Справа № 263/9052/20
Провадження № 3/263/2836/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 серпня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Федоренко Тетяна Іванівна, розглянувши матеріали, які надійшли з Центрального ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка працює медичною сестрою у терапевтичному відділенні МЛ№1, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за ч.1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу від 17.07.2020 року серії ВАБ № 160837 ОСОБА_1 29.05.2020 року приблизно о 06 год. 00 хв. за адресою: АДРЕСА_3 , умисно вчинила дії психологічного характеру у відношенні свого дядька ОСОБА_2 , а саме висловлювала погрози, образи на адресу останнього, чим спричинила шкоду психічному здоров`ю та вчинила домашнє насильство. Вказаними діями ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст.173-2 КУПАП.

ОСОБА_1 у судовому засідання свою провину не визнала, зазначила, що потерпілий ОСОБА_2 її рідний дядько, який накинувся на неї та причинив їй тілесні ушкодження. Дійсно 29.05.2020 року прибоизно о 6.00 годин ранку вона перед роботою зайшла провідати свою бабу ОСОБА_3 , яка проживає разом із своїм сином ОСОБА_2 та його сім`єю. Двері квартири відчинила їй баба, дядько одразу підскочив та свтав видштовхувати бабу, а їй казати, щоб вона уходила з квартрири. Вона вступилася за бабу, тоді дядько став виштовхувати її з квартири, при цьому погрожував спустити її по сходах, вона кричала та просила викликати поліцію. Під час цих дій їй було завдано тілесних ушкоджень, вона проходила лікування у хірургічному відділенні та за її заявою порушено кримінальну справу стосовно дядька за ст. 125 КК України. Ніяких образ на адресу останнього не виказувала та не погрожувала йому, тілесних ушкоджень йому не завдавала, а лише захищалася від нього. Дядько заброняє ходити відвідувати бабу, оскільки претендує на частку квартири, яка належить бабі.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні зазначив, що у зв`язку із запровадженням на території України карантину він просив свою племіницю ОСОБА_1 до закінчення карантину не ходити до їх квартири, оскільки хвилюється про свою сім`ю, дитину-інваліда, які знаходяться у групі ризику. Пропонував зустрічатися ОСОБА_1 з бабою на дворі. 29.05.2020 року вранці ОСОБА_1 прийшла до їх квартири, він її не торкав, а лише сказав, що навіщо вона прийшла під час карантину, та став перешкоджати, щоб вона заходила, вивів її у коридор, при цьому остання схопила його за шию та стала душити, казала, що приведе свого батька для розправи з ним, погрожувала та виказувала образи. Він ніяких тілесних ушкоджень ОСОБА_1 не завдавав. Між ними є непорозуміння у поглядах. Звернувся до поліції, має висновок експерта про побої. Готовий простити ОСОБА_1 , якщо вона перестане ходити до їх квартири поки не закінчеться карантин. Стосовно нього також було складено протокол про адмінінстративне првопорушення, справу було закрито.

Свідок ОСОБА_3 суду пояснила, що конфліктна ситуація між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 триває вже давно, ОСОБА_2 її син, ОСОБА_1 - онука. Син влаштовує конфлікти, оскільки претендує на частку квартири, яка належить їй. Онука її періодично відвідує перед роботою, заносить ліки. 29.05.2020 року онука знову прийшла її провідати, вона відкрила їй вхидні двері, син підскочив до них став штовхати її, онука заступалася за неї, ОСОБА_2 виштовхав онуку ОСОБА_1 з квартири та погрожував спустити зі сходів. ОСОБА_1 ніяких погроз та образ не виказувала.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення передбачене ст.173-2 розглядається у триденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Зі змісту ст. 268 КУпАП вбачається, що при розгляді справ про адміністративне правопорушення, передбачене зокрема ст. 173-2 цього кодексу, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Частиною 1 ст.173-2 КпАП України передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 цього Кодексу).

Питання складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст. 254 КУпАП.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Суд в обов`язковому порядку повинен перевірити матеріали адміністративної справи, що надійшли до суду на їх відповідність вимогам закону, в тому числі статтям 254, 256 КУпАП.

Також ст. 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп / 2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпції, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Згідно зі ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю у діях особи складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, під час судового розгляду судом не встановлено наявність у діях ОСОБА_1 умисного вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого. Наявність непорозуміння між родичами та досліджені судом докази не може бути оцінене у даній ситуації, як насильство у сім`ї. За таких обставин провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись вимогами ст. ст. 173-2, 247, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Апеляційну скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Маріуполя.

Суддя Т. І. Федоренко