Справа №295/7892/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.07.2020 року м. Житомир

Суддя Богунського районного суду м. Житомира Зіневич І. В., розглянувши матеріали, які надійшли від начальника Житомирського відділу поліції ГУНП в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

проживаючого: АДРЕСА_1 , пенсіонера

за ч.1 ст. 173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №695696 від 22.06.2020 року ОСОБА_1 21.05.2020 року о 9 годині за адресою АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме виражався брутальною лайкою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що 21.05.2020 будь-яких протиправних дій стосовно ОСОБА_2 не вчиняв. З останньою, яка є дружиною його покійного брата, проживають в одному будинку, кожен в своїй квартирі. Тривалий час між ним та ОСОБА_2 виникають суперечки з приводу користування спільною прибудинковою територією. Остання разом із своєю донькою не пускають його до сараїв, які належать йому, забили дошками йому вихід на вул .Кармелюка.

ОСОБА_2 в суді пояснила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 р. брат її покійного чоловіка ОСОБА_1 , з яким у неї не один рік виникають суперечки, самовільно поставив паркан на спільній прибудинковій території, зробив в ньому хвіртку, зайшов на її територію, тому о 9 годині викликала працівників поліції.

Свідок ОСОБА_3 пояснила, що вранці 21.05.2020р. перебувала в гостях у ОСОБА_1 . Коли знаходилась на балконі домоволодіння останнього, чула як ОСОБА_2 викликала по телефону працівників поліції, щоб ті подивилися що ОСОБА_1 побудував паркан та хоче забрати в неї сарай. Ніяких образливих слів в бік ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не висловлював, а робив зауваження, щоб не посягала на його власність.

Вислухавши ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 22.06.2020року ОСОБА_1 21.05.2020 року о 9 годині за адресою АДРЕСА_1 вчинив домашнє насильство відносно своєї сестри ОСОБА_2 , а саме виражався брутальною лайкою, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.1).

Як вбачається з матеріалів справи, на обґрунтування висновків про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, надані наступні матеріали: довідка ДОП Житомирського ВП ГУНП в Житомирській області Біляченко І. про результати розгляду матеріалів зареєстрованих в ЄО №22634 від 21.05.22020р. про розгляд звернення, що надійшло від ОСОБА_2 з приводу вчинення відносно неї чоловіком ОСОБА_1 домашнього насильства психологічного характеру, в ході якого ображав словами брутальної лайки (а.с.2); рапорт помічника чергового Житомирського ВП про отримання 21.05.2020р. о 9:00 повідомлення зі служби 102 від ОСОБА_2 , що брат її покійного чоловіка поводить себе агресивно, щодо неї, самовільно ставить паркан (а.с.3).

Із наданої заяви ОСОБА_2 на ім`я в.о.начальника Житомирського ВП вбачається, що остання просить прийняти міри до сусіда ОСОБА_1 , який систематично їй погрожує, ображає нецензурною лайкою, шарпає за руки, погрожує фізичною розправою(а.с.4).

В своїх письмових поясненнях від 21.05.2020р. ОСОБА_2 вказувала, що цього ж дня о 9:00 у неї з ОСОБА_1 виник конфлікт з приводу земельної ділянки. Останній на її території самоправно побудував паркан, постійно її ображає, погрожує. Її чоловік побудував два сараї на неприватизованій землі, а сусід хоче їх собі привласнити (а.с.5).

Інших об`єктивних доказів вчинення адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Суд звертає увагу, що вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Судом встановлено, що у матеріалах справи відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №695696 від 22.06.2020 року не зазначено, у чому саме полягало психологічне насильство вчинене ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , та чи завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Суд, вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за своїм змістом не містять обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки невід`ємною складовою цього адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Разом з цим, як пояснив ОСОБА_1 між ним та ОСОБА_2 наявний спір з приводу права користування земельною ділянкою.

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що вони не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та які б свідчили про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.247,283, 284Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд м.Житомира протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя І.В.Зіневич