КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2642/2020 Головуючий у першій інстанції - Шевчук А.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 липня 2020 року суддя Київського апеляційного суду Ковальська В.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року про визнання винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік.

Згідно з постановою судді, 02.03.2020 року о 00 год. 27 хв. по вул. Ю.Кондратюка, 4Б, у м. Києві ОСОБА_1 керував транспортним засобом «OPEL», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: виражене тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року та закрити провадження у справі.

При цьому апелянт оспорює запис у протоколі про адміністративне правопорушення про те, що він керував транспортним засобом, зазначаючи, що насправді він зі своїми друзями перебував у своєму транспортному засобі, який був припаркований біля будинку 4-Б по вул. Ю.Кондратюка, коли до них під`їхали працівники поліції.

Апелянт стверджує, що працівники поліції поводились агресивно, вимагали у ОСОБА_1 надати документи на право управління транспортним засобом, оскільки саме він перебував на водійському сидінні.

Одного із знайомих апелянта на прізвищу ОСОБА_2 , який повідомляв, що саме він припаркував транспортний засіб, працівники поліції безпідставно затримали.

Водночас апелянт не заперечує того, що він відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки він неодноразово заявляв, що не керував транспортним засобом.

Враховуючи те, що ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність саме за керування в стані сп`яніння, в діях ОСОБА_1 , на думку апелянта, відсутній склад адміністративного правопорушення, оскільки він не керував транспортним засобом.

Заслухавши поясненняОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з таких підстав.

Висновок, викладений у постанові судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, при обставинах, встановлених судом відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами: даними протоколу про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків, відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

В апеляції ОСОБА_1 , власне, не заперечується та обставина, що він відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, апелянт заперечував лише те, що він керував транспортним засобом.

Проте, пояснення ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом не підтверджуються наявними у справі доказами, натомість спростовуються відеозаписом з нагрудної камери поліцейського.

Так, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що події відбуваються поблизу дитячого майданчика у дворі житлового будинку по АДРЕСА_1 .

ОСОБА_1 , маючи видимі ознаки алкогольного сп`яніння, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, спочатку відмовлявся надати поліцейським посвідчення водія, посилаючись на те, що його немає. Присутній при цьому інший чоловік з ознаками алкогольного сп`яніння, також викрикував, що посвідчення водія немає, та звертаючись до ОСОБА_1 повторював: "Ти не керував".

Також з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що ОСОБА_1 заперечував причетність до автомобіля, у якому він перебував, від якого мав ключ, яким замкнув двері автомобіля, та відмовлявся надати поліцейський запис з відеореєстратора автомобіля.

Оскільки один з присутніх чоловіків з явними ознаками алкогольного сп`яніння поводився неадекватно, кричав, на зауваження поліцейських про припинення порушення ним тиші у дворі житлового будинку в нічний час не реагував, поліцейськими був викликаний інший наряд поліції для затримання цієї особи.

З розмов між поліцейськими, які перебували на місці події, та які прибули на місце події на виклик, і ОСОБА_1 , убачається, що ОСОБА_1 управляв автомобілем, який переслідувався поліцейськими.

Після цього ОСОБА_1 надав поліцейським посвідчення водія та документи на автомобіль, наголошуючи на тому, що автомобіль належить не йому, а іншій особі, відсилаючи всі претензії до власниці авто та відмовляючись забирати у поліцейських технічний паспорт на автомобіль після складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Отже, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що спочатку присутній на місці події чоловік, а за ним і ОСОБА_1 , намагалися заперечити ту обставину, що ОСОБА_1 управляв автомобілем «OPEL», д.н.з. НОМЕР_1 , проте ніхто з присутніх на місці події осіб не спростували того, що автомобіль з поліцейськими прибув до місця події за автомобілем, який прибув до дитячого майданчика у дворі житлового будинку, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, по АДРЕСА_1.

Позаяк, висновок, викладений у постанові судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року про те, що ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, управляв автомобілем «OPEL», д.н.з. НОМЕР_1 підтверджуються наявним у справі доказом, у судді апеляційного суду відсутні підстави для скасування постанови судді та закриття провадження у справі за відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Отже, постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 необхідно залишити без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Оболонського районного суду м. Києва від 15 квітня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова судді апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду В.В. Ковальська