Провадження № 3/127/5403/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.09.2020 м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Вишар І.Ю., розглянувши матеріали, що надійшли з Управління патрульної поліції у Вінницькій області про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працююча, проживаюча за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Водій ОСОБА_1 30.06.2020 року о 15 год. 05 хв. в м.Вінниці по вул. Чорновола 19, в порушення вимог п. 2.9(а) ПДР України, керувала транспортним засобом марки «Toyota Prius», д.н.з. НОМЕР_1 , під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції(барбітуратів). Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом в закладі охорони здоров`я КЛ ВОНД «Соціотерапія» в пристуності лікаря нарколога,висновок №2207.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнала.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У ст. 251 КУпАП зазначено, що докази у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, п. 2.9. Правил дорожнього руху, передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

З п. 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 р., вбачається, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

З матеріалів справи вбачається, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адімінітсративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена матеріалами справи, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 364029 від 30.06.2020 року, медичним висновком №2207, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння, рапортом поліцейського.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_1 про призначення судово-медичної токсикологічної експертизи, оскільки в матеріали справи про адміністративне правопорушення містять достатньо доказів для прийняття судом рішення, Крім того, відповідно до чинного КУпАП існують строки розгляду справи, а відтак подання ОСОБА_1 чисельних клопотань суд розцінює як намагання останньої затягнути розгляд справи з метою уникнення від відповідальності.

Крім того, судом не прийнято до уваги пояснення ОСОБА_1 надані в судовому засіданні, оскільки вони спростовується матеріалами справи, а тому невизнання вини судом розцінюються як намагання правопорушника уникнути відповідальності.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при призначенні покарання суд враховує, що ОСОБА_1 є особою, яка підлягає адміністративній відповідальності, обставин що пом`якшують чи обтяжують відповідальність правопорушника судом не встановлено, вказаним правопорушенням не заподіяно майнової шкоди.

Крім того, судом встановлено, ОСОБА_1 , не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив грубе, суспільно-небезпечне порушення Правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражала на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволила собі керувати транспортом в стані наркотичного сп`яніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно дост. 23 КУпАПадміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення ним нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Відповідно до Закону України "Про судовий збір" з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Враховую вищевикладене, керуючись ст. ст. 23, 33, ч. 1 ст. 130, 280 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн. на користь держави.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга протягом 10-ти діб з моменту її винесення.

Суддя