Номер провадження: 33/813/839/20
Номер справи місцевого суду: 521/2648/20
Головуючий у першій інстанції Черевко С. П.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.08.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі головуючого судді Дрішлюка А.І.

при секретарі судового засідання - Павлючук Ю.В.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

06 квітня 2020 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси (головуючий - суддя Черевко С.П.) ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КпАП України; ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт; стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 гривень 40 копійок (а.с. 19).

Не погоджуючись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду через Малиновський районний суд м. Одеси, яка була отримана судом першої інстанції 15 червня 2020 року. Апелянт вважає, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, а висновки судді, викладені в постанові, на думку апелянта не відповідають обставинам справи, оскільки він сплачує аліменти щомісячно, про що зазначив у складеному щодо нього протоколі № 43 від 07.02.2020 року, на підставі якого апелянта притягують до адміністративної відповідальності. Крім того, апелянт посилається на ряд порушень, допущених при складанні вищеописаного протоколу. Апелянт також вказує на недопустимість зворотної дії в часі закону, що встановлює відповідальність за несплату аліментів (а.с. 21-23).

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 21 липня 2020 року було поновлено строк апеляційного оскарження та відкрито провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 183-1 КУпАП щодо ОСОБА_1 .

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 - адвокат Крупка О.О. підтримала апеляційну скаргу в повному обсязі, надала свої пояснення по суті справи.

Заслухавши пояснення учасників провадження, які з`явилися, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваної постанови в межах доводів апеляційної скарги з врахуванням предмету апеляційної перевірки, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ч. 2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до положень ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Приймаючи рішення по справі суд першої інстанції прийшов до висновку, що в діях громадянина України ОСОБА_1 вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, за кваліфікуючою ознакою вчинення несплати аліментів на утримання дитини, що призвело до виникнення заборгованості сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за 6 місяців, з дня пред`явлення документа до виконання.

Апеляційний суд погоджується з таким висновком суду першої інстанції, однак звертає увагу на те, що накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт суперечить чинному законодавству України з огляду на наступне.

Як вбачається з оскаржуваної постанови суду, за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин, тобто в мінімальних межах санкції вказаної статті.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 3 ст. 31-1 КУпАП України суспільно корисні роботи не призначаються особам, визнаним інвалідами I або II групи, вагітним жінкам, жінкам, старше 55 років та чоловікам, старше 60 років.

Санкція ч. 1 ст. 183-1 КУпАП містить лише один вид стягнення, а тому є безальтернативною, що в сукупності з вимогами ст.ст. 31-1, 280 КУпАП призводить до неврегульованості та безкарності осіб, визнаних інвалідами I або II групи, вагітних жінок, жінок, старше 55 років та чоловіків, старше 60 років, у разі вчинення ними діяння, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, а саме несплати аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 присвоєно ІІ групу інвалідності за загальним захворюванням. Інвалідність встановлена на строк до 01 червня 2022 року, що підтверджується копією Довідки до акту огляду Обласною медико-соціальною експертною комісією №1 МОЗ України.

З копії пояснень ОСОБА_1 начальнику Малиновського районного відділу філії Державної установи «Центр пробації» в Одеській області вбачається, що 04 червня 2020 року ОСОБА_1 довів до відома установи виконання оскаржуваного рішення, що відмовляється отримати направлення для відбування суспільно корисних робіт, оскільки є особою з інвалідністю ІІ групи.

Одночасно апеляційним судом встановлено, що суд першої інстанції помилково прийняв рішення про стягнення з правопорушника ОСОБА_1 судового збору в сумі 420,40 грн, оскільки відповідно до вимог п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп, а тому ОСОБА_1 звільняється від сплати судового збору за постановою про накладення адміністративного стягнення.

Зважаючи на вищенаведене, в ході перевірки доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2020 року слід скасувати в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

Керуючись ст. 294 КУпАП України, Одеський апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2020 року - задовольнити частково.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 06 квітня 2020 року- скасувати в частині накладення адміністративного стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт.

В іншій частині - постанову залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського

апеляційного суду А.І. Дрішлюк