ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7639/20Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 33/817/266/20 Доповідач - Коструба Г.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І.

розглянувши адміністративну справу з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника адвоката Рукавця О. В. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , приватного підприємця

В С Т А Н О В И В:

Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29 травня 2020 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови складає 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Цією ж постановою стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Як вбачається із змісту даної постанови, ОСОБА_1 01 травня 2020 р. о 17 год. 52 хв. в місті Тернополі по вул. Львівська керував т/з марки Mersedes Benz S 600 номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою технічного приладу газоаналізатора Драгер Алкотест 6810 №0295 (повірка дійсна до 30.10.2020), на табло якого висвітило результат 1,89 проміле, чим порушив вимоги пункту 2.9 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить строк на апеляційне оскарження поновити, оскільки справа була розглянута без його участі і він не був належним чином повідомлений про розгляд справи, а копію оскаржуваної постанови отримав лише 15 червня 2020 року, тому є всі підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження, постанову місцевого суду скасувати, закривши провадження у справі в звязку з відсутністю в його діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Стверджує, що докази, на які послався місцевий суд у своєму рішенні, не доводять його винуватість, - вони фіксують лише факт його перебування в автомобілі, але не факт керування цим автомобілем, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП.

Крім того, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 , суд позбавив його права скористатись правовою допомогою, чим порушив право на захист, що є підставою для скасування постанови.

Розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Рукавця О. В., які в судовому засіданні апеляційного суду просили скасувати рішення суду першої інстанції, закривши провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, прихожу до висновку, що строк на апеляційне оскарження рішення місцевого суду слід поновити, а в задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, оскільки прийняте судом рішення є законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не зявився, надіславши до суду заяву про відкладення слухання справи у звязку з виконанням постанови КМ України від 20.05.20 № 392 Про встановлення карантину з метою запобігання поширення на території України гострої респіраторної хвороби COVID 19 та піклуванням про своє здоровя.

Тим не менш, судом клопотання було відхилене, а справа про адміністративне правопорушення була розглянута за відсутності скаржника, відповідно, строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, а тому підлягає поновленню.

Що стосується суті оскаржуваної постанови, то суд першої інстанції відповідно до вимог ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП всебічно, повно та об`єктивно дослідив обставини вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення і дійшов правильного, законного та обґрунтованого висновку про доведеність його вини у порушенні п. п.(а) п. 2.9 Правил дорожнього руху України та, відповідно, вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, згідно з рапортом поліцейського взводу № 1роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській обл. ДПП сержанта поліції Михайлишин Х. О., 01.05.20 під час несення служби на службовий планшет надійшло повідомлення про те, що водій т/з марки Mersedes Benz S 600 номерний знак НОМЕР_1 , можливо, знаходиться в стані алкогольного спяніння.

Під час спілкування з водієм були виявлені ознаки алкогольного спяніння.

В подальшому в присутності двох свідків на водія зазначеного автомобіля був складений протокол про адміністративне правопорушення за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Аналогічного змісту був складений і електронний рапорт від 01.05.20 о 17.45 год. про те, що від гр. ОСОБА_2 ( із зазначенням номеру мобільного телефону останнього) надійшло повідомлення, що в сторону м. Тернополя рухається автомобіль марки Mersedes Benz S 600 номерний знак НОМЕР_1 , водій якого можливо знаходиться в стані алкогольного спяніння.

По приїзду працівників поліції на місце події було виявлено водія автомобіля Mersedes Benz S 600 номерний знак НОМЕР_1 , який погодився пройти огляд на стан алкогольного спяніння за допомогою газоаналізатора «Drager» Alcotest 6820 № 0295 2 (повірка дійсна до 30.10.2020 року), на табло якого висвітився результат 1.89 проміле.

Огляд на стан алкогольного спяніння проводився в присутності двох свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 423026 від 01.05.20, згідно якого ОСОБА_1 01.05.20 о 17.52 год. в м. Тернополі по вул. Львівський керував транспортним засобом в стані алкогольного спяніння, чим порушив вимоги п. п. а) п. 2. 9 КУпАП.

Тобто ОСОБА_1 вчинив дії, якими порушив вимоги підп. а) п. 2.9 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта з приводу того, що автомобілем він не керував, а лише очікував свого водія, вважаю необґрунтованими та такими, що надані з метою уникнення ним адміністративної відповідальності, оскільки той факт, що автомобілем Mersedes Benz S 600 номерний знак НОМЕР_1 , керував він, підтверджується відеозаписом, долученим до протоколу про адміністративне правопорушення, згідно якого саме ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції перебував на водійському сидінні, інших пасажирів у салоні автомобіля не було, будь-яких пояснень останній протягом всього періоду відеозапису не надавав.

Не грунтуються на законі і твердження апелянта про те, що місцевий суд, розглянувши справу за відсутності ОСОБА_1 , порушив його право на захист.

Так, в судове засідання апеляційного суду останній зявився із захисником, попередньо уклавши з ним угоду № 50/20-а про надання правової допомоги від 22.06.20, і, таким чином, повністю реалізував своє право на захист, в тому числі і щодо рішення місцевого суду, яке не вступило в законну силу на момент його перегляду в апеляційному суді.

Безпосередньо ці обставини дали можливість суду першої інстанції зробити висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вбачаю ці висновки обґрунтованими.

При призначенні адміністративного стягнення судом належним чином виконані вимоги ст. 33 КУпАП та накладено адміністративне стягнення в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування чи зміни не вбачаю.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Строк на апеляційне оскарження поновити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської обл. від 2 травня 2020 р., якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що на день винесення постанови становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя