ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 596/863/20Головуючий у 1-й інстанції Лисюк І.О.
Провадження № 33/817/297/20 Доповідач - Коструба Г.І.
Категорія - ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 липня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Коструба Г.І. з участю особи, притягнутої до адмінвідповідальності, - ОСОБА_1 , його представника Печінки П . В . , потерпілого ОСОБА_4 та його представника Чернецького В. І., розглянувши 31 липня 2020 року справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Гусятинського районого суду Тернопільської області щодо нього від 25 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі двадцять неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 420 грн.40 коп.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 30 травня 2020 року о 21 год. 10 хв. в смт. Гусятин, по вул. Тернопільській, керуючи транспортним засобом RENAYT д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Тим самим порушив вимоги п. п. 2.3 (б), 11.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Зазначає, що хоча він і об"їжджав вибоїни на дорозі, однак перешкоди для руху зустрічним транспортним засобам не створював.

Стверджує, що на відстані близько 50-60 метрів у протилежному напрямку з перевищенням швидкості та виїжджаючи з повороту дороги рухався автомобіль марки "Тойота" під керуванням ОСОБА_4 , і саме він, не впоравшись з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху, де допустив зіткнення правими частинами автомобілів, а в подальшому виїхав на обочину дороги, де і зупинився.

Вказує, що на зустрічну смугу руху виїхав саме автомобіль TOYOTA під керуванням ОСОБА_4 , і вказана обставина підтверджується схемою місця ДТП, відповідно до якої уламки скла та місце зіткнення автомобілів відбулося саме на смузі руху автомобіля RENAYT д.н.з. НОМЕР_1 , при цьому після зіткнення автомобіль "Тойота" проїхав ще близько 30 метрів, що, на думку апелянта, свідчить про значну швидкість останнього.

Зазначає, що місцевий суд не надав значення цим обставинам, у зв"язку з чим прийшов до помилкового висновку щодо його винуватості у даній ДТП.

Крім того, як зазначає апелянт, суд першої інстанції всупереч правової позиції ВС/КАС у справі №524/5741/16-а від 20 травня 2020 року послався як на доказ вини на його письмові пояснення, які він давав на місці ДТП. Вказує, що відповідно до вказаного правового висновку визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб"єкта владних повноважень за відсутності інших належних доказів і не звільняє відповідача від доведення правомірності свого рішення.

При цьому стверджує, що свої письмові пояснення він надавав на місці ДТП під психологічним тиском батька ОСОБА_4 та його товаришів.

Також вказує, що місцевий суд всупереч вимогам ст. 251 КУпАП не надав будь-якої оцінки наявному в матеріалах справи відеозапису, який, як зазначає апелянт, доводить його невинуватість у вчиненні даної ДТП та підтверджує викладені ним як у апеляційній скарзі, так і під час судового розгляду в суді першої інстанції, обставини.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника Печінки П. В. , які просили задовольнити його апеляційну скаргу з наведених у ній підстав, потерпілого ОСОБА_4 та його представника Чернецького В. І. , які заперечували проти задоволення апеляційної скарги та просили рішення місцевого суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає.

Відповідно до ст. ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що суд першої інстанції всебічно та повно дослідив обставини справи і докази, які їх підтверджують у їх сукупності, та надав цим доказам належну правову оцінку.

Так, за змістом ст.124 КУпАП відповідальність наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п. 2.3 (б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Згідно з п. 11.3 ПДР України на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

З обставин, встановлених судом та детально наведених у постанові, вбачається, що ОСОБА_1 30 травня 2020 року о 21 год. 10 хв. в смт. Гусятин по вул. Тернопільській, керуючи транспортним засобом RENAYT д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не впорався з керуванням, виїхав на смугу зустрічного руху та скоїв зіткнення з автомобілем TOYOTA д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п.2.3(б), 11.3 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Вказані обставини підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №466396 від 30 травня 2020 року, схемою місця ДТП від 30 травня 2020 року, а також долученими до матеріалів справи письмовими поясненнями самого ОСОБА_1 , який вказав, що він 30 травня 2020 року близько 21:05 год., керуючи автомобілем "Renault Logan" д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Тернопільській в напрямку смт. Гусятина Тернопільської області, наближаючись до Біржі та обминаючи ями по смузі зустрічного руху, не помітив автомобіль "Тойота" д.н.з. НОМЕР_2 та зіткнувся з останнім.

Аналогічні письмові пояснення надав і водій автомобіля "Тойота" д.н.з. НОМЕР_2 ОСОБА_4 , зазначивши, що коли він наближався до Біржі в смт. Гусятині Тернопільської області, побачив, що на його смугу руху виїхав автомобіль "Renault Logan" д.н.з. НОМЕР_1 , після чого він, з метою уникнення зіткнення автомобілів, виїхав на смугу зустрічного руху, однак уникнути ДТП так і не вдалося.

Зазначені обставини підтверджуються також і схемою ДТП від 30 травня 2020 року, у якій належним чином зафіксовані усі об"єкти, розташування автомобілів, місце їх зіткнення та напрямки руху кожного з них, а також описані пошкодження автомобілів, що в цілому свідчить про порушення ОСОБА_1 ПДР України, які призвели до вказаної ДТП.

При цьому ОСОБА_1 ні у своїх письмових поясненнях, ні в наведеній схемі ДТП, яку він власноруч підписав, будь-яких зауважень не мав.

Як вбачається з долученого до матеріалів справи відеозапису, т/з"Renault Logan" д.н.з. НОМЕР_1 , виїхав на смугу зустрічного руху, а водій автомобіля "Тойота" д.н.з. НОМЕР_2 в свою чергу, намагаючись уникнути лобового зіткнення, здійснив маневр ліворуч, виїхавши таким чином на смугу зустрічного руху, однак уникнути зіткнення так і не вдалося, оскільки автомобіль "Renault Logan" д.н.з. НОМЕР_1 в`їхав в задню частину автомобіля "Тойота" д.н.з. НОМЕР_2 , після чого останній зупинився на обочині, що в цілому пояснює розташування автомобілів на схемі ДТП та спростовує доводи ОСОБА_1 про те, що саме ОСОБА_4 є винуватцем ДТП.

Твердження в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що він надавав письмові пояснення нібито під тиском батька ОСОБА_4 та його товаришів, на увагу не заслуговують, оскільки він такі пояснення надавав працівнику поліції. При цьому, як вбачається зі змісту постанови місцевого суду, ОСОБА_1 будь-яких тверджень з приводу вказаних обставин на зазначав.

У своїх письмових поясненнях ОСОБА_1 вказував, що коли він виїхав на смугу зустрічного руху, обминаючи таким чином ями, не побачив автомобіль "Тойота" д.н.з. НОМЕР_2 , що стало причиною ДТП. В судовому засіданні місцевого суду останній пояснив, що бачив даний автомобіль на відстані 70 метрів, а вже в апеляційній скарзі вказує на відстань 50-60 метрів.

На думку судді апеляційного суду, зазначені розбіжності у поясненнях ОСОБА_1 , а також його твердження про нібито психологічний тиск зі сторони батька ОСОБА_4 та його товаришів свідчать про його намагання будь-яким чином уникнути адміністративної відповідальності, оскільки наявні в матеріалах справи докази, які були належним чином оцінені судом першої інстанції, свідчать про порушення саме ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, які спричинили ДТП.

Таким чином вважаю, що суддя місцевого суду при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 всупереч його доводам у відповідності з вимогами ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП повно, всебічно та об`єктивно з`ясував обставини події, дав оцінку всім зібраним по справі доказам, отже рішення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є законним та обґрунтованим, а зміст постанови судді місцевого суду відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Постанова суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, підстав для скасування не вбачається.

В апеляційній скарзі не наведені інші, не досліджені судом докази, які б спростовували висновки, викладені в оскаржуваній постанові. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Враховуючи вищенаведене та керуючись ст.294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Гусятинського районного суду Тернопільської області від 25 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - без змін.

Постанова Апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя