Дата документу 16.07.2020
Справа № 937/4733/20
Провадження № 3/937/1389/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Бахаєв І.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізької області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи підприємця, пенсіонера, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

25 червня 2020 року о 12.00 год. на території кафе «Камиши», розташованого за адресою: Мелітопольський р-н, с. Семенівка, вул. Миру, 44, ОСОБА_1 перебував без вдягнутих засобів індивідуального захисту зокрема респіратора або захисної маски, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно, а також не забезпечив проведення температурних скринингів працівників кафе, наявність антисептиків, паперових рушників у сан вузлах, проведення волого прибирання приміщень та поверхонь кожні дві години, обробка рук антисептиком, дотримання соціальної дистанції відвідувачами закладу, чим порушив п.п.1.13 постанови КМУ від 17.06.2020 № 500, п. 1 додатку до протоколу регіональної комісії з питань ТЕБТАНС в Запорізькій області від 22.06.2020 № 24 Постанову головного санітарного лікаря України № 32від 12.06.2020.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Відповідно до абз. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вина ОСОБА_1 підтверджується протоколом АПР18 № 623824, поясненням правопорушника.

У відповідності до положень ст. 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, є одним з носіїв доказів в справі про адміністративне правопорушення.

Іншими джерелами доказів є пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до положень ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Аналізуючи матеріали адміністративної справи, пояснення ОСОБА_1 , суд виходить з наступного.

ОСОБА_1 визнав повністю свою провину та щиро розкаявся у скоєному. Його діями не спричинено наслідків захворювання пасажирів, хворобою, відносно якої встановлено карантин.

ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності вперше, пенсіонер.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Тому суд, вивчивши матеріали справи, вислухавши учасників процесу, враховуючи, особу винного, малозначність вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у справі, звільнивши ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Керуючись ст.ст. 22, 36, 44-3, 284 КУпАП , суддя

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з малозначністю вчиненого правопорушення, звільнивши його від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Мелітопольський міськрайонний суд в продовж 10 днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ: І.М. БАХАЄВ