Номер провадження: 33/813/453/20
Номер справи місцевого суду: 504/4457/19
Головуючий у першій інстанції Жовтан П. В.
Доповідач Прібилов В. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.07.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду - Прібилов В.М.,

за участю: секретаря судового засідання - Стоянової Л.І.

представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвоката Матійко М.В.

представника Державної екологічної інспекції в Одеській області - Лех А.О.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.02.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП,-

встановив:

Постановою судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.02.2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Одеса, директора СП «Векка» ТОВ, одруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий 27.09.2010р. Шевченківським ВМ Приморського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області, ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ;

притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., на користь держави, без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь державного бюджету України судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Згідно постанови, з протоколу про адміністративне правопорушення №001140 від 13.12.2019 року, при проведенні планового заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів СП «Векка» ТОВ, розташованого за адресою: Одеська область Лиманський район с. Благодатне вул. Центральна, 1, виявлено два стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме опалювальний котел, який здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та ємності для зберігання паливно-мастильних матеріалів, що суперечить ст.10 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», відповідальність за що передбачено ч.1 ст.164 КУпАП. Зазначене порушення допущено директором СП «Векка» ТОВ ОСОБА_1

Заперечуючи проти постанови судді,ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.02.2020 року та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови зазначає, що суд першої інстанції не викликав його належним чином, не вірно зазначивши у судовій повістці суть справи, по якій викликається ОСОБА_1 до суду. Заперечення до Припису від 20.12.2019 року №106 були вчасно подані до Державної екологічної інспекції в Одеській області - Головному державному інспектору з охорони навколишнього природного середовища Одеської області з проханням розглянути їх у передбаченому законом порядку. В них зазначено, що відповідно до акту демонтажу від 06.12.2019 року був проведений демонтаж саморобної печи - буржуйки в котельні на твердому палеві, яка не використовувалася з 2013 року. Отже, на час проведення перевірки остання вже була демонтована. Відповідно до Наказу №13/а-осн від 21.02.2017 року про припинення роботи власного пункту заправки автотранспорту підприємства та Акту опломбування ємностей пункту заправки транспортних засобів звільненні від палива ємності власного пункту заправки транспортних засобів 22.02.2017 року були зачинені, опломбовані та з цього моменту не використовувалися.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - адвоката Матійко М.В., який підтримав доводи апеляційної скарги і просив її задовольнити; думку представника Державної екологічної інспекції в Одеській області - Лех А.О., яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги; допитавши свідка ОСОБА_2 ; дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про таке.

За ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Забезпечення законності при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення гарантоване ст. 7 КУпАП, за якою ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством, а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України).

Відповідно до статей 1 та 8 Основного Закону Україна є правовою державою, де визнається і діє принцип верховенства права. Згідно з положеннями ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Визначення «законності» або «згідно із законом» досить широко наведено в практиці ЄСПЛ, яка є джерелом права, у зв`язку із чим є обов`язковою до врахування судами при розгляді справ відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини».

Так, в рішенні «Салов проти України» (Salov v. Ukraine) від 27 квітня 2004 р. ЄСПЛ нагадав, що фраза «відповідно до закону» вимагає, щоб оскаржуваний захід мав певне підґрунтя в національному праві.

Крім того, у рішенні по справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine) від 29 червня 2006 р., заява №11901/02, в п. 60 ЄСПЛ зазначено, що «законність розуміють як фундаментальну юридичну категорію, що є критерієм правового життя суспільства і громадян; законність також розглядають як «принцип, метод та режим суворого, неухильного дотримання, виконання норм права всіма учасниками суспільних відносин». У правовій державі законність (правозаконність) є гарантією правомірності застосованого примусу».

Однак концепція «законності» стосується не лише статті 8, але й багатьох інших статей Конвенції. Наприклад, у справі «Кац та інші проти України» (Kats and Others v. Ukraine, заява №29971/04), рішення від 18 грудня 2008 року, ЄСПЛ зазначив, що слово «законний» та словосполучення «відповідно до процедури, встановленої законом», які містяться в пункті 1 статті 5, по суті, відсилають до національного законодавства і встановлюють обов`язок забезпечувати дотримання матеріально-правових та процесуальних норм такого законодавства.

Ще однією вартою уваги справою за статтею 8 Конвенції, в якій йдеться про принцип законності, є «Володимир Поліщук та Світлана Поліщук проти України» (Vladimir Polishchuk and Svetlana Polishchuk v. Ukraine, заява №12451/04), рішення від 30 вересня 2010 року, в п. 44 якого ЄСПЛ наголосив, що «словосполучення «згідно із законом» у пункті 2 статті 8 Конвенції, по суті, стосується національного законодавства і встановлює обов`язок забезпечувати дотримання матеріальних та процесуальних норм (див. рішення від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» (Panteleyenko v. Ukraine), заява №11901/02, п. 49).

Таким чином, особа може бути піддана заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, що кореспондується із ст. 245 КУпАП, за якою завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ч. 7 ст. 294 КУпАП України апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оцінка доказів, у відповідності до ст. 252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Судом встановлено та підтверджено матеріалами справи, що у СП «Векка» ТОВ, яке розташоване за адресою: Одеська область Лиманський район с. Благодатне вул. Центральна, 1, було виявлено два стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме опалювальний котел, який здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та ємності для зберігання паливно-мастильних матеріалів, що суперечить ст.10 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», відповідальність за що передбачено ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, іншими документами.

Згідно із статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Статтею 280 КУпАП встановлено обов`язок суду з`ясовувати при розгляді справи про адміністративне правопорушення: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В судовому засіданні апеляційного суду представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 - адвокат Матійко М.В. підтримав доводи апеляційної скарги та наполягав на їх задоволенні. При цьому послався на надання апелянтом доказів, на спростування викладених у постанові районного суду тверджень про підтвердження факту правопорушення.

Представник Державної екологічної інспекції в Одеській області - Лех А.О. заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, та просила залишити постанову суду першої інстанції без змін, посилаючись на підтвердження документально факту правопорушення..

Допитаний апеляційним судом в якості свідка державний інспектор з ОНПС ОСОБА_2 , який є посадовою особою, що склала відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення пояснив, що він безпосередньо був присутнім при перевірці СП «Векка» ТОВ. Опалювальний котел знаходився у приміщенні і не був демонтованим та на момент перевірки у ньому виявлено спалене сміття та корпус котла був гарячий, що з урахуванням перевірки у холодну пору року вказувало на його використання до проведення перевірки. Крім того зазначив,що на момент перевірки, пломбування ємностей ГСМ проведено не було. На час перевірки працівники СП «Векка» ТОВ заявляли, що у них є відповідні документи, що підтверджують факт припинення роботи АЗС, однак підтверджуючих документів керівництвом підприємства надано не було.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи в повній мірі дотримався вимог КУпАП, викликав у судове засідання ОСОБА_1 , однак в зв`язку з неявкою у судове засідання останнього, розглянув справу у його відсутність. При цьому безпідставними є посилання апелянта на зазначення в судовій повістці даних про розгляд справи іншої категорії, оскільки зазначені обставини, які на думку суду викладені у судовій повістці помилково, не заважали останньому прибуття до суду та з`ясування їх безпосередньо в судовому засіданні.

Апеляційний суд вважає, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП підтверджується доказами, які містяться в матеріалах адміністративної справи та при цьому виходить з наступного.

Відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Головною складовою даного адміністративного правопорушення є провадження господарської діяльності особою, яка не має державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» від 02.03.2015 року № 222-VIII, ліцензуванню підлягають такі види господарської діяльності, як виробництво особливо небезпечних хімічних речовин, перелік яких визначається Кабінетом Міністрів України, поводження з небезпечними відходами.

Зі змісту ст. 10 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря» вбачається, що основним критерієм для складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП є відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення №001140 від 13.12.2019 року (а.с.1), 02.12.2020 року співробітниками державної екологічної інспекції в Одеській області під час проведення перевірки СП «Векка» ТОВ, були виявлені порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме: виявлено два стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме опалювальний котел, який здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та ємності для зберігання паливно-мастильних матеріалів, що суперечить ст.10 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», відповідальність за що передбачено ч.1 ст.164 КУпАП. Зазначене порушення допущено директором СП «Векка» ТОВ ОСОБА_1 та відносно нього складений протокол про адміністративне правопорушення, який ним підписаний.

Висновок суду про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, та підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею першої інстанції доказів, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення №001140 від 13.12.2019 року (а.с.1), актом №103/10 з додатками (а.с.2-41).

Згідно з актом, складеним за результатом проведення планового (позапланового) заходу державного нагляду (контролю) щодо додержання суб`єктом господарювання вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів №103/10, така проводилася посадовими особами державної екологічної інспекції в Одеській області щодо дотримання порядку провадження господарської діяльності СП « Векка » ТОВ. За фактом проведеної перевірки встановлено, що директор СП «Векка» ТОВ ОСОБА_1 допустив порушення порядку провадження господарської діяльності, а саме: виявлено два стаціонарні джерела викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, а саме опалювальний котел, який здійснює викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами та ємності для зберігання паливно-мастильних матеріалів, що суперечить ст.10 ЗУ «Про охорону атмосферного повітря», відповідальність за що передбачено ч.1 ст.164 КУпАП.

Як вбачається з акту перевірки, директор СП «Векка» ТОВ ОСОБА_1 вказав в ньому зауваження, в яких зазначив, що на час підписання акту котел демонтовано, ємність для палива не використовується.

Апеляційний суд оцінює критично твердження апелянта про те, що відповідно до Акту демонтажу 06.12.2019 року був проведений демонтаж саморобної печі - буржуйки в котельні на твердому паливі, яка не використовувалася з 2013 року, оскільки, як встановлено в судовому засіданні апеляційного суду та підтверджено матеріалами справи, перевірка проводилася з 02.12.2019 року по 13.12.2019 року (а.с. 3), а акт демонтажу печі - буржуйки складено 06.12.2019 року (а.с.67), тобто після виявлення порушень директором СП «Векка» ТОВ ОСОБА_1, які з огляду на пояснення свідка ОСОБА_2 вказують на використання котла станом на період проведення перевірки.

Що стосується доводів апелянта щодо Акту опломбування ємностей пункту заправки транспортних засобів, відповідно до якого звільненні від палива ємності пункту заправки транспортних засобів 22.02.2017 року були зачинені, опломбовані та з цього моменту не використовувалися, то ці доводи спростовано допитаним в судовому засіданні державним інспектора з ОНПС Бондарчуком М.П., який пояснив апеляційному суду, що на час перевірки опломбування ємностей зберігання паливно-мастильних матеріалів.

Більш того, як зазначено в описі виявлених правопорушень (а.с.10), під час натурного обстеження на території автопарку підприємства за адресою: АДРЕСА_2 виявлено ємності загальним об`ємом більше 15 м. куб. для зберігання паливно - мастильних матеріалів для власного автотранспорту, яка експлуатується та надана інформація про використання та запаси палив, а саме бензину моторного (звітність за 2017 -2018 роки). Інших документів надано не було.

Таким чином зазначені доводи апелянта також не приймаються до уваги суддею апеляційного суду.

Інші доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм права зводяться до незгоди з висновками суду, особистого тлумачення норм матеріального і процесуального права та не впливають на фактичні обставини справи, які встановлені судом відповідно до законодавства та на законність судового рішення.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 164 КУпАП, суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.

Враховуючи те, що СП «Векка» ТОВ було відомо про необхідність отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, це свідчить про здійснення директором СП «Векка» ТОВ ОСОБА_1 господарської діяльності без наявності дозвільних документів та відповідно про скоєння останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

На переконання апеляційного суду, суддя місцевого суду всебічно, повно та об`єктивно дослідивши усі обставини справи, зробив вірний висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, який ґрунтується на сукупності зібраних та перевірених належних й допустимих доказів, які у своїй сукупності є достатніми для встановлення вини останнього.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суддя, відповідно до ст. 33 КУпАП, в повній мірі врахував характер і спосіб вчиненого, особу правопорушника, ступінь його вини, інші обставини справи, що впливають на вид стягнення, і обґрунтовано застосував такий вид стягнення як штраф в розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень, і є мінімальним у відповідності до санкції ч.1 ст.164 КУпАП.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд вважає, що оскаржувана постанова судді є законною й обґрунтованою, порушень вимог процесуального закону під час апеляційного перегляду судом не встановлено, відтак підстав для зміни чи скасування постанови не вбачається.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Комінтернівського районного суду Одеської області від 11.02.2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., на користь держави, без конфіскації виготовленої продукції, знарядь виробництва, сировини і грошей, одержаних внаслідок вчинення цього адміністративного правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя

Одеського апеляційного суду В.М. Прібилов