Справа № 496/2431/20
Провадження № 3/496/1509/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

08.06.2020 року гр-н ОСОБА_1 порушив ст. 130 ч. 1 КУпАП, а саме: о 01:45 год. керував автомобілем ВАЗ 2106 р/н НОМЕР_1 на автодорозі Київ-Одеса 450 км Біляївського району Одеської області в стані алкогольного сп`яніння, згідно результатів тесту № 2340 від 08.06.2020 року приладу «Drager», відповідно до якого вміст алкоголю склав 1,60 ‰.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.9а ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав. При цьому пояснив, що він вживав алкогольні напої за день до цієї події, а 08.06.2020 року його попросив друг відвезти дружину до пологового будинку. Крім того, зазначив, що з цих підстав не погоджується з результатами тесту на алкоголь, але працівники поліції всупереч вимогам закону не запропонували йому пройти медичне дослідження в медичному закладі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази у сукупності, приходить до переконання, що в діях водія ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбачений ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення повністю підтверджена матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 202203 від 08.06.2020 року, яким зафіксоване місце, час вчинення та суть адміністративного правопорушення та згода ОСОБА_1 зі складеним протоколом; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказали, що водій ОСОБА_1 знаходився в стані алкогольного сп`яніння та в їх присутності пройшов тест з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, за результатами якого вміст алкоголю склав 1,60 ‰; результатами тесту № 2340 від 08.06.2020 року приладу «Drager», відповідно до якого вміст алкоголю склав 1,60 ‰; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, де ОСОБА_1 погодився з результатом вказаного тесту, про що свідчить його підпис, оглянутим відеозаписом.

Згідно з ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі - Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Згідно положень ст. 23 КУпАП адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

Дії ОСОБА_1 кваліфікую за ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Оскільки ОСОБА_1 вчинив дії, які охоплюються складом адміністративного правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП до 01.07.2020 року, при цьому зміни, введені підпунктом 4 пункту 1 Розділу І (яким положення статті 130 КУпАП викладено у новій редакції) та підпунктом 171 пункту 2 Розділу 1 (яким введено в дію положення статті 286-1 КК України) Закону № 2617-VIII виключені Законом № 720-ІХ, суд вважає, що положення статті 130 КУпАП на момент розгляду справи діє в редакції Закону від 07 липня 2016 року за № 1446-VIII та має бути застосований закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

При цьому суд не погоджується з доводами ОСОБА_1 в тій частині, що йому працівником поліції не було запропоновано проїхати до медичної установи та пройти дослідження на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в ході перегляду відеозапису було встановлено, що працівник поліціїйому запропоновав пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі, однак ОСОБА_1 в присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , обрав проходження тесту за допомогою приладу «Drager».

До того ж, у разі незгоди щодо результатів огляду поліцейським з використанням спеціального технічного засобу ОСОБА_1 мав можливість самостійно звернутися до закладу охорони здоров`я з приводу встановлення стану алкогольного сп`яніння у відповідності до ч. 3 ст. 266 КУпАП.

При визначенні виду і міри адміністративного стягнення ОСОБА_1 приймаю до уваги: характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого, фактичні обставини справи; особу порушника, і вважаю, що адміністративне стягнення повинно бути накладене на нього у виді штрафу у розмірі шестиста неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, суд, при накладанні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 враховує, що він вчинив грубе правопорушення, яке виразилося в керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, що знижують увагу, швидкість реакції, яке могло потягнути за собою тяжкі наслідки.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП, п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, суд вважає за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 420,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 40-1, 130, 247, 268, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 (шестиста) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина