Справа № 311/2080/20
Провадження № 3/311/879/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

30.06.2020 м. Василівка

30 червня 2020 року Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., розглянувши адміністративний матеріал (протокол № 0009232 від 18.06.2020 року), який надійшов з Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області відносно: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Шепинки Вінницької області, громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В С Т А Н О В И В :

До Василівського районного суду Запорізької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 0009232 від 18.06.2020 року, складений головним спеціалістом ВДК Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області Головаха В.В., та в якому зазначається, що 18.06.2020 року о 13-55 годині, в с.Балки, при перевірці транспортного засобу, відповідно до посвідчення водія НОМЕР_1 ОСОБА_2 , який надавав послуги з перевезення пасажирів на таксі транспортний засіб державний номерний знак НОМЕР_2 , виявлено порушення здійснення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а також без одержання ліцензії на перевезення пасажирів на таксі, передбачених п.2 ч.4 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності», за що передбачено відповідальність за ч.1 ст.164 КУпАП України.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 , вважаю, що матеріал про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 , складений за ч.1 ст.164 КУпАП, підлягає поверненню до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області для належного оформлення, оскільки при складанні протоколу про адміністративне правопорушення допущено ряд порушень КУпАП.

Положеннями статті 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, в тому числі в ході складення протоколу, збору необхідних доказів, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, що зобов`язує працівників поліції належно виясняти необхідні для притягнення особи до відповідальності обставини, збирати про це докази.

Відповідно до приписів ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які факти дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Крім того, відповідно до вимог статті 256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу порушника; місце, час і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення порушника; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.

При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку ст.278 КУпАП судом встановлено ряд недоліків, які перешкоджають розгляду адміністративного матеріалу по суті, а саме: наданий до суду протокол про адміністративне правопорушення не містить у відповідності до вимог ст.256 КпАП України наступних відомостей, а саме: повних анкетних даних про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, зокрема: не зазначено у повному обсязі населений пункт місця народження ОСОБА_2 (не вказаний район Вінницької області за адміністративно-територіальним поділом), а також відсутні дані про матеріальний та сімейний стан особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, наявність на його утриманні неповнолітніх та/або непрацездатних осіб та кого саме, не долучено повних даних, які характеризують його особу за місцем фактичного проживання, наявність соціальних пільг, групи інвалідності (у разі наявності), також протокол не містить відомостей про розмір його доходів (заробітку) у разі офіційного працевлаштування особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Також, в порушення вимог ст.256 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у протоколі про адміністративне правопорушення чітко не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення (не вказано повної адреси (вулиця) населеного пункту за адміністративно-територіальним поділом).

Крім того, диспозиція ч.1 ст.164 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за провадження господарської діяльності без державної реєстрації суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування мовчазної згоди), тобто ця норма закону є бланкетною і вимагає зазначення конкретних нормативних актів, які регламентують необхідність державної реєстрації субєкта господарювання та одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, посилання на які в порушення вимог п.6 Інструкції відсутні в протоколі. Зазначений у протоколі п.2 ч.4 ст.7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» є нечинним на час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як видно, норма ст.164 КУпАП носить бланкетний характер, оскільки у наведеній диспозиції відсилає до закону, що регулює певні види господарської діяльності, отже, у протоколі про це адміністративне правопорушення мають бути чітко зазначені нормативні документи, які є чинними на час складання протоколу, із розкриттям їх суті, якими, зокрема, унормовано питання провадження господарської діяльності, ліцензування певних її видів, питання дотримання умов ліцензування тощо, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

У зв`язку з викладеним, протокол про адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, має містити посилання на відповідний нормативно-правовий акт, закон України із зазначенням конкретної статті, яка вважається порушеною, та викладено їх зміст.

Також, слід зауважити, що об`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП є суспільні відносини у сфері регулювання господарської діяльності. При цьому, господарська діяльність це будь-яка діяльність особи, спрямована на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, у разі коли безпосередня участь такої особи в організації такої діяльності є регулярною, постійною та суттєвою.

Частиною 2 ст.3 Господарського кодексу України визначено, що господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва підприємцями.

Згідно зі ст.42 Господарського кодексу України підприємництво це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Таким чином, поняття «підприємницька діяльність» («підприємництво») є складовою ширшого за обсягом поняття "господарська діяльність".

З метою визначення складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП, необхідно встановити всі характеризуючи ознаки підприємницької діяльності, основними з яких є: самостійність, ініціативність та систематичність. При цьому, чітких кількісних критеріїв систематичності (тобто, скільки разів потрібно зайнятися діяльністю для того, щоб вона вважалася підприємницькою) законодавством не встановлено. Разом з тим, пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 25 квітня 2003 року «Про практику застосування судами законодавства про відповідальність за окремі злочини у сфері господарської діяльності» передбачено, що під здійсненням особою, не зареєстрованою як суб`єкт підприємництва, будь-якого виду підприємницької діяльності з числа тих, що підлягають ліцензуванню, слід розуміти діяльність фізичної особи, пов`язану із виробництвом чи реалізацією продукції, виконанням робіт, наданням послуг з метою отримання прибутку, яка містить ознаки підприємницької, тобто провадиться зазначеною особою безпосередньо самостійно, систематично (не менше ніж три рази протягом одного календарного року) і на власний ризик.

Отже, необхідною ознакою господарської діяльності є її систематичність, виконання на професійній основі, а саме: вчинення три і більше разів. Разове вчинення зазначеної дії не утворює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

При цьому у протоколі про адміністративне правопорушення від 18.06.2020 року, в порушення вимог законодавства, не зазначено, що ОСОБА_2 здійснював господарську діяльність систематично, на постійній основі, з надання платних послуг за перевезення громадян.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не зазначено свідків, з адресами їх місця фактичного проживання, з долученням письмових пояснень цих свідків (із зазначенням їх місця проживання та повних анкетних даних), носіїв інформації у вигляді CD, DVD дисків, на яких безпосередньо зафіксовані події правопорушення та/або інші належні та допустимі докази, що на даний час унеможливлює встановлення судом всіх необхідних характеризуючих ознак підприємницької діяльності для встановлення наявності або відсутності в діях ОСОБА_2 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Також, в порушення вимог ст..280 КУпАП, поліцейським, яким складено відповідний протокол про адміністративне правопорушення, до матеріалів справи не долучено Акт вилучення грошових коштів, що унеможливлює вирішення судом питання про накладення на ОСОБА_2 відповідного додаткового стягнення, яке передбаченого санкцією інкримінованої ОСОБА_2 частини 1 ст.164 КУпАП.

Крім того, до протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 взагалі не долучено оформлених на окремому аркуші письмових пояснень ОСОБА_2 по суті правопорушення, чи безпосередньо викладених у складеному відносно нього протоколі про адміністративне правопорушення.

Вищенаведені порушення Закону при складання протоколу та оформлення по ньому матеріалів є істотними і перешкоджають провадженню у справі, та не можуть бути усунені при судовому розгляді.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують Європейську конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини у п.52 рішення від 05.02.2008 року «Романаускас проти Литви» (заява №74420/01) зазначив, що питання щодо допустимості доказів у справі це насамперед предмет регулювання національного законодавства і, як правило, саме національні суди уповноважені давати оцінку наявним у справі доказам. Суд, зі свого боку, повинен переконатися, що провадження в цілому, зокрема спосіб отримання доказів, було справедливим (див. рішення від 23 квітня 1997 року у справі «ВанМехелен та інші проти Нідерландів», № 21363/93, № 21364/93, № 21427/93 та № 22056/93, п. 50; рішення від 9 червня 1998 року у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії», №25829/94, п. 34; ухвалу від 6 травня 2003 р. щодо неприйнятності справи «Секейра проти Португалії», № 73557/01; ухвалу від 6 квітня 2004 року щодо неприйнятності справи «Шеннон проти Сполученого Королівства», №67537/01). У такому випадку Суд зобов`язаний не визначати, чи певні докази було отримано незаконно, а перевіряти, чи така «незаконність» не спричинила порушення іншого права, гарантованого Конвенцією.

Пленум Верховного Суду України у п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року визнав правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Як роз`яснено в п.12 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 року за №11, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Згідно абзацу 5 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Також, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутній опис матеріалів справи, засвідчений відповідною посадовою особою, який його склав, крім того, аркуші матеріалів справи взагалі не містять відповідної та належної нумерації, що є неприпустимим при оформленні матеріалів справи та направлення їх в суд для розгляду по суті.

Таким чином, для своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її в точній відповідності із Законом, суд приходить до висновку про повернення протоколу про адміністративне правопорушення до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області для належного оформлення, відповідно до вимог чинного законодавства України та усунення вищезазначених недоліків.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що адміністративний протокол складений неналежним чином, а тому підлягає поверненню органу, що його склав.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст.164 ч.1, 256, 278, 283, 284 КпАП України, суддя -

П О С Т А Н О В И В :

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.164 Кодексу України про адміністративні правопорушення - повернути до Управління Укртрансбезпеки у Запорізькій області - для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю. В.СИДОРЕНКО