Справа № 155/355/20 Провадження №33/802/495/20 Головуючий у 1 інстанції:Адамчук Г. М.
Категорія:ч.1 ст.130 КпАП України Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., за участю особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Рущака В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Рущака Володимира Михайловича на постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 15 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів громадян, що відповідно становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 21 березня 2020 року об 21:55 год. на вул.Козацькій в м.Горохові Волинської області керував автомобілем марки «ВАЗ-2101», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 (а) ПДР України та відповідно вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України.

Не погоджуючись із вказаною постановою судді захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвокат Рущака В.М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати як незаконну. Вказує, що матеріали справи не містять доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним правопорушення, яке йому інкримінується. Крім того, зазначає і про те, що судом було порушено його право на захист, оскільки суд розглянув справу у його відсутність та відсутність його довірителя, і це при тому, що ними були подані клопотання про відкладення розгляду справи з поважних причин. Посилаючись на дані обставини, просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ст.247 КпАП України.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Рущака В.М., які скаргу підтримали із наведених у ній підстав, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.245 КпАП України завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 278 КпАП України визначено, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.268 КпАП України особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Дані вимоги Закону в повному обсязі суддею першої інстанції при розгляді справи дотримані не були.

Апеляційним судом встановлено, що справа відносно ОСОБА_1 розглядалась 15 червня 2020 року у відсутності цієї особи та його захисника, і в цей день було постановлено оскаржувану постанову.

Сторона захисту вказує про те, що суд розглянувши справу у їх відсутності порушив передбачене законодавством право ОСОБА_1 на захист.

З цим повністю погоджується апеляційний суд виходячи з наступних мотивів.

Як встановлено судом, і це фактично не заперечується ОСОБА_1 та його захисником, що про дату розгляду справи, яка мала відбутись 15 червня 2020 року, вони були обізнані.

12 червня 2020 року захисником ОСОБА_1 - Рущаком В.М. до суду першої інстанції було подано письмове клопотання про відкладення розгляду справи з посиланням на те, що він не може прибути в судове засідання, яке призначене на 15.06.2020 року, оскільки бере участь в судовому засіданні Луцького міськрайонного суду в іншій справі.

12 червня 2020 року також подав аналогічне клопотання і сам ОСОБА_1 , в якому вказав, що він при розгляду справи з метою забезпечення його конституційних прав бажає користуватись правовою допомогою його захисника Рущака А.М.

Суддя місцевого суду розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 та його захисника Рущака А.М. на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а подані стороною захисту клопотання про відкладення розгляду справи фактично відхилив не навівши у судовому рішенні будь-яких мотивів з цього приводу.

З такою позицією місцевого суду апеляційний суд не погоджується, оскільки відповідно до ст.268 КпАП України справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а у її відсутності може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 та його захисник в судове засідання, яке відбулось 15.06.2020 року не прибули з поважних причин.

Враховуючи те, що сторона захисту не була присутня під час розгляду справи в суді першої інстанції з поважних причин, а тому ОСОБА_1 був позбавлений передбаченого законодавством права на захист.

Оскільки суддя першої інстанції при розгляді справи порушив порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, передбачений ч.1 ст.268 КпАП України, тобто допустив порушення норм процесуального права, то оскаржувана постанова судді підлягає скасуванню із прийняттям нової постанови, як це передбачено п.3 ч.8 ст.294 КпАП України.

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №219827 від 22.03.2020 року, ОСОБА_1 ставиться у провину порушення п.2.9 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КпАП України.

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

За змістом ст.280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КпАП України, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Вчинення ОСОБА_1 вищевказаного адміністративного правопорушення підтверджуються зібраними у справі та дослідженими судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №219827 від 22.03.2020 року, який без жодних зауважень підписаний ОСОБА_1 . При цьому, в графі пояснення особи, яка притягується до відповідальності він він особисто вказав: " ОСОБА_2 щиро розкаююся у здійсненому, і прошу визначити мінімальну міру покарання";

- висновком та актом КП "ВМЦТЗ" щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.03.2020 року, з яких вбачається, що був проведений огляд ОСОБА_1 на предмет виявлення стану алкогольного сп`яніння. За результатами такого огляду у нього було виявлено алкогольне сп`яніння 0,36 проміле. Висновок також підписаний ОСОБА_1 без будь-яких зауважень.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння доводиться також і дослідженим відеозаписом з боді-камери працівника поліції, на якому фактично зафіксовані обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №219827.

Проаналізувавши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, тобто у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є повністю доведеною належними та допустимими доказами в розумінні ст.251 КпАП України, які містяться в матеріалах справи.

При цьому, усі доводи сторони захисті, які викладені в апеляційній скарзі і наведені в ході апеляційного розгляду справи щодо відсутності вини у вчиненні правопорушення, на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, фактично спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України шляхом закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Водночас, відповідно до п.7 ст.247 КпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

За ч.2 ст.38 КпАП України якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

З протоколу про адміністративне правопорушення, складеного відносно ОСОБА_1 вбачається, що адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КпАП України вчинене було 21 березня 2020 року.

Оскільки за наслідками апеляційного розгляду оскаржувана постанова судді скасовується з прийняттям нової відповідно до п.3 ч.8 ст.294 КпАП України, а також враховуючи ту обставину, що на час розгляду справи Волинським апеляційним судом 24.07.2020 року закінчились строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч.2 ст.38 КпАП України, то провадження в даній справі підлягає закриттю на підставі п.7 ст.247 КпАП України.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст.38 294 КпАП України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Рущака Володимира Михайловича задовольнити частково.

Постанову судді Горохівського районного суду Волинської області від 15 червня 2020 року в даній справі скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.

Провадження в даній справі закрити на підставі п.7 ст.247 КпАП України, - у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.38 КпАП України.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.А. Подолюк