Номер провадження: 33/813/927/20
Номер справи місцевого суду: 947/5396/20
Головуючий у першій інстанції Борщов І.О.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Маслова Р.Ю., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Дідик С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Дідик С.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Київського райсуду м. Одеси від 24.03.2020 року відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого по найму, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ;

- про накладання стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а також стягнуто судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

Відповідно до вказаної постанови, ОСОБА_1 29.02.2020 р. приблизно о 20:50 год., керуючи автомобілем Mercedes-Benz E320, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ак. Вільямса напроти буд. №50/1, в порушення п. 10 ПДР України, під час зміни напрямку руху, а саме здійсненні повороту ліворуч, не впевнився в безпеці свого маневру та не надав дорогу автомобілю Mercedes-Benz C300, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, від чого автомобіль Mercedes-Benz C300, д.н.з. НОМЕР_2 , ухиляючись від удару, здійснив зіткнення з автомобілем Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Дідик С.В. в інтересах ОСОБА_1 зазначила, що оскаржувана постанова винесена із порушенням норм матеріального та процесуального права з огляду на наступне:

- суд, ухвалюючи рішення по справі, дав поверхневу оцінку поясненням всіх учасників події, що призвело до неправильного вирішення справи, оскільки винуватцем даної дорожньо-транспортної пригоди є водій ОСОБА_2 , який саме й порушив п.п. 10.1, 12.1 та 12.3 ПДР України, а також перевищив дозволену швидкість руху в населених пунктах, що підтверджується значними механічними пошкодженнями автомобілів; очевидцем зазначеної події є свідок ОСОБА_4 ;

- судом 1-ої інстанції було розглянуто справу за відсутності ОСОБА_1 через його неналежне сповіщення (на час виклику судом він мав інший номер мобільного зв`язку та, відповідно, смс-повідомлення від суду не отримував), що позбавило останнього можливості пояснити та довести суду дійсні обставини справи та надати докази своєї невинуватості у вчиненні адміністративного правопорушення.

Посилаючись на викладене, захисник Дідик С.В. просить постанову суду скасувати та провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явились, хоча були належним чином сповіщені про дату, час та місце апеляційного розгляду, жодних клопотань до суду не подавали.

На підставі викладеного, у відповідності до положень ст. 268 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності потерпілих осіб.

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Апеляційний суд критично відноситься до тверджень захисника Дідик С.В. про те, що в діях водія ОСОБА_1 відсутні ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи, натомість, винуватість останнього у вчиненні правопорушення повністю підтверджується наступними дослідженими в суді першої інстанції доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №277128 від 29.02.2020 р. (а.с. 1), відповідно до якого ОСОБА_1 29.02.2020 р. о 20 год. 50 хв., керуючи автомобілем Mercedes-Benz E320, д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись по вул. Ак. Вільямса напроти буд. №50/1, при зміні напрямку руху, а саме повертаючи ліворуч, не впевнився в безпеці та не надав дорогу автомобілю Mercedes-Benz C300, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався в зустрічному напрямку прямо, від чого автомобіль Mercedes-Benz C300, д.н.з. НОМЕР_2 , ухиляючись від удару, здійснив зіткнення з автомобілем Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні ушкодження;

- схемою місця ДТП від 29.02.2020 р. (а.с. 2);

- поясненнями водія ОСОБА_2 від 29.02.2020 р. (а.с. 4), відповідно до яких останній зазначив, що 29.02.2020 р. він на своєму автомобілі Mercedes-Benz C300, д.н.з. НОМЕР_2 , рухався в правому ряду зі сторони Люстдорфської дор. в сторону Ак. Корольова, їхав на зелений сигнал світлофору, в той час як водій Mercedes-Benz E320, д.н.з. НОМЕР_1 , повертаючи наліво у двір, перекрив йому дорогу та задля запобігання зіткнення він почав вирулювати вправо, в результаті чого допустив зіткнення з автомобілем Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_3 , який здійснював виїзд з двору;

- поясненнями водія ОСОБА_3 від 29.02.2020 р. (а.с. 5), відповідно до яких останній пояснив, що 29.02.2020 р. він на своєму автомобілі Kia Sorento, д.н.з. НОМЕР_3 , зупинився на червоний сигнал світлофору в проїзді біля будинку №55/1 по вул. Ак. Вільямса та отримав удар у водійські двері від автомобіля Mercedes-Benz C300, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався на зелений сигнал світлофору та якому не надав дорогу Mercedes-Benz E320, д.н.з. НОМЕР_1 , який повертав наліво.

Що стосується тверджень сторони захисту про те, що винуватцем даної ДТП виявився водій ОСОБА_2 , який, на переконання захисника Дідик С.В., порушив правила дорожнього руху та перевищив дозволену швидкість руху в населених пунктах, апеляційний суд вважає такі доводи припущеннями, які суперечать іншим вищевикладеним дослідженим судами першої та апеляційної інстанції доказам.

Апеляційний суд критично оцінює посилання захисника на те, що справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 через його неналежне сповіщення у зв`язку із тим, що він змінив номер мобільного телефону, оскільки судом було надіслано виклик в судове засідання за номером телефону (а.с. 7), який власноручно зазначив ОСОБА_1 у своїх поясненнях до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 3) та, окрім того, захисником не було надано належних доказів зміни її підзахисним номеру мобільного телефону саме в період розгляду справи судом 1-ої інстанції.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що суд 1-ої інстанції, розглядаючи справу, на підставі всебічного та повного аналізу наявних в матеріалах справи доказів, дійшов правильного висновку про те, що саме ОСОБА_1 є винуватим у вчиненні ДТП та правильно кваліфікував його дії за ст. 124 КУпАП, як порушення учасником дорожнього руху ПДР, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відтак, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу захисника Дідик С.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суду 1-ої інстанції, як законну та обґрунтовану залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 280, 283, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Дідик С.В. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 24.03.2020 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца