Справа № 369/9169/20
Провадження № 3/369/4949/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

19.08.2020 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає АДРЕСА_1 , не працює, ІПН НОМЕР_1 ,

- за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив

Відповідно до протоколу АПР18 № 208680 про адміністративне правопорушення від 17.07.2020 року, передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення 17.07.2020 приблизно о 23 годині 25 хвилин ОСОБА_1 по вул. Соборності 47А

в м. Боярка, Києво-Святошинський район, Київська область, порушив постанову КМУ № 392 від 20.05.2020 року, а саме п.3 пп.16, здійснював діяльність в закладі «Sova» після 23:00 год., за що передбачена відповідальність за ст.. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився, пояснив, що 17.07.2020 року в п`ятнадцять хвилин дванадцятої прийшли працівники поліції до кафе, у працівників маски були, заклад закрився в п`ятнадцять хвилин дванадцятої. Заклад зареєстровано ФОП ОСОБА_2 , під час карантину заклад не працював , всі трудові договори були розірвано.

Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 208680 від 17.07.2020 року, пояснення ОСОБА_1 від 17.07.2020 року, диск з відеозаписом, суд дійшов висновку про необхідність закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 , з огляду на наступне.

Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП встановлена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.

Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.

Статтею 1 вказаного Закону, яка регулює визначення термінів, визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

За приписами ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (з наступними змінами та доповненнями) з 22 травня 2020 р. до 31 липня 2020 р. на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (Офіційний вісник України, 2020 р., № 23, ст. 896, № 30, ст. 1061).

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (в редакції від 11.07.2020 року) встановлено заборона робота після 23-ї та до 7-ї години розважальних закладів (нічних клубів), а також суб`єктів господарської діяльності з надання послуг громадського харчування з організацією дозвілля або без нього (ресторанів, кафе, барів, закусочних, їдалень, кафетеріїв, буфетів тощо), закладів культури, крім кінотеатрів та крім діяльності з надання послуг громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень та замовлень на винос.

Таким чином, зазначена заборона на певні види діяльності на період карантину поширюється на спеціальних суб`єктів - на суб`єктів господарської діяльності.

Дільничним офіцером поліції Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області Фатіф Р.С. відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 №206710 від 17.07.2020 інкриміновано ОСОБА_1 порушення п. 3 пп.16 постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року, не звернувши увагу на те, що заборона, викладена в п. 3 пп. 16 постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року « Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2» (в редакції від 11.07.2020 року) та наступними змінами стосується лише суб`єктів господарювання.

Відповідно до ч.1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Згідно ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не є посадовою особою господарської організації або іншої юридичної особи та не є громадяном України, який здійснює господарську діяльність та зареєстрований відповідно до закону як підприємець. Крім того, відповідно до досліджених матеріалів він є лише адміністратором бару Сова. Дільничним офіцером поліції Києво-Святошинського ВП ГУ НП у Київській області ОСОБА_3 не встановлено який суб`єкт господарювання (господарська організація чи фізична особа підприємець) здійснює діяльність закладі «Sova» по АДРЕСА_2 , та несе відповідальність за своїми зобов`язаннями.

Таким чином, забороненим видом діяльності під час карантину займалася інша особа, яка допустила до роботи свого реалізатора. При цьому така особа працівниками поліції не встановлювалася та будь-які матеріали щодо такої особи у справі відсутні, хоча саме щодо вказаної особи мав би бути складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП.

У даному випадку ОСОБА_1 не може бути суб`єктом відповідальності за роботу кафе під час карантину після 23 години, тому у його діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.

За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи вищезазначене суддя приходить до висновку, що необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 44-3, 247 п. 1, 251, 256, 280 КпАП України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.В. Хрипун