ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/821/337/20 Справа: №709/417/20 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАПГоловуючий у першій інстанції Левченко В.В. Головуючий в апеляційній інстанції Ятченко М.О.
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 липня 2020 р. м.Черкаси

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О. за участю захисника ОСОБА_1 - адвоката Солода В.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 /десять тисяч двісті/ грн., та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн.,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції, ОСОБА_1 08 березня 2020 року о 16:53 в смт. Чорнобай по вул. Центральній керував автомобілем ЗАЗ Sens д.н.з. НОМЕР_2 в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку зі згоди водія проводився у КНП "Чорнобаївська багатопрофільна лікарня", чим порушив вимоги п. 2.9а Правил дорожнього руху України, за що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з рішенням місцевого суду звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27.05.2020 щодо нього скасувати у зв`язку з недоведеністю вини обвинуваченого, а провадження у справі закрити.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт зазначав про те, що, на його думку, оскаржувана постанова є незаконною і необґрунтованою та ухваленою з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Так, апелянт зазначив, що він не погодився із результатом експрес тесту та просив провести лабораторне дослідження та погоджувався проїхати до спеціалізованої лікарської установи, а саме до Черкаського обласного наркологічного диспансеру.

Так, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (розділ III. пункт 7 Інструкції).

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів (розділ III. пункт 10 Інструкції).

Проте, згідно інформації з Чорнобаївської ЦРЛ зразки біологічного середовища ОСОБА_1 там не зберігаються.

Відповідно до п.9 Наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованого в Мінюсті України за № 1413/27858 від 11.11.2015 використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ. підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Експрес тест смужки індикаторного типу не є професійним приладом вимірювальної техніки, як того вимагає даний наказ. Так вказаний тест надає лише первинну інформацію, яка повинна бути підтверджена альтернативними методами дослідження і його результати не є стовідсотковими. При цьому вказаним тестом, не можливо коректно визначити ступінь інтоксикації організму водія, оцінити величину прийнятої дози, час останнього вживання заборонених препаратів, а також уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

Вивчивши матеріали провадження, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду першої інстанції, дослідивши мотиви і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника Солода В.М. в інтересах ОСОБА_1 , який просив задовольнити апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, а постанова місцевого суду до скасування із закриттям провадження на підставі п.7 ст.247 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Відповідно до ст.252 КУпАП, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Вважаю, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП без достатніх на те доказів.

Так, згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини обов`язкове (розділ III. пункт 7 Інструкції).

Зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності. Вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів (розділ III. пункт 10 Інструкції).

Проте, згідно інформації з Чорнобаївської ЦРЛ зразки біологічного середовища ОСОБА_1 там не зберігаються.

Крім того, експрес тест смужки індикаторного типу не є професійним приладом вимірювальної техніки, як того вимагає п.9 наказу МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015 «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованого в Мінюсті України за № 1413/27858 від 11.11.2015, результати якого можна було б покласти в основу висновку про знаходження ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння.

Так вказаний тест надає лише первинну інформацію, яка повинна бути підтверджена альтернативними методами дослідження і його результати не є стовідсотковими. При цьому вказаним тестом, не можливо коректно визначити ступінь інтоксикації організму водія, оцінити величину прийнятої дози, час останнього вживання заборонених препаратів, а також уточнення наявних речовин, що здатні спричинювати стан сп`яніння.

На думку судді судової палати з розгляду кримінальних справ суду апеляційної інстанції, все вищезазначене, особливо з врахуванням того, що ОСОБА_1 взагалі категорично не визнає факт знаходження в стані наркотичного сп`яніння 08 березня 2020 року о 16:53 в смт. Чорнобай по вул. Центральній, не доводить поза розумним сумнівом можливий факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

При цьому вважаю, що доказів вини ОСОБА_1 , на які послався місцевий суд недостатньо для того, щоб стверджувати, що винуватість ОСОБА_1 беззаперечно доведена.

Як вбачається з матеріалів провадження, висновок про перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння зроблений без проведення лабораторного дослідження його біологічної речовини, тобто без підтвердження результатів тесту та отримання заключного результату, а тому він не може бути доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП.

Один протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі також не може бути доказом вини, оскільки лише констатує порушення водієм відповідних пунктів ПДР України.

Інших об`єктивних доказів, які б підтверджували перебування ОСОБА_1 в стані наркотичного сп`яніння матеріали справи не містять.

За таких обставин, вважаю, що суд першої інстанції поверхово розглянув справу, зокрема, поверхнево дослідив в судовому засіданні медичний висновок, не звернув увагу на ту обставину, що сам медичний висновок отриманий з порушенням закону.

Будь-які інші докази, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не надані.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст.283 і 284 КУпАП. У ній. зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Враховуючи вище викладене, вважаю що рішення є незаконним, так як суд першої інстанції дослідив докази неповно та поверхово.

Отже, приймаючи до уваги вище викладене, вважаю, що суд першої інстанції допустив однобічність та неповноту судового розгляду, а викладені в постанові висновки про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. При цьому, він не обмежений її доводами, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Також апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або не обґрунтоване відхилення їх місцевим судом.

Таким чином, вважаю, що фактичні обставини вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП досліджені місцевим судом встановлені недостовірно та неповно.

На підставі вищевикладеного, вважаю, що беззаперечно не спростоване твердження апелянта про його невинуватість у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважаю, що доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення закону при розгляді адміністративного провадження стосовно нього у суді першої інстанції, знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції, а відтак свідчать про незаконність винесеної постанови місцевого суду, яка за таких обставин, не може залишатись в законній силі і підлягає до скасування із закриттям провадження за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

З врахуванням того, що подія мала місце 08.03.2020, а на день розгляду провадження та винесення постанови судом апеляційної інстанції - 03.07.2020 минуло понад 3 місяці та на теперішній час закінчився строк накладення адміністративного стягнення, передбачений ч.1 ст.38 КУпАП, то згідно з ч.7 ст.247 КУпАП провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Постанову Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 27 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 /десять тисяч двісті/ грн., та з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік; стягнуто на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн. - скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст.247 КУпАП за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова є остаточною і подальшому оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко