ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1097/20 Справа № 175/1658/20 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О. М. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу захисника Павленко Олени Георгіївни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Дніпропетровська, громадянки України, зареєстрованого по АДРЕСА_1 , проживаючого по АДРЕСА_2 , ФОП, -

визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 17 000 гривень.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 07 травня 2020 року о 17:00 годині, ОСОБА_1 будучи суб`єктом господарювання, не припинив свою діяльність магазину «ІНФОРМАЦІЯ_2» за адресою: АДРЕСА_3 та здійснював приймання відвідувачів і продаж алкогольних виробів на розлив, всупереч встановленій забороні передбаченій пп. 8 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211, чим порушив правила щодо карантину людей визначені цією постановою та Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та скоїв правопорушення передбачене ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою захисник Павленко О.Г. в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження по справі закрити, через відсутність складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим, оскільки жоден свідок в судовому засіданні допитаний не був, свідок ОСОБА_2 продавцем магазину ніколи не була, будь-яких об`єктивних доказів, які б свідчили про скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Вказує, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, він здійснює свою підприємницьку діяльність не в барі, як зазначено в протоколі, а в неспеціалізованому магазині продуктами харчування, тютюновими виборами та алкогольними напоями, на час складання протоколу в магазині він не перебував.

Також зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не вказане посилання на конкретну норму закону щодо дотримання вимог в умовах карантину, що є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому даний протокол є неналежним доказом.

Вислухавши ОСОБА_1 та його захисника Павленко О.Г. на підтримку апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи поданої апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу, суддя дійшов обґрунтованого висновку про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44 - 3 КУпАП.

Відповідно до ст. 44 - 3 КУпАП, порушення правил щодо карантину людей, санітарно - гігієнічних, санітарно - протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року за № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» було передбачено ряд заборон, в тому числі, заборону на роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення.

Висновок судді суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, за зазначених у постанові обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення від 07 травня 2020 року серії АПР 18, який за своїм змістом відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів не викликає; письмовими поясненнями свідків, фотокартками з місця події, рапортом працівника поліції, копіями ліцензії та копіює витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

З досліджених суддею першої інстанції доказів вбачається, що ОСОБА_1 будучи власником "ІНФОРМАЦІЯ_2" здійснював заборонений вид господарської діяльності, відповідно до положення постанови КМУ від 11 березня 2020 року за № 211.

Крім того, в судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 не заперечував той факт, що його продавцем було здійснено продаж алкоголю на розлив.

За таких обставин, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 44 - 3 КУпАП є обґрунтованим.

Доводи апеляційної скарги з приводу не відповідності протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП є необґрунтованими, оскільки останній складений в загальнодоступній формі та державною мовою, крім того містить посилання на відповідні норми правових актів, які на думку працівників поліції, було порушено ОСОБА_1 , зокрема, статтю 44 - 3 КУпАП та постанову КМУ від 11 березня 2020 року за № 211.

Твердження апеляційної скарги з приводу того, що ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем, він здійснює свою підприємницьку діяльність не в барі, як зазначено в протоколі, а в неспеціалізованому магазині продуктами харчування не заслуговують на увагу, оскільки відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у останнього передбачені такі види діяльності як роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, інші види роздрібної торгівлі поза магазином, діяльність ресторанів, надання послуг харчування, обслуговування напоями.

Також не заслуговують на увагу й доводи апеляційної скарги про те, що жоден свідок в судовому засіданні допитаний не був, оскільки в матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків, а у відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Переконливих доводів, які б безумовно спростовували висновки судді, викладені в постанові і були підставами для її скасування та закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, як про те ставить питання апелянт, ним не наведено і при розгляді апеляційної скарги не встановлено.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено судом з додержанням вимог статті 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції частини статті за дане правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень, як самим правопорушником так і іншими особами, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов до вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44 - 3 КУпАП, а тому підстави для скасування постанови судді відсутні.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу захисника Павленко Олени Георгіївни в інтересах особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 03 серпня 2020 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун