Єдиний унікальний номер судової справи: 225/3157/20
Номер провадження: 3/225/1185/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 серпня 2020 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Нємиш Н.В., розглянув матеріал, що надійшов з Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якому роз`яснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.06.2020 року о 21 годині 51 хв. м. Торецьк, по вулиці Центральна, 1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом мопед Honda, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, поведінка що не відповідає обстановці), від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору «Alkotest ARBL 0611» та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 належним чином повідомлявся судом про розгляд справи, шляхом направлення судових викликів, зокрема судова повістка на 11.08.2020 р. була повернута поштовим відділення за спливом строку. Крім того, постановою від 19.06.2020 р. до ОСОБА_1 був застосований привід, який не був виконаний працівниками поліції, оскільки за адресою: м. Торецьк, вул. Грушевського, 19/89 ніхто не відчинив двері, про що був складений рапорт працівником поліції. Працівники поліції намагалися вручити судові повістки на 17.06.2020 року, 11.08.2020 року, але ОСОБА_1 відмовився їх отримувати, про що до матеріалів справи додані відеозаписи.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошує у своїх рішеннях, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Таким чином, відсутність ОСОБА_1 під час розгляду справи в суді зумовлена саме його поведінкою, небажанням брати участь в судовому засіданні та розцінюється судом як дії, спрямовані на ухилення від передбаченої законом відповідальності.

За вказаних обставин суд вважає можливим розглянути справу, за відсутності особи, яка притягається до відповідальності, на підставі наявних матеріалів.

Суд, дослідив письмові матеріали, проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, достатності та вважає доведеними фактичні обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №070121 від 02.06.2020 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення доведена належними доказами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №070121 від 02.06.2020,що є самостійним доказом у справі, направлення на огляд, письмовими матеріалами, відеозаписом подій, з якого вбачається, що на неодноразову пропозицію поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння чи продути газоаналізатор, ОСОБА_1 відмовляється, зазначив, що згодний пройти медичний огляд, але не зараз, при цьому пройти до службового автомобіля відмовився. Також з відеозапису вбачається присутність свідків на місці складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, таким чином, його провина у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в повному обсязі.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

З довідки інспектора СРПП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області вбачається, що згідно з перевірки обліків Національної автоматизовано-інформаційної системи «Цунамі» ОСОБА_1 протягом року до відповідальності за ст. 130 не притягався.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь провини ОСОБА_1 , його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, яких суд не вбачає, протягом року до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 не притягався, офіційно працює, та, вважає, що слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як, на думку суду, це буде достатня і необхідна міра стягнення для виправлення правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Крім того, ст.40-1 КУпАП України передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, з правопорушника на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40-1, ч. 1 ст.130, ст.ст. 245, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя Н.В. Нємиш