у м. Добропілля з собакою без намордника, коли собака вкусив малолітнього ОСОБА_3 за голову, від чого хлинула кров. Оточуючим вдалося відтягнути собаку від дитини.
Опитаний в судовому засіданні ОСОБА_1 спочатку пояснив суду, що купував цигарки в Жданівський у м. Добропілля та на виході з магазину почув, що його пес на прізвисько ОСОБА_5 , який був прив`язаний до велосипеда, гаркнув. Біля собаки побачив багато людей, які почали лупцювати собаку. ОСОБА_1 підбіг до пса, схопив його та швидко покинув місце події, оскільки натовп був агресивно налаштований до нього та до собаки.
Під час опитування судом ОСОБА_1 спочатку всіляко уникав прямих відповідей, чи визнає він свою вину, але на запитання суду для чого він сплатив ОСОБА_2 1000 грн., про що зазначено в його письмових поясненнях, ОСОБА_1 відповів, що дані кошти він передав ОСОБА_2 на мазі для її дитини, після чого, в судовому засіданні все ж визнав свою вину у тому, що саме його собака, перебуваючи без намордника вкусив малолітнього ОСОБА_3 .. Такі пояснення ОСОБА_1 , надані ним в судовому засіданні, не суперечать його ж поясненням, які були надані ним працівнику полції 24.05.2020р., де він повідомив, що бачив, як його собака схопив дитину.
Під час судового розгляду, шляхом опитування сторін, судом було встановлено, що собака ОСОБА_1 безпорідний, темного забарвлення, на прізвисько « ОСОБА_5 ».
Крім пояснень законного представника малолітнього, свідка та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, судом також було досліджено інші докази винуватості ОСОБА_1 , у достовірності та належності яких у суду відсутні сумніви, а саме:
- протокол про адміністративне правопорушення Серії АПР18 674300 від 26.05.2020р.
Надаючи оцінку доводам захисника про те, що протокол був складений працівниками поліції через три дні після події, що суперечить вимогам ст.. 254 КУпАП про те, що протокол складається не пізніше 24 годин з моменту виявлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, суд зазначає, що моментом виявлення особи є момент, коли уповноважена посадова особа зібрала достатньо доказів для доведення винуватості особи в суді. Протокол складений 26.05.2020р., що цілком узгоджується з часом, який, з урахуванням всіх обставин справи, міг бути необхідним для збирання доказів працівником поліції.
- письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_1
- протокол від 24.05.2020р. про прийняття заяви ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення
- довідку КЗОЗ Добропільська ЛІЛ від 17.06.2020р. дана ОСОБА_3 у тому, що він оглянутий хірургом амбулаторії № 2 Добропільської ЛІЛ. Діагноз: рубці лівої привушної ділянки (зі слів наслідки укусу невідомого собаки від 23.05.2020р.).
Доводи захисника про те, що вказана медична довідка не може бути належним доказом у справі, оскільки не узгоджується з відомостями, які відсутні в протоколі від 24.05.2020р. про прийняття заяви ОСОБА_2 про вчинення кримінального правопорушення, суд вважає надуманими, оскільки прочерки, які вчинені працівником поліції у відповідних графах, як-то особи, яких підозрює заявник, шкода, яку завдано правопорушенням, не свідчить про те, що при прийнятті заяви заявником ОСОБА_2 , було вказано про їх відсутність, тобто, протокол не містить категоричних тверджень від заявниці у відповідних графах.
Отже, сукупність досліджених судом доказів, які були зібрані у справі про адміністративне правопорушення, свідчить про доведеність вини ОСОБА_1 у тому, що він своїми діями вчинив вигулювання собаки без наморднику, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людини, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 154 КУпАП.
Обставин, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Суд, вивчивши докази, враховуючи характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, наслідки правопорушення, особу правопорушника, встановивши, що в діях правопорушника міститься склад адміністративного правопорушення, ч. 2 ст. 154 КУпАП., вважає за доцільне застосувати відносно нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу з конфіскацією тварини.
Згідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору встановлюється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Керуючись ст.ст.173-2,221,283,284КУпАПУкраїни, ЗУ «Про судовий збір»,суд,-
ПОСТАНОВИВ
Роз`яснити, що у відповідності з вимогами ст.ст. 307, 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладання штрафу, постанова про накладання штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова суду може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Добропільський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Повний текст постанови складений 27.07.2020р.

Суддя А.М. Левченко