ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/395/20 Справа № 701/1244/20 Головуючий по першій інстанції Годік Л.С.
Категорія ч.1 ст.172-7 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю прокурора Гречаника Р.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого начальником сектору превенції Маньківського ВП ГУНП в Черкаській області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та закрито провадження по справі ,-

в с т а н о в и в:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення №25 від 10.09.2019, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника сектору превенції Маньківського ВП ГУНП в Черкській області, будучи відповідно до пп. «з» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 даного Закону, не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КпАП України та закрито провадження по справі в зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 липня 2020 року та закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В апеляційній скарзі посилається на те, що судом невірно зазначено його посаду, а саме, те що з 19.12.2016 він займає посаду начальника сектору превенції Маньківського ВП ГУНП в Черкаській області.

Вказує, що матеріали справи не дають підстав дійти висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КпАП України, оскільки надані докази є суперечливими та не підтверджують факт порушення ним вимог п.2 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», та відповідно наявності складу даного адміністративного правопорушення.

В судове засідання, призначене апеляційним судом на 07.08.2020 на 10:30 год., апелянт ОСОБА_1 не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про місце, день та час слухання справи, тоді як 07.08.2020 на електронну адресу апеляційного суду від нього надійшла заява в якій він просив апеляційний розгляд справи провести без його участі.

Згідно ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або у суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Вважаю, що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП перешкод для розгляду справи немає, а тому апеляційний розгляд можливо проводити у відсутності ОСОБА_1 , який також просив розглядати апеляційну скаргу без його участі.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку прокурора Гречаника Р.І. про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст.251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення№25 від 10.09.2019, складеного оперуповноваженим ЧУ ДВБ НП України Гладуном В.О., згідно якого, ОСОБА_1 перебуваючи на посаді начальника сектору превенції Маньківського ВП ГУНП в Черкській області, будучи відповідно до пп. «з» п.1 ч.1 ст.3 ЗУ «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 даного Закону, не повідомив не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли повинен був дізнатися про наявність у нього реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-7 КУпАП;

- пояснень від 31.07.2019, отриманих від ОСОБА_2 ;

- пояснень від 31.07.2019, отриманих від ОСОБА_3 ;

- копією витягу з наказу № 250 о/с від 12.12.2016, згідно якогоОСОБА_1 призначено начальником сектору провенції Маньківського ВП Уманського ВП ГУНП в Черкаській області;

- копією довідки ОСОБА_1 про роботу в минулому і проходження служби;

- копією зобов`язання поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених ЗУ «Про запобігання корупції»;

- копіями журналів обліку вихідних та внутрішніх документів;

- копіями журналів обліку вхідних документів;

- копіями вказівок про усунення порушень вимог КУпАП при застосуванні заходів впливу, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян № 2412 вих.18 від 21.03.2018;

- копією наказу № 34 від 21.03.2018 про притягнення до дисциплінарної відповідальності начальника сектору провенції Маньківського ВП Уманського Вп ГУНП в Черкаській області Партицького В.І.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Також погоджуюся з висновками місцевого суду про закриття провадження по даній справі на підставі ч.3 ст.38 КУпАП, оскільки на день розгляду справи судом першої інстанції строк притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності минув.

Враховуючи вищевикладене, неприйнятними є доводи апелянта, що матеріали справи не дають підстав дійти висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КпАП України, оскільки надані докази є суперечливими та не підтверджують факт порушення ним вимог п.2 ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», та відповідно наявності складу даного адміністративного правопорушення, так-як дані доводи апелянта спростовуються належними та допустимими доказами, наявними у матеріалах справи.

В свою чергу, за змістом підпункту «з» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є поліцейські.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.28 вказаного Закону, особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані, зокрема повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника.

Із матеріалів справи вбачається та достовірно встановлено місцевим судом, що наявні у ній докази вказують на те, що ОСОБА_1 , перебуваючи на посаді начальника сектору провенції Маньківськкого ВП та будучи суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією, відповідно до п.п.«3» п.1 ч.1 ст.3 Закону №1700-VII, не повідомив начальнику про конфлікт інтересів та не доклав зусиль для ініціювання перед керівництвом ГУНП в Черкаській області проведення службового розслідування за фактом невиконання постанови Маньківського районного суду від 20.01.2015 та отримав на виконання вказівку Уманської місцевої прокуратури № 2577 вих.18, тобто його вина доведена повністю.

Тоді як долучені апелянтом ОСОБА_1 докази до його заяви від 07.08.2020 не спростовують факту вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП.

Доводи апелянта ОСОБА_1 про те, що судом невірно зазначено його посаду, т.в.о. начальника сектору превенції Маньківського ВП ГУНП в Черкській області, тоді як вінз 19.12.2016 займає посаду начальника сектору превенції Маньківського ВП ГУНП в Черкській області не підлягають до задоволення, оскільки зазначене місцевим судом є не що іншим, як описка, яка не дає підстав для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

З огляду на наведене, постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 01 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-7 КУпАП та закрито провадження по справі, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба