Житомирський апеляційний суд
Справа №935/623/20 Головуючий у 1-й інст. Рибнікова М. М.
Категорія ч.2 ст.130 КУпАП Доповідач Слісарчук Я. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Слісарчук Я.А., за участю: секретаря судового засідання Кашенко Л.М., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисників - адвокатів Грабовського Д.О. та Рябчука І.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.130 КУпАП, щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою : АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно постанови, 11.03.2020 року о 02 год. 40 хв. у м. Коростишеві по вул. Київській, ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: збуджена поведінка, порушена координація рухів.Від проходження огляду у встановленому законом порядку у медичному закладі у присутності лікаря, для визначення ступеню сп`яніння ОСОБА_1 відмовився, чим повторно протягом року вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду, захисник Рябчук І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вважає, що вказаний строк він пропустив з поважних причин, постанову суду скасувати, а провадження в даній справі закрити. Вважає, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою. Вказує на те, що суд розглянув справу у відсутності ОСОБА_1 , чим порушив його право на захист. Зазначає, що в мотивувальній частині постанови суд визнав доведеним, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що не відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення та змісту диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП. Посилається на те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Вказує, що у висновку лікаря не зазначені будь-які ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , а тому вказаний висновок є недійсним. Зазначає, що рапорт працівника поліції є неналежним доказом у справі, оскільки він є внутрішнім документом. Посилається на те, що відеозапис є фрагментарним та не відображає ознак алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 . Крім того вказує, що на відео відсутні свідки, не відображено обставини складання протоколу та відсутня інформація про відмову водія пройти освідування на місці.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Рябчука І.В., які просили задовольнити подану апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Апеляційний суд поновлює захиснику Рябчуку І.В. строк на апеляційне оскарження постанови суду, оскільки вважає, що вказаний строк він пропустив з поважних причин.

Так, при розгляді справи в районному суді ні ОСОБА_1 ні його захисник не були присутні, копію постанови суду ОСОБА_1 отримав 29.05.2020 року, а апеляційну скаргу на неї захисник подав 09.06.2020 року.

Разом з тим, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга захисника не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Висновок суду про винність ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного адміністративного правопорушення, стверджується зібраними по справі доказами.

Зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №124789 від 11.03.2020 року; висновком щодо результатів медичного огляду водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.03.2020 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; рапортом інспектора СРПП №4 Коростишівського ВП Ковтуна В.Ю. від 11.03.2020 року; відеозаписом з нагрудної відеокамери інспектора поліції.

Вищевказані зібрані по справі докази свідчать про те, що 11.03.2020 року о 02 год. 40 хв. у м. Коростишеві по вул. Київській, ОСОБА_1 керував автомобілем «Фольксваген Транспортер», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: збуджена поведінка, порушена координація рухів, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку у медичному закладі у присутності лікаря відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху.

Крім цього, ОСОБА_1 25.09.2019 року о 13 год 00 хв. в м. Коростишів по вул. Київській керував автомобілем «Фольксваген», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9 «а» Правил дорожнього руху.

За що постановою Коростишівського районного суду Житомирської області від 26.11.2019 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Дії ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП кваліфіковані правильно, а накладене на нього стягнення відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Доводи апелянта про порушення судом права на захист ОСОБА_1 апеляційний суд вважає безпідставними.

З матеріалів справи видно, що судом справа була призначена до розгляду на 22.05.2020 року, про що ОСОБА_1 повідомлявся судом належним чином, однак він в судове засідання не з`явився, суд розглянув справу у його відсутності.

Посилання захисника на те, що в мотивувальній частині постанови суд визнав доведеним, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, що не відповідає змісту протоколу про адміністративне правопорушення та змісту диспозиції ч.2 ст.130 КУпАП є безпідставними, оскільки мотивувальна постанова суду не містить даних про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що працівники поліції не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, є голослівними і не підтверджені матеріалами справи.

Відсутність на відеозапису даних про ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , відсутність свідків, не відображення обставини складання протоколу та відсутність інформації про відмову ОСОБА_1 пройти освідування на місці зупинки транспортного засобу не є підставою для визнання вказаного доказу неналежним.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Таким чином, доказом у справі про адміністративне правопорушення може бути і рапорт працівника поліції, що спростовує доводи апеляційної скарги адвоката про визнання неналежним доказом у справі рапорту працівника поліції за тих обставин, що він є внутрішнім документом.

Не заслуговують на увагу апеляційного суду доводи апелянта про визнання недійсним висновку лікаря щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 11.03.2020 року з тих підстав, що у висновку не зазначені ознаки сп`яніння ОСОБА_1 , оскільки відповідно до Додатку 3 до Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МОЗ, МВС України від 09.11.2015 року у вказаному висновку не зазначаються ознаки сп`яніння особи, яка оглядається.

Постанова суду є законна і обґрунтована, вона відповідає вимогам ст.ст. 283, 284 КУпАП, підстав для її скасування з мотивів, наведених в апеляційній скарзі Рябчука І.В. , апеляційний суд не знаходить.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 КУпАП суд,

п о с т а н о в и в:

Поновити захиснику Рябчуку І.В. строк на апеляційне оскарження постанови Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу захисника Рябчука І.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Коростишівського районного суду Житомирської області від 22 травня 2020 року, щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: