Справа № 478/596/20 Провадження № 3/478/434/2020
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
28 липня 2020 року. Суддя Казанківського районного суду Миколаївської області Томашевський О.О., за участю секретаря судових засідань Григоренко Н.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , передбачене ч.1 ст.130 КУпАП,
15.04.2020 року о 17 год. 40 хв. в с. Каширівка по вул. Садовій, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «ІЖ», б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із ротової порожнини, почервоніння обличчя). В присутності двох свідків водій ОСОБА_1 відмовився від продування алкотестеру «Drager» та від проходження огляду на стан сп`яніння в Казанківській ЦРЛ, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, як вбачається з повідомлення АТ «Укрпошта», ОСОБА_1 відмовився від отримання судової повістки.
Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно зі ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права. Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
За таких обставин, суддя приходить до висновку щодо можливого розгляду адміністративної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Дослідивши матеріали справи, приходжу до наступних висновків.
Статтею 130 КУпАП (в редакції, що діяла до 01.07.2020 року) визначалася відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
1 липня 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22 листопада 2018 року №2617-VIII (далі - Закон).
Відповідно до вказаного закону, ст. 130 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, з 01.07.2020 року не передбачена, а вказані дії віднесено до кримінальних проступків (ст. 286-1 КК України).
03.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», яким скасовано норму про кримінальну відповідальність за вищевказані діяння, однак ст.130 КУпАП не викладена в редакції, яка передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Листом Касаційного кримінального суду Верховного суду на листи Донецького апеляційного суду № 3.16-12м/300/2020 від 02.07.2020 року та Київського апеляційного суду № б/н від 02.07.2020 року було роз`яснено, що розгляд справ про адміністративне правопорушення, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, які було вчинено до 01.07.2020 року, необхідно здійснювати в редакції статті, чинній на час вчинення таких діянь.
Враховуючи наведене, розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , слід здійснювати за ст.130 КУпАП в редакції, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення.
В силу приписів ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно положень ст.245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України від 30.06.1993 року №3353-ХІІ «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306 (зі змінами та доповненнями). Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до ч.5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.
Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху України встановлено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП (в редакції, що діяла під час і за місцем вчинення правопорушення), одним із правопорушень є відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Тобто, вказана норма являється бланкетною, яка відсилає до інших нормативних актів. В даному випадку відсилає до нормативних актів, якими встановлюються порядок огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.
Відповідно до вимог ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 031637 від 15.04.2020 року, 15.04.2020 року о 17 год. 30 хв. в с. Каширівка по вул. Садовій, водій ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «ІЖ», б/н, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із ротової порожнини, почервоніння обличчя). В присутності двох свідків водій ОСОБА_1 відмовився від продування алкотестеру «Drager» та від проходження огляду на стан сп`яніння в Казанківській ЦРЛ, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.
Тобто, ОСОБА_1 обвинувачується у відмові від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджується самим протоколом, в якому останній визнав факт скоєного правопорушення (вжиття алкогольних напоїв, після чого керування транспортним засобом), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
З письмових пояснень вказаних свідків, які маються в матеріалах справи, вбачається, що 15.04.2020 року у їхній присутності, водій, який називав себе на ім`я ОСОБА_1 , відмовився від пропозиції працівників поліції від продуття алкотестеру «Drager» та пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння в Казанківській ЦРЛ за наявними ознаками алкогольного сп`яніння.
Недовіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків у суду підстав немає. Дані свідки були ознайомлені з їх обов`язками та правами, визначеними ст.63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними.
Таким чином, сукупність досліджених доказів, їх оцінка свідчать проте, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, тому приходжу висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За таких обставин, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.
Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.
Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.
Як вбачається з протоколу, адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вчинено 15.04.2020 року. Тобто, на момент розгляду справи строк, передбачений ст. 38 КУпАП, закінчився.
Враховуючи викладене, вважаю за необхідне визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження по справі, оскільки на момент розгляду даної справи закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності, передбачені ст. 38 КУпАП.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 38, п. 7 ч. 1 ст. 247, ст. 283-285 КУпАП, суддя,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду строків передбачених ст. 38 КУпАП.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 КУпАП.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Миколаївського апеляційного суду через Казанківський районний суд Миколаївської області.

Суддя Казанківського районного суду

Миколаївської області О.О. Томашевський