Житомирський апеляційний суд
Справа №296/4098/20 Головуючий у 1-й інст. Щербаченко І. В.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 червня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є солдатом військової частини НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника адвоката Рибакова О.В.,

В С Т А Н О В И В:
Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік,
Стягнуто з ОСОБА_1 у дохід держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок
Судом встановлено, що 09.05.2020 водій ОСОБА_1 в м. Житомирі, шосе Київське, 42, керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, зіниці очей погано реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі у лікаря- нарколога відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою визнати його невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення у зв`язку з відсутністю у його діях ознак адміністративного правопорушення.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначив, що на підтвердження своєї невинуватості при розгляді справи надав ряд письмових документів, які доводять той факт, що на момент складення протоколу і після цього не мав ні наркотичного, а ні алкогольного сп`яніння. Наявність вищезазначених доказів в повній мірі спростовують той факт, що у нього не існувало ознак наркотичного сп`яніння, а отже і не було підстав вимагати проходження огляду після його зупинки поліцейськими. Суд не зазначив, з яких підстав дані докази відкидаються і не взяті до уваги.

Вказав, що надав обґрунтовані пояснення, що фактично не відмовлявся пройти огляд, однак поспішав на службу, і саме внаслідок психологічного тиску з боку поліцейських вимушений був відмовитись від проходження огляду, хоча пройшов такий огляд після прийняття наряду на службу.

Посилається на те, що суд першої інстанції не врахував, що працівники поліції не відсторонили його від керування автомобілем.

Зазначив, що відеозапис, який надали поліцейські, є не повним і не є доказом у вказаній справі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника-адвоката Рибаковаа О.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Доводи щодо відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не спростовують висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Доводи апеляційної скарги стосовно неналежної оцінки та не врахування судом першої інстанції усіх зібраних у справі доказів є неспроможними та спростовуються матеріалами справи.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності у скоєнні вказаного правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290962 від 09.05.2020 водій ОСОБА_1 в м. Житомирі, шосе Київське, 42 керував транспортним засобом «ВАЗ 2108», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння: порушення мови, зіниці очей погано реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому медичному закладі у лікаря нарколога відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону УПП в Житомирській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Кучер М.В., складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та особи, відносно якої складено цей протокол, містить їх підписи. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, ОСОБА_1 та свідки не зазначили. Особі, відносно якої складено вказаний протокол, ОСОБА_1 були роз`яснені його права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, а також те, що справа буде розглядатися у Корольовському районному суді м. Житомира, що він засвідчив своїм підписом (а.с.1).

Вказані обставини також підтверджуються відеозаписом з нагрудної веб-камери поліцейського ( відеофайл ) (а.с.5).

Обставини, встановлені у вказаному протоколі, відповідають диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, яка встановлює відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння.

Обставини, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення відображені також у рапорті поліцейського Кучера М., відповідно до якого, близько 09:15 год 09.05.2020 року під час патрулювання за порушення ПДР був зупинений транспортний засіб ВАЗ 2108 д.н.з. НОМЕР_2 . У ході спілкування у водія було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння: поведінка не відповідає обстановці, порушення мови; зіниці очей, що погано реагують на світло. Водію було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку, у найближчому медичному закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога на що водій відмовився у присутності двох свідків. В подальшому на ОСОБА_1 було складено адміністративний протокол за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та винесено постанову за ч.5 ст.121 КУпАП. (а.с.2).

Факт відмови ОСОБА_1 підтверджується поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, та засвідчили, що поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану наркотичного сп`яніння в установленому законом порядку, у найближчому медичному закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, на що останній відмовився (а.с.3-4).

Судом першої інстанції також враховано, що обставини скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, також підтверджується відеозаписом, який наявний в матеріалах справи.

Доводи апелянта стосовно того, що він відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння внаслідок психологічного тиску з боку поліцейських, спростовуються відеозаписом події (файл ), з якого вбачається працівник поліції в присутності двох свідків пропонує водію ОСОБА_1 пройти огляд на виявлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку у найближчому медичному закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, на що водій добровільно відмовився ( а.с.5).
Як вбачається з матеріалів адміністративної справи та не заперечувалось у судовому засіданні апеляційного суду, зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, про те, що вказаний відеозапис є не повним, не спростовують висновки суду, оскільки наявні у даному відеозапису відомості підтверджують обставини, які викладені у протоколі серії ДПР18 №290962 від 09.05.2020 та свідчать про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Також є безпідставними й доводи апелянта стосовно не врахування судом першої інстанції результату токсикологічного дослідження на наявність алкогольного та наркотичного сп`яніння, яке він з власної ініціативи пройшов у медичному закладі після прибуття на службу.
Як вбачається з матеріалів справи, вказаний довід був досліджений у суді першої інстанції, який прийшов до обґрунтованого висновку, що дані документи не є належними доказами у вказаній справі, оскільки ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за відмову водія від проходження огляду на стан сп`яніння на вимогу працівника поліції, тому подальше звернення до медичного закладу не впливає на кваліфікацію його дій. З вказаним висновком погоджується й апеляційний суд.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі не наведені інші, не досліджені судом докази, якими б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 24 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського
апеляційного суду В.Ю. Шевченко