Справа № 369/6210/20
Провадження № 3/369/3527/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

31.07.2020 року м. Київ

суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Хрипун Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрована та проживає АДРЕСА_1 , працювала інспектором Ірпінського міськрайонного відділу філії Державного установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, ІПН НОМЕР_1 ,

- за ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Встановив

Відповідно до протоколу № 109 про адміністративне корупційне правопорушення від 18.05.2020 року, передбачене ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення

ОСОБА_1 , обіймаючи по 30.11.2018 посаду інспектора Ірпінського міськрайонного відділу філії Державного установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, будучи особою начальницького складу кримінально-виконавчої служби, маючи спеціальне звання лейтенанта внутрішньої служби, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «д» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУКпАП, на якого поширюється дія Закону, порушила вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 даного Закону України «Про запобігання корупції» та пп.2 ч. 5 Розділу ІІ та пп. 2 ч. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, під час припинення виконання функцій держави несвоєчасно 07.08.2019 без поважних причин подала декларацію перед звільненням за період, неохоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2018 по 30.11.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до протоколу № 110 про адміністративне корупційне правопорушення від 18.05.2020 року, передбачене ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення

ОСОБА_1 , обіймаючи по 30.11.2018 посаду інспектора Ірпінського міськрайонного відділу філії Державного установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, будучи особою начальницького складу кримінально-виконавчої служби, маючи спеціальне звання лейтенанта внутрішньої служби, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «д» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУКпАП, на якого поширюється дія Закону, порушила вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 даного Закону України «Про запобігання корупції» та пп.2 ч. 5 Розділу ІІ та пп. 2 ч. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, під час припинення виконання функцій держави несвоєчасно 07.08.2019 без поважних причин подала декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про пробацію» пробація - це система наглядових та соціально-виховних заходів, що застосовуються за рішенням суду та відповідно до закону до засуджених, виконання певних видів кримінальних покарань, не пов`язаних з позбавленням волі, та забезпечення суду інформацією, що характеризує обвинуваченого. Органом пробації є центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері пробації. До персоналу органу пробації належать працівники, які відповідно до повноважень, визначених цим Законом та іншими законами України, виконують завдання пробації.

Відповідно до ст. 19 Закону України «Про пробацію» права, обов`язки, відповідальність, правовий та соціальний захист персоналу органу пробації визначаються Законом України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» та цим законом

Відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 14 Закону України « «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» служба в Державній кримінально-виконавчій службі України є державною службою особливого характеру , яка полягає у професійній діяльності придатній до неї за станом здоров`я і віком громадян України. Час проходження служби в Державній кримінально-виконавчій службі України зараховується до страхового стажу, роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до закону.

Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» до персоналу Державної кримінально-виконавчої служби України належать особи рядового і начальницького складу, перелік яких, передбачений ч. 6 ст. 14 даного закону.

Так, наказом Державної пенітенціарної територіальної служби № 55/ос 17 від 30.05.2017 ОСОБА_1 присвоєно спеціальне звання лейтенанта внутрішньої служби, яке відповідно до вказаного Закону належить до середнього начальницького складу кримінально-виконавчої служби.

Отже, лейтенант внутрішньої служби ОСОБА_1 є особою середнього начальницького складу кримінально-виконавчої служби.

При прийомі на службу згідно з ч. 4 ст. 14 Закону України « «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» ОСОБА_1 прийняла присягу працівника Державної кримінально-виконавчої служби України.

Відповідно до наказу Державної установи «Центр пробації» від 26.06.2018 № 53/к лейтенанта внутрішньої служби ОСОБА_1 , яка перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, з 01.07.2018 призначено на посаду інспектора Ірпінського міськрайонного відділу філії Державної установи «Центр пробації» у Київській області.

Згідно з ч. 8 ст. 14 Закону України « «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» на осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби України поширюються вимоги та обмеження, встановлені Законом.

Відповідно до пп. «д» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування особи рядового і начальницького складу державної кримінально-виконавчої служби.

Отже, ОСОБА_1 , будучи особою середнього начальницького складу кримінально-виконавчої служби, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону та є суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Абзацом 1 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи зазначені у п.1, підпунктах «а» і «в» п.2, п.5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функції держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Абзацом 2 ч. 2 ст. 45 Закону визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність зазначену в підпунктах «а» і «в» п.2, п.5 ч. 1 ст. 3 цього Закону, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається не пізніше для такого припинення. Якщо припинення зазначених функції відбулося з ініціативи роботодавця, декларація подається не пізніше двадцяти робочих днів з дня, коли суб`єкт дізнався чи повинен був дізнатися про таке припинення.

Декларація суб`єкта декларування, який припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, охоплює період, який не був охоплений деклараціями, раніше поданими таким суб`єктом декларування, та містить інформацію станом на останній день такого періоду.

Відповідно до підпункту 3 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016,

декларація суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подається до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено таку діяльність. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року.

Встановлено, що наказом Державної установи «Центр пробації» від 21.11.2018 № 154/к ОСОБА_1 з 30.11.2018 звільнено з посади інспектора Ірпінського міськрайонного відділу філії Державного установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області на підставі п.5 статті 23 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України» за власним бажанням. Підставою звільнення був рапорт Гончаренко Є.І.

Відповідно до підпункту 2 пункту 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК № 3 від 10.06.2016, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 15.07.2016 за № 959/29089, у редакції наказу НАЗК від 12.12.2019 № 168/19 декларація, яка подається відповідно до абз. 1 ч. 2 ст. 45 Закону, не пізніше 20 робочих днів з дня припинення діяльності, пов`язаною з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншої діяльності, зазначеної у пп. а п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону.

У ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію перед звільненням за період, неохоплений раніше поданими деклараціями, упродовж часу з 00:00 год. 03.12.2018 (наступний робочий день після дати звільнення) по 23:59 год. 02.01.2019.

У ОСОБА_1 виник обов`язок подати декларацію після звільненням за 2018 рік до 01 квітня 2019 року.

Відповідно до публічної доступної інформації, оприлюдненої на офіційному сайті НАЗК (https://portal.nazk.gov.), декларацію перед звільненням за період, неохоплений раніше поданими деклараціями (з 01.01.2018 по 30.11.2018) ОСОБА_1 подала лише о 13 год. 10 хв. 07.08.2019, тобто несвоєчасно, без поважних причини.

Відповідно до протоколів № 109 та № 110 про адміністративне корупційне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративне правопорушення, датою вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, ОСОБА_1 є дата не пізніше якої суб`єкт декларування повинен був подати декларацію перед звільненням особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто 00 год. 00 хв. 03.01.2019.

Фактичним моментом виявлення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є дата зібрання усіх матеріалів перевірки та подання рапорту про виявлення всіх необхідних ознак складу правопорушення.

Місце вчинення правопорушення в даному випадку є невизначеним, оскільки ОСОБА_1 мала можливість подати зазначені декларацію через мережу Інтернет у будь-якому місці. Але оскільки в останньої виник обов`язок подати декларацію перед звільненням у період 20 робочих днів після припинення повноважень, то місцем вчинення правопорушення слід вважати адресу місця її реєстрації, а саме : АДРЕСА_1 .

В судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, пояснила, що при звільненні працівники відділу кадрів їй не повідомили про необхідність подання такої декларації, потім вона забула.

В судове засідання з`явився прокурор Києво-Святошинської місцевої прокуратури Київської області Звягінцева М.О., яка пояснила, що ОСОБА_1 , обіймаючи по 30.11.2018 посаду інспектора Ірпінського міськрайонного відділу філії Державного установи «Центр пробації» у м. Києві та Київській області, будучи особою начальницького складу кримінально-виконавчої служби, маючи спеціальне звання лейтенанта внутрішньої служби, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення згідно з пп. «д» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст. 172-6 КУКпАП, на якого поширюється дія Закону, порушила вимоги абз. 1 ч. 2 ст. 45 даного Закону України «Про запобігання корупції» та пп.2 ч. 5 Розділу ІІ та пп. 2 ч. 5 розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - Реєстр), затвердженого рішенням НАЗК від 10.06.2016 № 3, під час припинення виконання функцій держави несвоєчасно 07.08.2019 без поважних причин подала декларацію перед звільненням за період, неохоплений раніше поданими деклараціями з 01.01.2018 по 30.11.2018, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 172-6 КУпАП. Та несвоєчасно 07.08.2019 без поважних причин подала декларацію за 2018 рік після звільнення, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1ст. 172-6 КУпАП.

Винність ОСОБА_1 підтверджується протоколом № 109 про адміністративне правопорушення від 18.05.2020 року, протоколом № 110 про адміністративне правопорушення від 18.05.2020 року та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

Таким чином, враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості, та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, є всі підстави для притягнення її до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст.ст. 34, 35, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення обставинами, які пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , суд визнає щире каяття, визнання своєї вини, обставин, які обтяжують відповідальність ОСОБА_1 судом не встановлено, відповідно до ст. 21 Кодексу України про адміністративне правопорушення підстав для передачі матеріалів відносно ОСОБА_1 на розгляд громадській організації, трудовому колективу не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 Кодексу України про адміністративні правопорушення якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи особу порушниці, і характер правопорушення, вважаю за можливе обрати стягнення у вигляді штрафу .

Керуючись ст. 172-6 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Постановив

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 172-6 ч. 1 КУпАП, піддати адміністративному стягненню у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 /вісімсот п`ятдесят / гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 /чотириста двадцять/ гривень 40 коп.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Світлана Володимирівна Хрипун