ПОСТАНОВА

іменем України

Справа № 569/8585/20

31 липня 2020 року

Суддя Рівненського міського суду Денисюк П.Д., розглянувши матеріали, які надійшли з Рівненського відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, мешканки АДРЕСА_1 , непрацюючої, РНОКПП: НОМЕР_1 за ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

18 травня 2020 року близько 04 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 перебуваючи на медичному освідуванні в КП РОЦПЗН Рівненської обласної ради виражалась нецензурною лайкою, кричала, заважала працювати лікарю, на зауваження працівників поліції не реагувала, тим самим ображала людську гідність і громадську мораль, порушила громадський порядок і спокій громадян.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ст. 173 КУпАП.

ОСОБА_1 неодноразово у встановленому законом порядку повідомлялась про час і місце розгляду справи, однак до суду не з`явилась, причини неявки суду не повідомила.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Вказаним рішенням закріплено принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суд дослідив матеріали справи, оцінив їх в сукупності з іншими доказами, прийшов до висновку, що ОСОБА_1 своїми діями вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП України, як дрібне хуліганство.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні підтверджується наявними у справі та дослідженими судом матеріалами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 429727 від 18 вересня 2020 року, поясненнями ОСОБА_2 , витягом № 1381 із журналу реєстрації медичних оглядів осіб з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18 травня 2020 року та іншими матеріалами справи.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП з порушника слід стягнути судовий збір.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з порушника стягується судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Враховуючи викладене, і керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173, 283-284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ч. 2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ,-

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винною ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення і застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 51 (п`ятдесят одна) гривня.

Стягнути з ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Головуючий суддя