Справа № 740/3046/20
Провадження № 3/740/980/20
ПОСТАНОВА

04 серпня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Дьоміної Н.А.,

особи, яка притягається

до адмінвідповідальності, ОСОБА_1 ,

при розгляді у відкритому судовому засіданні справи про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, фізичної особи - підприємця, який проживає по АДРЕСА_1 ,

за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу серії ДПР18 №221922 від 07 липня 2020 року, який надійшов до суду з Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області, зазначено, що 07 липня 2020 року о 17-40 год ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «ВАЗ 2101», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Шевченка в м. Ніжині Чернігівської області, не вибрав безпечної швидкості руху та не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого зіткнувся з автомобілем марки «ВАЗ 2109», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався по переду, чим порушив вимоги п.12.1, 13.1 ПДР України. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

За змістом ст.251, 254 КУпАП обовязок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення, що є складовою презумції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України та ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, та звільняє особу від обовязку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

Суд не має права брати на себе функцію обвинувачення та у будь який спосіб конкретизувати зміст обвинувачення, вказаного у протоколі, що слідує з загальних засад судочинства, закріплених у ст.129 Конституції України.

З урахуванням положень ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За таких обставин, протокол не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме: у відповідній графі не зазначені відомості про потерпілих - юридичні та фізичні особи, життю, здоровю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; та не зазначені свідки.

Із врахуванням викладеного, вищезазначений протокол про адміністративне правопорушення підлягає поверненню для належного оформлення.

Керуючись ст.256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

постановив:

Протокол серії ДПР18 №221922 від 07 липня 2020 року з прикладеними матеріалами про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП- повернути до Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області для усунення недоліків, викладених в мотивувальній частині постанови.

Постанова оскарженню не підлягає.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова