Справа № 127/2619/20
Провадження № 33/801/240/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Ковбаса Ю. П.
Доповідач: Мішеніна С. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Вінниця

Суддя судової палати у кримінальних справах та справах про адміністративні правопорушення Вінницького апеляційного суду Мішеніна С.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника Веретинського М.В. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2020 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП

ВСТАНОВИВ :

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та притягнуто його до адміністративної відповідальності, накладено стягнення у виді штрафу розміром 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Згідно постанови Вінницького міського суду Вінницької області 02.03.2020 року ОСОБА_1 25.01.2020 року о 21 годині 48 хвилин керував транспортним засобом марки «BMW 5251», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , на автомобільній дорозі М-21, 243км, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, зіниці ока не реагують на промені світла. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП.

Захисник Веретинський М.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, просив скасувати постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2020 року, провадження по справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вимоги апеляційної скарги мотивовано тим, що від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не зазначав, що відмовляться від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров"я, суддя не звернув увагу на те, що у протоколі не сформульовано, який саме огляд і у який спосіб ОСОБА_1 має пройти на вимогу поліцейського.

У зв"язку з цим звинувачення є незрозумілим, адже воно складається по-перше з двох частин :керував з ознаками наркотичного сп"яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп"яніння (якого саме не зазначено), таким чином стає незрозумілим, в чому саме обвинувачується водій керуванні з ознаками наркотичного сп`яніння чи відмови від проходження огляду.

Невірне та нечітке формулювання суті правопорушення позбавляє водія права на захист, адже обвинувачення йому незрозуміле, таким чином твердження судді про однозначну відмову ОСОБА_1 від проходження дійсно запропонованого йому огляду не узгоджується з матеріалами справи.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне зазначаються суть адміністративного правопорушення, але протокол цим вимогам не відповідає.

Поліцейським було порушено порядок огляду на стан сп`яніння, у зв`язку з чим він вважається недійсним, а протокол недопустимим доказом вини ОСОБА_1 .

У поясненнях свідків також не зазначено, що водій відмовився від проходження огляду із застосуванням спеціальних технічних засобів, а також від проходження огляду у закладі охорони здоров"я. Таким чином, поліцейським було порушено процедуру огляду на стан сп`яніння, що свідчить про недійсність такого огляду і відсутність підстав для притягнення водія до адміністративної відповідальності.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутнє направлення водія на проходження огляду на стан наркотичного сп"яніння, що свідчить про порушення процедури і спростовує факт вимоги пройти такий огляд у закладі охорони здоров"я.

Показання свідків не узгоджуються з протоколом, що ставить під сумнів достовірність наданих до суду матеріалів.

Також суд мав би критично поставитися до показів вказаних в протоколі свідків, оскільки з їх показів знову ж таки незрозуміло від якого саме огляду відмовився ОСОБА_1 .

Справа була розглянута поверхнево з суттєвим порушенням норм матеріального та процесуального права, без належного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом

Відповідно до вимог ст.277-2 КУпАП повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк.

Як убачається з матеріалів справи правопорушник ОСОБА_1 , захисник Веретинський М.В. належним чином та своєчасно викликалися в судові засідання до суду апеляційної інстанції. Їм було достовірно відомо про дати призначення судового розгляду справи про адміністративне правопорушення, оскільки вони зверталися із заявами про відкладення розгляду справи, посилаючись на встановлений карантин на території України.

Неодноразові заяви ОСОБА_1 , захисника Веретинського М.В. про відкладення розгляду справи та зміст клопотань, викладених в них, не свідчить про поважність причин неявки в судові засідання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» з наступними змінами на всій території України з 12 березня 2020 року в Україні встановлено карантин до 31.07.2020 року, при цьому жодними нормативно-процесуальними документами діяльність судів в Україні не припинялась, розумні строки розгляду справ не були обмежені.

Продовження карантинних заходів з12 березня 2020 року по 3 квітня 2020 року, в подальшому до 24 квітня 2020 року, а потім до 11 травня 2020 року, з введенням 22.05.2020 року адаптивного карантину, на думку суду апеляційної інстанції не є перешкодою для участі особи в судовому засіданні, з урахуванням того, що ОСОБА_1 є жителем міста Вінниці.

У рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Тобто, ЄСПЛ наголосив на необхідності дотримання особою належної процесуальної поведінки, спрямованої на отримання інформації щодо ходу розгляду справи відносно неї.

Однак, процесуальна поведінка ОСОБА_1 , захисника Веретинського М.В. не була спрямована на їх безпосередню участь у розгляді справи, оскільки вони неодноразово не з`являлися в судові засідання (26.03.2020р., 02.04.2020р., 23.04.2020р., 30.04.2020р., 08.05.2020р., 18.05.2020 р., 28.05.2020 року, 04.06.2020 р., 12.06.2020 р., 19.06.2020 року, 26.06.2020 року), достовірно знаючи, що справа перебуває на розгляді у суді, подавали клопотання про відкладення, посилаючись на те, що не можуть прибути на судовий розгляд до Вінницького апеляційного суду у зв`язку з тим, що з 12.03.2020 року на всій території України установлено карантин постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19».

Також, ОСОБА_1 належним чином повідомлений про судове засідання призначене 30.06.2020 року, що підтверджується довідкою про доставку смс, сформованою 26.06.202 року 14-07 год одержувачу ОСОБА_1 на номер телефону НОМЕР_2 , доставлено 27.06.2020 року 03-29 год., будь- яких заяв про неможливість з"явитися ним не подано.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за можливе та доцільне розглянути апеляційну скаргу за відсутності ОСОБА_1 , захисника Веретинського М.В.

Правопорушник ОСОБА_1 належним чином повідомлений про час, дату місце судового розгляду, в судове засідання не з"явився, причини неявки не повідомив.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга захисника не підлягає до задоволення з наступних підстав

Відповідно ч.1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За змістом ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є окремою підставою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, є окремим складом адміністративного правопорушення.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 суддею повно і всебічно встановлені фактичні обставини правопорушення на підставі наявних в матеріалах справи і досліджених в судовому засіданні доказів, які оцінені судом першої інстанції в їх сукупності, у відповідності з вимогами ст.ст.251, 252 КУпАП, що відображено у мотивувальній частині постанови суду.

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з чим погоджується і апеляційний суд.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину визнав.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія БД № 300618 від 25.01.2020 року 25.01.2020 року 21 год. 48 хв. на а/д м-21 243 км водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 5251 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп"яніння, а саме тремтіння пальців рук, зіниці ока не відповідають на промені світла.

Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків на місці зупинки, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення БД № 300618 від 25.01.2020 року ОСОБА_1 підписав вказаний протокол та був ознайомлений з його змістом.

Протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст. 256 КУпАП

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану, впливу наркотичних речовин.

Згідно п.4 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров"я України №1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі Інструкція) ознаками наркотичного сп`яніння є наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Вказані ознаки наркотичного сп`яніння, а саме порушення мови, зіниці очей не реагують на світло зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 300618 від 25.01.2020 року.

Згідно пункту 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 9 листопада 2015 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за №1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції.

Тобто, якщо у поліцейського виникла підозра про перебування особи, яка керує транспортним засобом, в стані сп`яніння, він має право направити цю особу для проведення відповідного огляду.

Як зазначено у п. 6 Розділу X Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005, судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги захисника Веретинського М.В. про відсутність у протоколі про адміністративне правопорушення інформації щодо пропозиції поліцейського пройти медичний огляд є безпідставними та спростовуються змістом самого протоколу, де зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння у встановленому порядку в присутності двох свідків, а також рапортом працівника поліції.

Посилання захисника на те, що поліцейські у даному конкретному випадку не склали і не надали ОСОБА_1 направлення для проходження огляну на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я не ґрунтуються на вимогах зазначених вище нормативних документів, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду.

В рішенні по справі "О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відтак порушення вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення, відсутні.

Твердження у апеляційній скарзі щодо невідповідності дій працівників поліції вимогам ст.266 КУпАП, Інструкції є безпідставними.

Судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП досліджено всі обставини справи в сукупності, дано належну оцінку доказам, а саме: протоколу про адміністративне правопорушення, серія БД №300618 року, письмовим поясненням свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 25.01.2020 року, згідно яких ОСОБА_1 в ході оформлення матеріалів відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, рапорту інспектора взводу №1 роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенанта поліції Білана Р.В, згідно якого 21-48 год. на а/д М-21 243 кам, було зупинено транспортний засіб за порушення ПДР України BMW 5251 д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , під час спілкування з водієм було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме тремтіння пальців рук, зіниці ока не реагують на світло, водієві було запропоновано пройти огляд в КП ВОНД «Соціотерапія» на стан сп"яніння, на що водій відмовився на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд апеляційної інстанції критично оцінює доводи апеляційної скарги захисника, що працівники поліції необгрунтовано склали відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, оскільки ці доводи спростовуються сукупністю доказів, перевірених судом.

При цьому суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що під час судового розгляду в суді першої інстанції ОСОБА_1 вину визнавав.

Відповідно ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Суд першої інстанції, в дотримання вимог ст. 33 КУпАП, врахувавши характер вчиненого правопорушення, взявши до уваги відомості про особу ОСОБА_1 , який вину визнав, прийшов до висновку, що достатнім для виправлення ОСОБА_1 та запобіганню вчинення нових правопорушень буде призначення адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керуваннями транспортними засобами в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки саме такий вид адміністративного стягнення досягне мети, визначеної ст. 23 КУпАП.

Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги є безпідставними, постанова суду першої інстанції законною та обгрунтованою.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд апеляційної інстанції,

П О С Т А Н О В И В :

Відмовити в задоволенні апеляційної скарги захисника Веретинського М.В.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 02.03.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: С.В. Мішеніна