КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/685/2020
Категорія: ст.ст. 173, 185 КУпАП
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 травня 2020 року м. Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Новов С.О., за участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисників - адвокатів Мацули М.Б. та Костюченко О.І., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року,

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року, провадження щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Цією ж постановою, закрито провадження у справі за ст. 185 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Як встановлено постановою судді, згідно протоколів про адміністративне правопорушення 17.06.2019, о 18:00 - 18:05 год., ОСОБА_1 , перебуваючи по проспекту Повітрофлотському, 37 у м. Києві, вчинив злісну непокору законному розпорядженню поліцейських при виконанні службових обов`язків по охороні громадського порядку, а саме, не припинив виражатись нецензурною лайкою, погрожував та ображав працівників поліції, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП.

Крім того, 17.06.2019, о 18 год., ОСОБА_1 , перебуваючи по проспекту Повітрофлотському, 37 у м. Києві, виражався нецензурною лайкою, погрожував і ображав поліцейських нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

Не погоджуючись із зазначеним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2019 через пропуск їх з поважних причин.

Скасувати постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 23.09.2019 та винести нову постанову, якою закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 173 та ст. 185 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, а саме за відсутністю події адміністративних правопорушень.

В обґрунтування поданого клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, апелянт посилається на те, що 21.10.2019, після завершення чергового судового засідання у даній справі, суд повідомив присутнім учасникам, що видаляється до нарадчої кімнати для прийняття рішення, без посилання на орієнтовний час і дату проголошення тексту даної постанови, яка в цей день не виготовлялась та не проголошувалась, як і в жоден із подальших днів, що порушило його право бути своєчасно обізнаним із текстом судового рішення, яке породжує для нього певні юридичні наслідки.

Крім того, як зазначає апелянт, йому не було вручено оскаржувану постанову у строки, передбачені ч. 1 ст. 285 КУпАП, що призвело до порушення його права на апеляційне оскарження судового рішення, і як наслідок обмежило йому доступ до правосуддя, і жодних доказів відправки йому оскаржуваної постанови, на момент його ознайомлення із судовою справою, станом на 27.12.2019, в матеріалах справи не було.

Обґрунтовуючи подану апеляційну скаргу, апелянт вказує на те, що категорично не погоджується з винесеною постановою, так як вона винесена з істотним порушенням вимог процесуального законодавства, а висновки суду, в частині доведеності його вини, не відповідають фактичним обставинам справи та є невмотивованими.

Зокрема, як звертає увагу апелянт, в постанові зазначена дата винесення постанови 23.09.2019, що не може бути датою її складання, так як станом на 23.09.2019 ще здійснювався судовий розгляд по суті у даному провадженні, на підтвердження вказаного, судом, за власною ініціативою, було здійснено абсолютно безглузді з точки зору належності та доказовості затребуваної інформації, судові запити до правоохоронних органів на предмет встановлення інформації щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення на водія авто марки «Форд» (його сина), в салоні якого він (апелянт) був пасажиром, що послужило підставою для оголошення перерви у судовому засіданні 23.09.2019, а також, ним були подані письмові пояснення, які були зареєстровані канцелярією суду 03.10.2019, що було б неможливим за винесення кінцевого рішення суду 23.09.2019, а датою судового засідання, коли суд буцімто пішов до нарадчої кімнати для складання постанови, є 21.10.2019, після виступу учасників процесу у судовому засіданні та дослідження матеріалів, за якими робився запит суду, і таким чином, суд фізично не міг винести 23.09.2019 оскаржувану постанову.

На думку апелянта, і відсутність фіксування судом перебігу судового процесу у даному провадженні, зокрема відсутність журналу судового засідання, дає обґрунтовані сумніви щодо необ`єктивності, упередженості та незаконності судового процесу.

Крім того, як вважає апелянт, судом цілком безпідставно, в оскаржуваній постанові, наведено висновок про доведеність його вини у вчиненні висунутого йому звинувачення у вчиненні правопорушення за ст. 185 КУпАП, посилаючись лише на відеозапис з нагрудної камери поліцейського, наявного в матеріалах судової справи, оскільки, на підтвердження фактичних обставин протоколу, складеного за ст. 173 КУпАП, зазначено, що до нього додається відеозапис нагрудної камери АА00062, разом з тим, в протоколі відсутні відомості про технічний засіб, на який було здійснено відеозапис (відсутня характеристика технічного засобу фіксації) з метою перевірки законності джерела здобуття доказу, та відсутня характеристика технічного носія інформації, на який здійснювався запис, що унеможливило перевірку достовірності та автентичності наданої до суду цифрової інформації, а відтак, через недотримання вимог ст. 283 КУпАП, такий доказ, не може бути належним та недопустимим.

Також, як зазначає апелянт, до суду було подано оптичний носій у вигляді компакт диску із записом відео, на який ніяк не могло здійснюватись оригінальне записування, через очевидну невідповідність виду та розміру даного носія виду та розміру нагрудної камери поліцейського, як технічного засобу фіксації, тобто, до суду був поданий не оригінал носія, а його копія, проте, дані доводи залишилися поза увагою суду, який прийняв даний оптичний носій за допустимий доказ, формально пославшись на Інструкцію із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Разом із тим, як вказує апелянт, навіть залишивши дане відео, як доказ, фактичні дані відображені на ньому свідчать про відсутність події правопорушення, оскільки, серед наданих до суду 4 неоригінальних файлів невідомого походження, відсутній відеозапис часового проміжку з 17.49 год. по 20.10 год., у який відповідно до даних протоколу, відбулося о 18.00 год., вчинення ним правопорушення - хуліганські дії, що вказує про відсутність події адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

Водночас, на думку апелянта, суд першої інстанції, приймаючи рішення з приводу правопорушення за ст. 185 КУпАП, безпідставно навів не вірну правову підставу для закриття провадження, таку, як відсутність складу правопорушення, попри те, що за відсутності будь-яких об`єктивних доказів підтвердження існування події, яка може підпадати під ознаки правопорушення передбаченого ст. 184 КУпАП, потрібно констатувати факт її відсутності, що є первинною обставиною з`ясування при розгляді справи, та при закритті провадження належить вказати саме це формулювання, як підставу для закриття провадження.

Відтак, як вважає апелянт, суд першої інстанції, за результатами провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 185 КУпАП допустив неправильне застування норм процесуального права у вигляді невмотивованості неправильного тлумачення закону та незастосування закону, який підлягав застосуванню, що є безумовною підставою для скасування оскаржуваної ним постанови.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисників - адвокатів Мацули М.Б., Костюченко О.І., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити; перевіривши матеріали справи та доводи скарги, вважаю, що клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення підлягає задоволенню, оскільки обставини, наведені у відповідному клопотанні, дозволяють зробити висновок про те, що цей строк було пропущено з поважних причин.

Що ж стосується самої апеляційної скарги, то вона підлягає задоволенню лише частково, виходячи з наступних підстав.

Так, незважаючи на доводи, наведені в апеляційній скарзі, суддя, яка розглядала справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, у тому числі пояснення особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , надані останнім листи Департаменту патрульної поліції УПП в м. Києві та листи Солом`янського районного суду м. Києва, дійшла обґрунтованого висновку про закриття провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 185 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу, а не події адміністративного правопорушення, навівши в оскаржуваній постанові відповідні мотиви прийнятого рішення в цій частині, з якими погоджується суд апеляційної інстанції.

Разом з тим, перевіривши доводи апеляційної скарги в частині прийнятого суддею рішення за ст. 173 КУпАП, а саме щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення та наявності підстав для закриття провадження у справі в цій частині з підстав, передбачених п. 7 ст. 247 цього Кодексу, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржуване судове рішення в цій частині не може бути визнане законним та обґрунтованим, з огляду на таке.

Як обґрунтовано зазначається в постанові судді, що оскаржується ст. 173 КУАП встановлює адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Водночас, незважаючи на зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії АА № 327563 від 17 червня 2019 року, який було складено щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП та постанови судді, в якій дублюються обставини правопорушення, встановлені протоколом, а не судом, зокрема про те, що 17.06.2019 о 18:00 в м. Києві по пр-ту Повітрофлотському, 37 ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, погрожував і ображав поліцейських нецензурною лайкою, чим порушив громадський порядок і спокій громадян, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком судді про наявність в діях ОСОБА_1 дрібного хуліганства, з урахуванням наступного.

По-перше, приймаючи до уваги обставини зупинки поліцейськими транспортного засобу, в якому ОСОБА_1 знаходився в якості пасажира, а його син ОСОБА_2 в якості водія, а також подальші дії поліцейських, пов`язані із застосуванням засобів примусу, а саме засобів, споряджених речовинами сльозогінної та дратівної дії (газового балончика) та кайданків, без попереднього попередження про їх застосування, а також без дотримання загальних правил їх застосування, передбачених ч. 3 ст. 45 Закону України «Про національну поліцію», дії ОСОБА_1 , який, будучи обуреним незаконними, на його думку, діями поліцейських по відношенню до його сина, допустив нецензурні висловлювання на адресу поліцейських, не можуть бути розцінені як дрібне хуліганство, оскільки вони не були направлені на порушення громадського порядку та спокою громадян.

По-друге, крім протоколу про адміністративне правопорушення та долученого до нього відео з нагрудної камери АА-00062, яке з урахуванням наведених в апеляційній скарзі доводів не може бути визнане належним та допустимим доказом, матеріали справи не містять, а судом під час розгляду справи не встановлено будь-яких інших доказів, які підтверджували той факт, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, основними ознаками якого є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян, оскільки ділянка дороги, де було зупинено транспортний засіб та відбувались зазначені в постанові судді події не є громадським місцем, а докази того, що ОСОБА_1 порушував громадський порядок та спокій громадян взагалі відсутні.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині того, що висновки суду щодо доведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, не відповідають фактичним обставинам справи та є невмотивованими, а тому за наслідками її розгляду вважає необхідним постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року, відповідно до якої провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - скасувати та прийняти в цій частині нову постанову, відповідно до якої провадження у справі щодоОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, а в рештівказану постанову залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року у справі про адміністративне правопорушення щодо нього.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року, відповідно до якої провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення - скасувати.

Прийняти в цій частині нову постанову, відповідно до якої провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 173 КУпАП - закрити, на підставі п. 1 ст. 247 цього Кодексу, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП.

У решті постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду

С.О. Новов

Головуючий у 1-й інстанції - суддя Горбатовська С.А.