ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/843/20 Справа № 203/729/20 Суддя у 1-й інстанції - Васіна Л. А. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності,

за участю:

захисника Шевчук О.М.

потерпілої ОСОБА_2

представника потерпілої Разбітнова К.В.

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 418845 від 12 лютого 2020 року в якому зазначено, що 13 серпня 2019 року об 11 год. 00 хв. по вул. Січеславська Набережна в районі будинку № 12 водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Volkswagen Passat», днз НОМЕР_1 , під час зміни напрямку руху не переконалась в безпеці свого маневру та допустила зіткнення з автомобілем «Hyundai Accent», днз НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . Своїми діями водій ОСОБА_1 порушила п.10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши пошкодження транспортних засобів.

Постановою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що постанова винесена з порушенням норм законодавства, при цьому, висновки суду не відповідають матеріалам та обставинам справи, суд формально і однобічно дійшов вказаних висновків, оскільки жодне із зазначених судом положень не було перевірено, встановлено та доведено, про що в матеріалах справи відсутні належні і допустимі докази наявності таких обставин, на які посилається суд.

09 жовтня 2019 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська під головуванням судді Васіної Л.А. було винесено постанову, якою адміністративну справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП закрито за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення за подіями, які мали місце 13 серпня 2019 року у місті Дніпро, по вул. Січеславська Набережна, біля будинку № 12, а саме сталась ДТП за участі т/з марки Volkswagen моделі Passаt д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 та т/з марки Hyundai моделі Accent д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_2 . Постанова набрала законної сили.

12 лютого 2020 року посадовою особою УПП в Дніпропетровській області майором Татарою Є.В. щодо обставин ДТП, яка сталась 13 серпня 2019 року було складено новий протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 418845 стосовно ОСОБА_1 , згідно якого остання, керуючи автомобілем «Вольксваген Пассат», д.н. НОМЕР_5 , під час напрямку руху не переконалась в безпеці свого маневру та допустила зіткнення з автомобілем «Хюндай Акцент», д.н. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , чим порушила п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши пошкодження транспортних засобів.

Зазначає, що при винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції грубо порушив вищенаведені норми та помилково вважав доведеними обставини справи, які не підтверджені належними доказами.

Так, на думку апелянта, суд не взяв до уваги посилання представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на той факт, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 418845 не відповідає критеріям належності та допустимості доказів, оскільки складений з порушеннями, всупереч положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», що затверджена Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року (Далі - Інструкція).

Оскільки протокол є доказом на підтвердження обставин вчинення ДТП, який в сукупності з іншими доказами мають утворювати об`єктивну сторону правопорушення, факт невідповідності його вимогам чинного законодавства та складання як поза межами строку, так і в порядку, не передбаченому чинним законодавством, виключає можливість наявності складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд не надав належної оцінки письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи, які підтверджують факт допущення порушень при складанні посадовою особою протоколу на ОСОБА_1 .

Зокрема, в матеріалах справи міститься лист № 12962/41/19/01-2019 від 04.12.2019 року, згідно якого на прохання ОСОБА_2 притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) УПП в Дніпропетровській області (за підписом начальника Калюжного А.), яким повідомлено про неможливість притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) до адміністративної відповідальності з огляду на той факт, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська вже прийнято рішення по спрямованим адміністративним матеріалам, а в резолютивній частині постанови не зазначено про встановлення порушення Правил дорожнього руху України іншими учасниками даної події та необхідності складання протоколу у відношенні водія ОСОБА_4 .

Всупереч вказаному, 12 лютого 2020 року посадовою особою УПП в Дніпропетровській області майором Татарою С.В. було складено протокол на ОСОБА_1 . При цьому, слід зазначити, що вказаний протокол складався на підставі раніше наданих пояснень та складеної в день ДТП схеми, тобто жодного нового доказу, який би підтверджував вину ОСОБА_1 у вчиненій ДТП посадовою особою досліджено не було.

Зазначає, що в оскаржуваній постанові звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення ґрунтуються на підставі заяви адвоката Василишина Р.М. та обставин іншої справи про адміністративне правопорушення № 203/3063/19 за звинуваченням ОСОБА_2 . Разом із тим важливо звернути увагу апеляційного суду, що постанова у справі № 203/3063/19 не містить висновків про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення. Більш того, постанова у справі № 203/3063/19 винесена тим самим складом суду, а саме суддею Васіною Л.А., що ставить під сумнів у об`єктивності та неупередженості розгляду справи № 203/729/20.

Посилання суду першої інстанції на показання ОСОБА_5 також не знайшли свого відображення у суді першої інстанції, адже вони не досліджувались. ОСОБА_5 в судовому засідання не допитувався.

Будучи повідомленою про місце та час розгляду справи, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, у зв`язку з чим апеляційний розгляд проведено у її відсутності за участю її захисника Шевчук О.М.

В суді захисник Шевчук О.М. підтримала апеляційної скаргу та з підстав, викладених в апеляційній скарзі, просила її задовольнити.

Потерпіла ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_6 заперечували проти задоволення апеляційної скарги, посилались на її необґрунтованість і просили залишити її без задоволення, а постанову суду без змін.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, які зводились до того, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 був складений поза межами встановлених строків, у зв`язку з чим він не може бути доказом по справі, а також, що суддя Васіна Л.А. розглядала справу стосовно ОСОБА_2 , що ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість розгляду справи, а також про відсутність доказів винуватості ОСОБА_1 , апеляційний суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд вважає, що викладений в постанові суду висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на доказах, наявних в матеріалах справи.

Винуватість ОСОБА_1 підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 418845 від 12 лютого 2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 136411 від 13 серпня 2019 року зі схемою місця ДТП до нього, письмовими пояснення ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , відеозаписом події ДТП.

Таким чином, доводи апеляційної скарги, що при винесенні оскаржуваної постанови суд першої інстанції грубо порушив вищенаведені норми та помилково вважав доведеними обставини справи, які не підтверджені належними доказами, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи.

Твердження апелянта, що суд першої інстанції безпідставно посилався в своєму рішенні на показання ОСОБА_5 , який не допитувався в судовому засідання, апеляційний суд розцінює, як необґрунтовані, оскільки в матеріалах справи містяться письмові пояснення свідка ОСОБА_5 (а.с. 7-8), на які і здійснено посилання судом першої інстанції в оскарженій постанові суду і допустимість письмових пояснень як доказів в межах справи про адміністративне правопорушення узгоджується з положеннями ст. 251 КУпАП.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_5 не був допитаний, у зв`язку з чим відсутні підстави для його допиту і у суді апеляційної інстанції відповідно до ст. 294 КУпАП.

Стосовно доводів апеляційної скарги про складення протоколу з порушенням порядку, встановленого законом, а саме поза межами строку для складання такого протоколу, то суд апеляційної інстанції зауважує, що аналогічні доводи були предметом розгляду в суді першої інстанції і яким надана належна правова оцінка, з якою погоджується і суд апеляційної інстанції.

ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує, що факт невідповідності протоколу вимогам чинного законодавства та складання як поза межами строку, так і в порядку, не передбаченому чинним законодавством, а саме Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України за №1395 від 07 листопада 2015 року, виключає можливість наявності складу адміністративного правопорушення.

Із зазначеними вище доводами, суд апеляційної інстанції не може погодитись виходячи з наступного.

Так, складення протоколу з порушенням процесуальних строків само по собі не може виключати склад адміністративного правопорушення, а стосується питання допустимості протоколу як доказу, тобто його оформлення (отримання доказу) відповідно до встановленого законом порядку.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 254 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

За змістом положень ст. 254 КУпАП, строк для складання адміністративного протоколу починає свій відлік після того, як в посадової особи, уповноваженої складати протокол, буде достатньо фактичних даних для висновку про наявність в діях чи бездіяльності особи вини у вчиненні правопорушення, наявності всіх достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, тобто після виконання всіх необхідних процесуальних дій.

Як видно з матеріалів справи, 26 грудня 2019 року начальник УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, після набрання законної сили постанови Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_2 та за заявою її представника надіслав запит на отримання копій матеріалів справи про адміністративне правопорушення за фактом вищезазначеного ДТП для вирішення питання щодо встановлення особи, в чиїх діях вбачається порушення ПДР України, що призвело до настання ДТП (а.с. 14).

Копії зазначених матеріалів, надійшли до УПП в Дніпропетровській області 15 січня 2020 року (а.с. 2) і після вжиття заходів до виклику ОСОБА_1 для складення протоколу про адміністративне правопорушення, опрацювання клопотань, пояснень та долучення до матеріалів документів про зміну прізвища 12 лютого 2020 року стосовно неї був складений протокол (а.с. 2-30).

Отже, після отримання та опрацювання додаткових відомостей, які були встановленні під час розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 , а також отриманням посадовою особою, уповноваженою складати протокол, достатніх даних для заповнення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, такий протокол стосовно ОСОБА_7 був складений.

Посилання ОСОБА_7 на порушення посадовою особою, уповноваженою на складання протоколу вимог пункту 7 Розділу Розділу ІХ Інструкції згідно з якими, уповноважена особа підрозділу поліції під час розгляду матеріалів ДТП повинен(на) в найкоротший строк, але не більше одного місяця з дати вчинення ДТП, встановити всі обставини її скоєння, вжити інших заходів щодо об`єктивного визначення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, скласти відносно такої особи протокол про адміністративне правопорушення та в п`ятиденний строк надіслати його до відповідного суду, не може бути самодостатньою підставою для визнання протоколу стосовно ОСОБА_7 недопустимим доказом, оскільки виходячи з визначення початку строку для складення протоколу, передбаченого ст. 254 КУпАП, а саме з дня отримання УПП в Дніпропетровській області нових фактичних даних для складення протоколу стосовно ОСОБА_7 , такі строки є дотриманими.

Інше тлумачення процесуальних строків складення протоколу про адміністративне правопорушення, передбачених пунктом 7 Розділу ІХ Інструкції та ст. 254 КУпАП унеможливило б досягнення завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими є, зокрема охорона прав і свобод громадян, власності, запобігання правопорушенням, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Апеляційний суд вважає необґрунтованими доводи апеляційної скарги, що суд не надав належної оцінки письмовим доказам, які містяться в матеріалах справи, які підтверджують факт допущення порушень при складанні посадовою особою протоколу на ОСОБА_1 , зокрема листу № 12962/41/19/01-2019 від 04.12.2019 року УПП в Дніпропетровській області за підписом начальника Калюжного А.П., яким повідомлено про неможливість притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_4 ) до адміністративної відповідальності, оскільки такий лист був наданий до отримання матеріалів справи № 209/3063/19 з Кіровського районного суду м. Дніпропетровська.

З огляду на вище викладене, неспроможними є і доводи апеляційної скарги, що протокол стосовно ОСОБА_1 складений на підставі раніше наданих пояснень та складеної в день ДТП схеми, без жодного нового доказу, тоді як рішення про складення зазначеного протоколу очевидно було прийнято з урахування встановлених обставин та зроблених висновків суду під час розгляду справи стосовно ОСОБА_2 .

Посилання ОСОБА_1 , що суддя Васіна Л.А. розглядала справу стосовно ОСОБА_2 , у зв`язку з чим ставить під сумнів об`єктивність та неупередженість судового розгляду справи щодо ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставним з огляду на наступне.

Обґрунтовуючи доводи апеляційної скарги про відсутність підстав для складання стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі стверджує, що постанова у справі № 203/3063/19 (головуючий суддя Васіна Л.А.) не містить висновків про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення (а.с. 130).

Крім того, в судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Шевчук О.М. повідомила, що під час розгляду цієї справи судді Васіній Л.А. не заявлявся відвід з тих підстав, що вона розглядала справу стосовно іншого водія в цій ДТП ОСОБА_2 .

Разом з тим, апеляційний суд звертає увагу, що розгляд справ про адміністративні правопорушення здійснюються виключно стосовно особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення та в його межах, тобто ті пункти ПДР України, які інкримінуються водіям, об`єктивна сторона (послідовність дій водіїв) є різними і висновки суду про наявність або відсутність порушень ПДР України в діях одного водія автоматично не стає наслідком встановлення факту порушення або відсутності порушень ПДР України в діях іншого водія. Суд, який розглядає справу не входить в оцінку дій водія щодо дотримання ПДР України стосовно якого не складений протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про помилкове посилання суду на Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 06 листопада 2015 року за № 1376 «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» і на положення цієї інструкції, є слушними, оскільки ця інструкція дійсно не регулює порядок оформлення в органах Національної поліції України матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, проте такий недолік в мотивуванні судового рішення не може бути самодостатньою підставою для скасування правильного по суті рішення суду.

Інших доводів апеляційна скарга ОСОБА_1 , які б спростовували висновки суду першої інстанції і свідчили б про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, не містить.

Таким чином, при розгляді справи порушень вимог ст. ст. 279, 280 КУпАП не допущено, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які були б підставою для скасування постанови судді та закриття провадження у справі, апеляційним переглядом не встановлено.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року залишити без задоволення.

Постанову Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та провадження по справі закрито у зв`язку із закінченням строку притягнення до адміністративної відповідальності, залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко