ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/610/20 Справа № 216/1646/20 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко В. Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 липня 2020 року м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд, в особі судді Коваленко В.Д., за участю адвоката Гайдук С.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Гайдук С.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

якою визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , -

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено на останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави в сумі 340 (трьохсот сорока) гривень.

Стягнуто с ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Як зазначено в постанові суду, о 19.00 год 30 січня 2020 року пішохід ОСОБА_1 біля буд. 61 по вул. Свято-Миколаївська м. Кривого Рогу, переходивши проїжджу частину, у невстановленому для цього місці, поза пішохідним переходом, не впевнився у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху, внаслідок чого відбувся наїзд на нього автомобілем «Hyundai Elantra», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_2 . При дорожньо-транспортній пригоді автомобіль отримав механічні пошкодження, а пішохід ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження, чим завдано матеріальних збитків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 4.7, 4.14 (а) ПДР України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою адвокат Гайдук С.П. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження та скасувати постанову районного суду, ухвалити нове рішення про відсутність його вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Вказує на те, що суд, на його думку порушив порядок розгляду справи, передбачені ст. 268 КУпАП, а також права ОСОБА_1 щодо участі в судовому засіданні, оскільки розгляд справи відбувався у відсутності останнього, остільки суд відмовив в задоволенні клопотання адвоката про відкладення розгляду справи через карантинні обмеження.

Зазначає, що суд не звернув увагу на недоліки в протоколі про адміністративне правопорушення, остільки відсутні докази того, що транспортний засіб був пошкодженний саме пішоходом ОСОБА_1 , на його думку в діях останнього відсутній склад правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП. При цьому, на думку апелянта, суд був позбавлений можливості всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати обставини справи, оскільки в матеріалах відсутній протокол огляду місця події зі схемою дорожньо-транспортної події та фототаблицею до нього.

Також, на думку адвоката, суд не врахував того, що ОСОБА_2 Центрально-Міським районним судом м. Кривого рогу Дніпропетровської області 25.03.2020 року визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за скоєний наїзд на пішохода ОСОБА_1 ..

Заслухавши доповідь судді, думку адвоката Гайдук С.П., який просив задовольнити його апеляційну скаргу, постанову скасувати та провадження у справі закрити, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом, правомочним розглядати скаргу.

Як вбачається з матеріалів справи, суд розглянув її відсутність ОСОБА_1 та його адвоката Гайдук С.П., хоча було надано заяву про відкладення слухання справи. З постановою суду адвокат ознайомився 01.05.2020 на сайті Єдиного реєстру судових рішень, звернувся з апеляційною скаргою 14.05.2020.

Вказані обставини вказують на об`єктивну неможливість своєчасного оскарження постанови суду та поважність пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому цей строк підлягає поновленню.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є необґрунтованими і такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ст. 124 КУпАП, необхідно з`ясувати чи дійсно мало місце порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновками експерта, речовими доказами тощо.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого прийняти мотивоване законне рішення.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Притягуючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд першої інстанції виходив з того, що в діях останнього наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, оскільки він порушив п. 4.7, 4.14 (а) Правил дорожнього руху.

Проте, суд апеляційної інстанції з такими висновками не погоджується з наступних підстав.

Обґрунтовуючи висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд першої інстанції у оскаржуваній постанові послався на протокол про адміністративне правопорушення, схему місця та на матеріали, додатні до протоколу. При цьому, аналізу та належної оцінки доказів в оскаржуваному судовому рішенні,- не зазначено.

З протоколу, про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №415547 складений з порушенням строку (14 днів), остільки дата даного протоколу 14.03.2020 року, а подія відбулась 30.01.2020 року. Складений на ОСОБА_1 протокол не містить відомостей про потерпілого, не зазначено розмір матеріальних збитків. Протокол про адміністративне правопорушення не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 втратив свідомість та був доставлений до лікарні, відсутні пояснення свідків.

Судом першої інстанції вищезазначене не було перевірено, а судовий розгляд було проведено за відсутності ОСОБА_1 та його адвоката Гайдук С.П., хоча ними завчасно було надано заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з чим було порушено право на захист.

Крім того, суд першої інстанції при вирішення питання щодо винуватості ОСОБА_1 посилається на відеозапис обставин ДТП, але при апеляційному перегляді відеозапису видно, що зазначена година на відеозаписі не збігається з зазначеною годиною скоєного ДТП в протоколі. Так на відеозаписі зазначено час зіткнення і 19.52 хв., а в протоколі 19.00 хв., також, з відеозапису не виявляється можливим встановити державний номер автомобіля та особу пішоходу.

В матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутня схема місця ДТП, а також фототаблиця, які могли б вплинути на висновки суду.

Апеляційний суд зазначає, що статтею 124 КупАп передбачено відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з протоколу пішоходу ОСОБА_1 інкриміновано порушення п.4.7 та п.4.14 (а) ПДР. Відповідно до п.4.7 ПДР пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч; п.4.14 (а) ПДР,- пішоходам забороняється: а) виходити на проїзну частину, не впевнившись у відсутності небезпеки для себе та інших учасників руху.

Стаття 127 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил дорожнього руху пішоходами, велосипедистами, особами, які керують гужовим транспортом.

Отже, за наявністю підстав, передбачених порушенням передбачених п. 4.7. ПДР та п.4.14(а) ПДР, пішоходи притягуються до відповідальності, за ст. 127 КУпАП.

Апеляційний суд, крім цього, зауважує, що адвокатом Гайдук С.П. надано висновок експерта №194/к від 18 березня 2020 року, згідно якого отримані в результаті ДТП тілесні ушкодження ОСОБА_1 , відносяться до категорії середньої тяжкості і за даним фактом в ЄРДР внесено відповідні відомості.

Апеляційний суд вважає, що районним судом не доведено неправомірності дій ОСОБА_1 та не доведено наявності причинно-наслідкового зв`язку між його діями та настанням ДТП. Тому у суду першої інстанції не було жодних підстав для висновку, що ДТП сталася з вини ОСОБА_1 , оскільки об`єктивна сторона інкримінованого йому адміністративного правопорушення, за ст. 124 КУпАП, не знайшла свого підтвердження належними та допустимими доказами. Тобто, ст. 124 КУпАП інкримінована ОСОБА_1 , - безпідставно.

Зважаючи на викладені обставини, висновки суду першої інстанції, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП які спричинили пошкодження транспортного засобу не відповідають матеріалам справи та встановленим в суді апеляційної інстанції обставинам, у зв`язку з чим апеляційна скарга адвоката підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню із закриттям провадження у справі, за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате, підлягає закриттю у разі відсутності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ч. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання адвоката Гайдук С.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року задовольнити.

Поновити адвокату Гайдук С.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Гайдук С.П., який діє в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 14 квітня 2020 року, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, - скасувати.

Постановити нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно, та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду В.Д. Коваленко