Справа № 509/1174/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 року смт. Овідіополь

Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Бочарова А.І.,

при секретарі Сірман Г.В.,

за участю: прокурора Ничипоренко О.,

захисника ОСОБА_1 адвоката Холостенка А.В.,

правопорушника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт.Овідіополь матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , депутата Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, ФОП, виконуючого директора кооперативу «Марін Віллас» одруженого, що має на утриманні трьох неповнолітніх дітей, зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, за ч.2 ст.172-7 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу № 71 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 10.03.2020 року, ОСОБА_1 , 27.12.2019, будучи депутатом Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області, тобто особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яка відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення та перебуваючи в приміщенні Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області та її виконавчих органів, достовірно знаючи, що в інтересах гр. ОСОБА_2 (який є його тестем), приймається рішення Таїровської селищної ради № 369-VII від 27.12.2019 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,50 га для особистого селянського господарства на території Таїровської селищної ради за адресою: АДРЕСА_2 , проголосував за його прийняття, тобто приймав рішення в умовах реального конфлікту інтересів, тобто навмисно порушив ст. ст. 28, 35 Закону України «Про запобігання корупції», 8, 18 Закону України «Про статус депутатів місцевих рад», ст. 59-1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2. ст. 172-7 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що не знайомився з рекомендованим порядком денним 21-ї сесії Таїровської селищної ради VII скликання від 27.12.2019 і йому не було відомо які питання будуть винесені на вказану сесію. Перед голосуванням з 20-го питання а ні доповідач ОСОБА_3 (начальник відділу земельних відносин управління економічного та місцевого розвитку), а ні доповідач ОСОБА_4 (голова постійної комісії з питань землеустрою та земельних правовідносин, адміністративно-територіального устрою, екології, планування забудови території, архітектури, дизайну) з означеного питання не виступали. Окрім того протягом усієї 21-ї сесії ОСОБА_1 супроводжував сильний головний біль. Під час оголошення 20-го питання «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення у власність гр. ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,50 га для особистого селянського господарства на території Таїровської селищної ради за адресою: АДРЕСА_2 », було повідомлено лише прізвище, ім`я та по-батькові вказаної особи « ОСОБА_2 ». Будь-які інші відомості (дата, місце народження, індивідуальний податковий номер тощо), які б дали змогу ОСОБА_1 під час голосування зробити висновок, що « ОСОБА_2 » дійсно його тесть, під час 21-ї сесії оголошено не було. Відтак, ОСОБА_1 прийняв участь у голосуванні з 20-го питання, оскільки йому не було достовірно відомо, що ОСОБА_2 , в інтересах якого відбувається голосування є його тестем. В подальшому, коли ОСОБА_1 стало відомо, що він приймав участь у голосуванні в інтересах особи, яка може бути його тестем, він одразу же повідомив про даний факт Таїровську селищну раду. У відповідній письмовій заяві від 27.01.2020 він вказав про можливу наявність конфлікту інтересів при виконанні своїх депутатських обов`язків на 21-ій сесії VII скликання від 27.12.2019, наголосив, що він не є членом постійної депутатської комісії із земельних питань, тому не знав про наявність 20-го питання та винесення його на розгляд сесії ради, не обговорював його з жодним з депутатів Таїровської селищної ради. В подальшому в ході голосування відчував різкий головний біль, а тому, прослухавши повістку, проголосував за 20-е питання, не знаючи його суті. Крім цього, жодна особа на 21-ій сесії не заявила про наявність з його боку конфлікту інтересів і ніхто в наступному не звертав його увагу на це.

Враховуючи наведені вище обставини, ОСОБА_1 вказав в означеній заяві про відзив свого голосу з 20-го питання на 21-ій сесії VII скликання від 27.12.2019. Окрім того, ОСОБА_1 звернув увагу суду, що його голос не був вирішальним при голосуванні, не вплинув і не міг вплинути на результати голосування.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Холостенко А.В. звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення у діях його клієнта, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП. Так, зібраними у справі доказами не доведено умисел в діях ОСОБА_1 , причинно-наслідковий зв`язок між голосуванням ОСОБА_1 і юридичними наслідками у формі прийнятого рішенні колегіальним органом відсутні, голос ОСОБА_1 з 20-го питання на 21-ій сесії VII скликання від 27.12.2019 не був вирішальним, окрім того взагалі відсутні відомості про попередження ОСОБА_1 і роз`яснення йому вимог антикорупційного законодавства, а також законодавства про місцеве самоврядування, зокрема про порядок врегулювання конфлікту інтересів.

Окрім того, під час прийняття пояснень у ОСОБА_1 порушено його право на професійну правничу допомогу, передбачене ст. 59 Конституції України. Протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією складено в порушення вимог ст. 20 Закону України «Про звернення громадян», ст. ст. 254, 256 КУпАП, в матеріалах справи відсутні відомості про те, що протокол складений уповноваженою особою, в протоколі не відображені відомості про перевірку ОСОБА_1 на предмет притягнення його до адміністративної відповідальності за скоєння адміністративних правопорушень, пов`язаних із корупцією, в порушення вимог п. 11. Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції від 06.11.2015 № 1376, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також не повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП.

В подальшому захисник звернувся до суду з клопотанням про визнання фактичних даних, що містяться в протоколі і поясненні ОСОБА_1 недопустимими доказами в справі.

Прокурор вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення повністю доведена та на нього має бути накладене відповідне адміністративне стягнення. Адже ОСОБА_1 мав можливість ознайомитися з рекомендованим порядком денним 21-ї сесії Таїровської селищної ради VII скликання від 27.12.2019 і вияснити що голосування з 20-го питання буде відбуватися в інтересах ОСОБА_2 , після чого перевірити, чи є останній його тестем.

В ході судового розгляду досліджено письмові докази:

- протокол № 71 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією від 10.03.2020 (а. с. 1 10);

- супровідний лист (а. с. 11);

- звернення (а. с. 12 13);

- витяг (а. с. 14);

- запрошення (а. с. 15);

- пояснення (а. с. 16 18);

- пояснення (а. с. 19 20);

- заява (а. с. 21);

- копія посвідчення (а. с. 22);

- запит (а. с. 23 25);

- відповідь на запит з додатками (а. с. 26 34);

- запит (а. с. 35 37);

- відповідь на запит (а. с. 38);

- рапорт (а. с. 39);

- витяг з наказу ДСР (а. с. 40);

- наказ про затвердження положення ДСР (а. с. 41);

- положення про УСР (а. с. 42 51).

Положення ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» визначає реальний конфлікт інтересів як суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень. Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.

Частина 2 ст.172-7 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Примітка до ст. 172-7 КУпАП визначає, що у цій статті під реальним конфліктом інтересів слід розуміти суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у листі № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017 року роз`яснив, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складається уповноваженою на те посадовою особою, зокрема посадовою особою органів внутрішніх справ (Національної поліції) та Національного агентства з питань запобігання корупції (п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП), і повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є:своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови,а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів…

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обставини, що виключають провадження в справі про адміністративне правопорушення передбачені ст.247 КУпАП. Зокрема, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи добуті в судовому засіданні докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП.

Так, зібраними у справі доказами жодним чином не підтверджено факт що ОСОБА_1 було достовірно відомо що він голосував з 20-го питання на 21-й сесії VII скликання від 27.12.2019 в інтересах свого тестя.

Суд не приймає як належний доказ у справі і приходить до висновку, що протокол про адміністративне правопорушення складений в порушення вимог ст. ст. 254, 256 КУпАП правопорушення, а саме: протокол складений в порушення встановлених строків його складання, під час складання протоколу ОСОБА_1 не було роз`яснено його права, передбачені ст. ст. 55, 56, 59, 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, а також не повідомлено, що справу про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст. 277 КУпАП. Протокол містить неправдиві відомості щодо попередження ОСОБА_1 про спеціальні обмеження встановлені Законом України «Про запобігання корупції», а також щодо фактичного моменту виявлення співробітником УСР правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 .

Суд також не приймає як належний доказ письмові пояснення ОСОБА_1 від 05.02.2020, які містяться в матеріалах справи, оскільки вони були відібрані до складання протоколів про адміністративні правопорушення, а також в порушення вимог ст. ст. 57, 59 Конституції України.

Обов`язок доказування вини у справах про адміністративні правопорушення покладений на посадових осіб уповноважених органів. Суд не має перебирати на себе повноваження сторони обвинувачення та самостійно збирати докази винуватості особи.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», застосовуються судами при розгляді справ як джерело права, а Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011, тобто таких, що не залишають місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18.01.1978 у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. theUnitedKingdom), n. 161, Series А заява № 25.

Вказана практика Європейського суду з прав людини в повній мірі відповідає Конституції України, ст.62 якої визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 Листа ВССУ № 223-943/0/4-17 від 22.05.2017, у цьому аспекті слід зауважити, що рішенням ЄСПЛ від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, зокрема з вимогою, щоб він був доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості і точності порушує вимогу «якості закону». В разі коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Викладені обставини свідчать про недоведеність наявності в діянні ОСОБА_1 суб`єктивної сторони правопорушення передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вказаною правовою нормою.

Враховуючи те, що зібраними у справі доказами не доведено, що ОСОБА_1 умисно голосував з 20-го питання на 21-й сесії VII скликання від 27.12.2019 в інтересах свого тестя, а відповідно наявності в його діях суперечності між приватним інтересом та його повноваженнями депутата, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання вказаних повноважень (реальний конфлікт інтересів), суддя приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративні правопорушення необхідно закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст.1, 3, 28 Закону України «Про запобігання корупції», ст.ст.172-7, 247, 256,КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7, КУпАП закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, її захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Бочаров А.І.