Справа № 750/2476/20 Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В.
Провадження № 33/4823/204/20
Категорія - ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 липня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

головуючого судді - Оседача М.М.,

за участі захисника-адвоката Шолох О.В.,

особи, що притягується до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 травня 2020 року, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин Російської Федерації, проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) з накладенням стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у сумі 420 грн. 40 коп.

Як встановив суд, ОСОБА_1 20 березня 2020 о 21 год. 21 хв. по вул. Льотна в м. Чернігові керував транспортним засобом марки «Ravon» номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності була подана апеляційна скарга, в якій він просить її скасувати, оскільки вважає, що вказане рішення винесено з порушенням законодавства про адміністративні правопорушення.

Зокрема, звертає увагу на те, що працівники поліції здійснили зупинку його транспортного засобу під його керуванням безпідставно, посилаючись на порушення правил обгону на пішохідному переході, так як Правилами дорожнього руху України чітко не забороняється обгін на вказаній ділянці дороги. Крім того, вказує що на місці затримання йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, а матеріали справи не містять направлення на такий огляд. Просить суд апеляційної інстанції звернути увагу на те, що обидва складені відносно нього протоколи, як за порушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, так і за адміністративне затримання, складалися не на місці зупинення автомобіля, а у відділку поліції по вул. Шевченка, 13, м. Чернігова, куди були викликані свідки для підписання протоколу, проте останні не були присутні під час його складання та не чули про його відмову від проходження відповідного огляду, так як перебували за дверима кабінету, про що ними було зазначено під час надання пояснень в суді першої інстанції. Вказує, що після завершення процедури складання протоколів про адміністративні правопорушення, він відразу поїхав до медичного закладу на медосвідування, про що до суду першої інстанції надав відповідну виписку, проте вказаний документ безпідставно судом не було взято до уваги, без жодних обґрунтувань, натомість в основу винесеного рішення суд поклав пояснення поліцейських, які на його думку, є зацікавленими особами в даній справі. Виходячи з того, що внесені до протоколу про адміністративне правопорушення дані не відповідають дійсності, то вважає його таким, що не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а тому не може бути прийнятий судом до уваги, а його притягнення до адміністративної відповідальності вважає незаконним.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, вислухавши думку захисника Шолох О.В. та Кладікова Д.М., які висловились на підтримання поданої апеляційної скарги, допитавши свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Незважаючи на категоричне невизнання своєї вини ОСОБА_1 вона підтверджується:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №404717 від 20 березня 2020 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 20 березня 2020 о 21 год. 21 хв. по вул. Льотна в м. Чернігові керував транспортним засобом марки «Ravon» номерний знак НОМЕР_1 із явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, виражене тремтіння пальців рук, неприродна блідість обличчя та відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, тобто скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП. (а.с.5);

-даними направлення на огляд на стан сп`яніння від 20 березня 2020 року ОСОБА_1 , згідно з якими, огляд проведено не було в зв`язку з відмовою (ухиленням) останнього від проходження запропонованої процедури (а.с. 10);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , в присутності яких особа правопорушник ухилявся від проходження огляду у встановленому законом порядку в медичному закладі, та був попереджений про відповідальність за відмову від проходження медосвідування (а.с. 8,9);

-відомостями протоколу АА №023492 від 20 березня 2020 року, з якого вбачається, що ОСОБА_1 було затримано, та доставлено до ДПП у Чернігівській області для складання матеріалів за порушення ч. 1 ст. 130 КУпАП, складання протоколу та постанови, за порушення правил дорожнього руху (а.с. 6);

- інформацією з рапорту інспектора взводу № 1 роти №3 БУПП в Чернігівській області Драпогуз Т., відповідно до якої патрулем поліції по вул. Льотна 1/27, 20 березня 2020 року о 21 год.21 хв. було зупинено транспортний засіб «Ravon R4» д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який порушив п. 14.6 «в» ПДР України. В ході спілкування з водієм були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, на підставі чого останньому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у лікаря-нарколога, на що він відмовився (вимогу проігнорував). В ході спілкування з працівниками поліції водій не надавав документи для перевірки та складання адміністративних матеріалів, вів себе зухвало, то його було затримано і доставлено до ЧВП та залучено захисника через Центр з надання безоплатної правової допомоги. Водія було відсторонено від керування транспортним засобом, та залишено автомобіль на місці його зупинки без порушення правил ПДР України (а.с. 13).

Крім вищенаведених доказів, які містяться в матеріалах справи, вина ОСОБА_1 підтверджується переглянутим судом апеляційної інстанції відеоматеріалом, доданим до протоколу про адміністративне правопорушення (а.с. 12).

Досліджені під час розгляду в справі про адміністративне правопорушення докази, повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

На думку суду апеляційної інстанції твердження особи, яка подала апеляційну скаргу про те, що протокол про адміністративне правопорушення не можна вважати вагомим та допустимим доказом по справі, не знайшло свого підтвердження, та, виходячи з вищенаведеного аналізу доказів, апеляційний суд приходить до висновку про те, що вказаний доказ, а саме протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 від 20 березня 2020 року серія ДПР18 № 404717, складений у відповідності до «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» (далі - Інструкція) від 01 грудня 2015 року №1496/27941, в якій передбачений чіткий порядок з документування адміністративних правопорушень та оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення, порушення яких, під час перевірки матеріалів даної справи в суді допущено не було, в зв`язку з чим, у апеляційного суду не має підстав вважати протокол про адміністративне правопорушення такими, що містить недостовірну інформацію, а тому, в сукупності з іншими наявними в справі доказами, його обґрунтовано було взято до уваги при винесенні судом першої інстанції свого рішення.

Крім того, доказами підтвердження достовірності внесеної інформації до протоколу про адміністративне правопорушення є письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , відповідно до яких ОСОБА_1 всіляко ухилявся від проходження огляду на стан сп`яніння та ігнорував прохання та вимоги інспектора, що також вбачається з переглянутого судом апеляційної інстанції відеозапису нагрудної камери поліцейського.

Крім того, будучи допитаними в суді апеляційної інстанції свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 повністю підтвердили викладені в їх письмових поясненнях відомості, вказавши що вони написані їх почерком, та скріплено їх власноручними підписами.

Також, вони однозначно зауважили, що поведінка водія була зухвалою, на жодне із поставлених запитань він не надав чіткої відповіді та всілякими способами намагався ухилитися від проходження такого огляду.

Таким чином, незважаючи на доводи апелянта з приводу того, що свідки не були безпосередньо присутні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , а тому цей доказ є неналежним, є безпідставними, оскільки зазначені особи, як вбачається з відеозапису та це ж ними було підтверджено і в суді апеляційної інстанції, хоча і не були присутні під час складання самого документу, однак були свідками дій ОСОБА_1 направлених на ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння, що і було ними підтверджено в своїх поясненнях та засвідчено своїми власноручними підписами. Вони також були очевидцями дій особи правопорушника, які виражались у зухвалій поведінці відносно працівників поліції, агресивних висловлюваннях в їх адресу, що наряду з попередженням правопорушника про можливість застосування до нього заходів впливу, в результаті продовжуваних таких дій правопорушником, і стало причиною їх застосування, а саме, затримання ОСОБА_1 , яке потягло за собою доставлення останнього до відділку поліції, де і були в подальшому складені відповідні матеріали про адміністративне правопорушення.

Крім того, також не знайшли свого обґрунтованого підтвердження доводи ОСОБА_1 з приводу того, що його було безпідставно зупинено працівниками поліції, виходячи з наступного.

Відповідно до п. 14.6 «в» ПДР України обгін заборонено: ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом в населеному пункті та 100 м. поза ним, таким чином, з переглянутого відеоматеріалу вбачається що дії працівників поліції не були безпідставними, а отже, зупинка транспортного засобу була обґрунтованою, про що відразу було повідомлено особі, яка перебувала за кермом цього автомобіля, однак останній вів себе зухвало під час спілкування з інспектором та відмовився надати йому документи для встановлення особи.

Крім того, в матеріалах справи міститься постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 126 КУпАП, яка засвідчена власноручним підписом особи, щодо якої її винесено, та щодо оскарження якої в матеріалах справи не міститься жодних доказів, а також такі докази не були надані до суду стороною захисту, що свідчить про згоду цієї особи з даними, внесеними до неї, тобто з тим, що його обґрунтовано притягнуто до відповідальності за вищевказаними статтями закону про адміністративну відповідальність.

При цьому, на спростування доводів апеляційної скарги, з приводу того, що ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, на відеозаписі з нагрудної камери поліцейського міститься відеоматеріал, де за участі свідків, ОСОБА_1 було запропоновано пройти медосвідування, однак він реагував агресивно, ухилявся від чіткої відповіді, в результаті чого, працівники поліції його повідомили, що за умов такої поведінки, його буде затримано та доставлено до відділку поліції для складання адміністративних матеріалів.

В подальшому ОСОБА_1 продовжуючи агресивно та зухвало спілкуватися з патрульними поліцейськими, намагаючись закрити вікно затис руку поліцейського, що і стало приводом для затримання водія автомобіля.

Твердження скаржника з приводу відсутності в матеріалах справи направлення огляду на стан спяніння, є безпідставним, та таким, що не заслуговує на увагу, оскільки таке направлення міститься на а.с. 10.

Доводи апелянта про те, що судом першої інстанції не було надано оцінки наданого ним доказу, а саме виписці №490 від 28.02.2020 року відповідно до якої ОСОБА_1 не перебував у стані наркотичного сп`яніння, хоча і знайшла своє підтвердження, однак жодним чином не впливає на прийняте судом рішення, виходячи з того, що огляд особою було пройдено після встановлення факту відмови від проходження огляду, що вбачається з поведінки останнього під час спілкування з працівниками поліції, а не за фактом перебування в стані такого сп`яніння, тому наданий стороною захисту документ, не має жодного доказового значення в даному випадку.

Таким чином, на думку суду апеляційної інстанції, працівники поліції при спілкуванні з ОСОБА_1 максимально дотрималися вимог спілкування з особою, виходячи з тієї ситуації, яка склалася, та вимог з приводу складання відповідних матеріалів справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову ОСОБА_1 пройти у встановленому законом порядку в медичному закладі огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Доводи ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, є таким, що не знайшло свого підтвердження під час перевірки доказів, які були предметом дослідження і в суді першої інстанції.

Така позиція автора апеляційної скарги розцінюється судом апеляційної інстанції як захисна позиція, направлена на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, оскільки правопорушення на транспорті характеризуються підвищеною небезпекою, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ч. 1ст. 130 КУпАП, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Враховуючи, що при розгляді справи судом першої інстанції не допущено порушень вимог ст. 268 КУпАП, щодо порушення прав на захист, та вимог ст. 280 КУпАП, які могли б істотно вплинути на висновки суду про винність особи, що притягується до адміністративної відповідальності у вчиненому правопорушенні, кваліфікацію його дій та необґрунтованість накладеного стягнення, підстав для скасування, або зміни постанови судді не вбачається.

Керуючись ст.ст. 245, 293, 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 25 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяМ. М. Оседач