Справа № 157/126/20
Провадження №3-в/157/30/20
ПОСТАНОВА

25 вересня 2020 року місто Камінь-Каширський

Суддя Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамула Б.С., розглянувши заяву Державної судової адміністрації України про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання,

встановив:

22 вересня 2020 року Державна судова адміністрація України звернулася до суду із заявою, в якій просить поносити строк пред`явлення до виконання постанови Камінь-Каширського районного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 157/126/20 в частині стягнення із ОСОБА_1 судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп.

Заяву мотивує тим, що постановою Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 лютого 2020 року, яка 21 лютого 2020 року набрала законної сили, стягнуто із ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору. Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закон) стягувачем є Державна судова адміністрація України. На даний час строк пред`явлення вказаної вище постанови до виконання закінчився. Причинами пропуску строку вказує обмежену кількість осіб, які займаються виконанням постанов, значну кількість виконавчих документів, які надійшли на адресу ДСА України з 1 січня 2020 року та здійснення претензійно-позовної роботи в частині усунення недоліків у виконавчих документах судів і поновлення строку на пред`явлення їх до виконання. Також однією з причин заявник вказав ряд обмежень введених постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та рядом інших нормативних актів, які, в свою чергу, негативним чином вплинули на можливість якісного та своєчасного опрацювання документів, що надходять до ДСА України.

Посилаючись на викладене вище, просить поновити строк пред`явлення до виконання постанови Камінь-Каширського районного суду від 10 лютого 2020 року у справі № 157/126/20 в частині стягнення із ОСОБА_1 судового збору у розмірі 420 грн. 40 коп.

В судове засідання представник ДСА України не з`явився, у поданій заяві просив справу розглянути без його участі.

Проаналізувавши матеріали справи, приходжу до висновку, що є підстави для поновлення строку пред`явлення постанови до виконання.

Згідно зі ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст. 305 КУпАП контроль за правильним і своєчасним виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення здійснюється органом (посадовою особою), який виніс постанову, та іншими органами державної влади в порядку, встановленому законом.

З матеріалів справи вбачається, що постановою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 лютого 2020 року у справі № 157/126/20 (провадження № 3/157/162/20) ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 гривень. Крім того, з нього в дохід держави стягнуто 420 гривень 40 копійок судового збору.

Відповідно до ст. 124, ч. 1 ст. 129-1 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання

Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» (далі Закону) відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 15 Закону за рішеннями про стягнення в дохід держави коштів або вчинення інших дій на користь чи в інтересах держави, прийнятими у справах про адміністративні правопорушення, та за рішеннями, прийнятими у кримінальних провадженнях, стягувачем виступає державний орган, який прийняв відповідне рішення або за матеріалами якого судом прийнято відповідне рішення.

Згідно з частин 1, 2 ст. 12 Закону виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців. Строки, зазначені в частині першій цієї статті, встановлюються для виконання рішення з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

21 лютого 2020 року вказана вище постанова набрала законної сили і 11 березня 2020 року її копію було надіслано до ДСА України для виконання в частині стягнення із ОСОБА_1 в дохід держави судового збору, яку отримано адресатом 31 березня 2020 року, що вбачається із матеріалі адміністративної справи. Строк пред`явлення вказаної постанови до виконання закінчився 23 травня 2020 року.

Згідно з ч. 6 ст. 12 Закону стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини, право на виконання рішення, яке виніс суд, є невід`ємною частиною «права на суд», а ефективний захист сторони у справі, а отже, і відновлення справедливості, передбачає зобов`язання адміністративних органів виконувати рішення (наприклад, п. 41 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997).

Європейський суд наголосив, що п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду. Таким чином, ця стаття проголошує «право на суд», одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подавати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Важко собі навіть уявити, щоб ст. 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень.

Якщо вбачати у ст. 6 Конвенції тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.

Отже, для цілей ст. 6 Конвенції, виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду».

Європейський суд також зазначив, що адміністративні органи є складовою держави, яка керується принципом верховенства права, а відтак інтереси цих органів збігаються з необхідністю належного здійснення правосуддя. Якщо адміністративні органи відмовляються або неспроможні виконати рішення суду, чи навіть зволікають з його виконанням, то гарантії, надані ст. 6 Конвенції стороні на судовому етапі, втрачають свою мету.

Аналізуючи викладене вище, дійшов висновку, що заявником пропущено строк для пред`явлення постанови до виконання з поважних причин, а тому вважаю за можливе задовольнити заяву представника ДСА України про поновлення такого строку для пред`явлення постанови Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Керуючись статтями 124, 129-1 Конституції України, статтями 304, 305 Кодексу України про адміністративні правопорушення, статтями 3, 12, 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»,

постановив:

Заяву задовольнити повністю.

Поновити строк пред`явлення до виконання постанови Камінь-Каширського районного суду Волинської області від 10 лютого 2020 року у справі № 157/126/20 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП в частині стягнення судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Б. С. Гамула