Справа № 462/2210/20 Головуючий у 1 інстанції: Гедз Б.М.
Провадження № 33/811/806/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шаровського Романа Михайловича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу адвоката Шаровського Романа Михайловича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрано йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 04.04.2020 року о 00.10 год. на вул. Любінська, 98 у м. Львові, керував автомобілем марки «ТОYОТА camry», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу та в медичному закладі в присутності двох свідків відмовився, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, адвокат Шаровський Р.М. подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи просить скасувати постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2020 року та прийняти нову постанову, якою закрити провадження у вказаній адміністративній справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що дані, які відображені на цифровому носію доданому до матеріалів справи є неповними, відображають тільки певні процедурні фрагменти та не містять доказу керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а відтак і складу в діях останнього адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, тобто є сумнівними, а наявність сумнівів не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів.

Зазначає, що свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 були залучені та надали свої пояснення вже після написання інспектором поліції постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, а відтак не можуть однозначно стверджувати, що саме ОСОБА_1 керував автомобілем Toyota Camry д.н.з. НОМЕР_1 .

Вказує, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а відтак його дії (відмова від проходження огляду) не можуть кваліфікуватися як порушення ч.1 ст.130 КУпАП, докази керування ОСОБА_1 транспортним засобом суду не надано.

Таким чином на думку апелянта, у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченийч.1 ст.130 КУпАП, так як його вину не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятним та суперечить нормам національного та міжнародного законодавства.

В судове засідання суду апеляційної інстанції прибув захисник-адвокат Шаровський Р.М., який повідомив, що ОСОБА_1 захворів та просив проводити розгляд справи без його участі.

Заслухавши захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Шаровського Р.М. на підтримання доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення суд, відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, зобов`язаний був з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції, дотримавшись вищезазначених вимог закону, об`єктивно з`ясував та дослідив всі обставини справи і докази у ній.

Частина перша ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу на швидкість реакції, або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Аналогічні положення щодо огляду громадян на стан сп`яніння містить «Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджена наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735, зареєстрована в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за №1413/27858.

Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серія ОБ №158170 від 04.04.2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку, а також іншими доказами, які наявні в матеріалах справи, яким суд дав належну оцінку.

Крім цього, дії працівників поліції відносно ОСОБА_1 під час складення протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційний суд вважає такими, що ґрунтуються на вимогах закону, зокрема на приписах «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» і ст. 266 КУпАП.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №158170 від 04.04.2020 року складений відповідно до положень ст. 256 КУпАП, оскільки його форма та зміст відповідають вимогам діючого законодавства і він є складеним та підписаним уповноваженою на те особою та підтверджує подію і обставини правопорушення, крім цього, його дані узгоджуються з іншими доказами у справі, зокрема, з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 . Отже, він є належним та допустимим доказом у справі, який суд обґрунтовано поклав в основу доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Посилання апелянта про те, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом не знайшли свого підтвердження ні в матеріалах справи, ні під час розгляду в суді апеляційної інстанції.

Крім цього, суд першої інстанції вірно врахував, що факт керування ОСОБА_1 04.04.2020 р. о 00:10 також підтверджується постановою серії ЕАК № 2339280 від 04.04.2020 р. про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, яку не оскаржував, а сплатив штраф, тим самим погодившись з обставинами, наведеними у постанові.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до переконання, що рішення судді першої інстанції ґрунтується на основі всебічно, повно та об`єктивно з`ясованих обставин справи, вина ОСОБА_1 доводиться допустимими, належними та достатніми доказами у справі.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суддя районного суду в повній мірі врахував характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, та наклав адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП в межах безальтернативної санкції ч. 1 ст.130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для її зміни чи скасування відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

постанову судді Залізничного районного суду м. Львова від 10 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу адвоката Шаровського Романа Михайловича в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк