ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О СТ А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Поліщука О.Ю. на постанову Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 червня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Першотравневого районного суду м. Чернівці від 19 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст.470 МК України із закриттям провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст.470 МК України у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст.467 МК України.

На вказану постанову в.о. начальника Буковинської митниці Держмитслужби Поліщук О. Ю. подав апеляційну скаргу, просить скасувати постанову районного суду та прийняти нову постанову, якою притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачене ч.6 ст.470 МК України та накласти на неї стягнення в межах санкції вказаної статті.

Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на те, що згідно інформації, яка міститься в програмно-інформаційному комплексі «Облік транспортних засобів в пунктах пропуску для автомобільного сполучення» ЄАІС ДМСУ було встановлено, що 21.05.2018 року громадянка-резидент ОСОБА_1 ввезла на митну територію України автомобіль марки «LAND ROVER RANGE ROVER», р/н НОМЕР_1 , кузов НОМЕР_2 через

ЄУНСП: 725/673/20 Головуючий у І інстанції: Іщенко І.В.

НП: 33/822/312/20 Суддя-доповідач: Струбіцька О.М.

Категорія: ст. 470 ч. 6 МК України

митний пост «Вадул-Сірет», п/п «Порубне-Сірет» Чернівецької митниці ДФС з метою транзиту та повинна була вивезти з митної території України вказаний автомобіль у визначений законодавством строк.

Однак, остання не вивезла вищевказаний транспортний засіб за межі митної території України у встановлений Митним кодексом України (ст. 95 МК України) термін, більший ніж на 30 діб.

При цьому апелянт зазначав, що строк накладення адміністративного стягнення за вищезазначене правопорушення становить 6 місяців з дня його виявлення.

Вважає, що днем виявлення правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 є 23.01.2020 року, тобто день складання протоколу про порушення митних правил.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 , перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, дослідивши матеріали адміністративного провадження, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Представник Буковинської митниці Держмитслужби у судове засідання апеляційного суду не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду. Відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП, його неявка не перешкоджає розгляду справи.

Під час апеляційного розгляду справи ОСОБА_1 пояснила, що дійсно ввезла 21.05.2018 р. автомобіль марки «Land Rover Range Rover» на територію України, не вивезла його тому, що колишній чоловік ОСОБА_2 забрав його і виїхав закордон на постійне місце проживання у РФ, де на даний час знаходиться транспортний засіб їй не відомо, є одинокою матір`ю малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2 , і в період, який до неї має претензії митниця, перебувала у відпустці для догляду за дитиною.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції Чепишко Л.В. надала копію свідоцтва про народження ОСОБА_3 Серія НОМЕР_3 від 05.09.2017 року та копію витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України №7 від 13.10.2018 року, якими підтверджуються доводи ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Ст. 487 МК України, передбачено, що провадження у справі про порушення митних правил здійснюється відповідно до МК України, а в частині, що не регулюється ним - відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Апеляційним судом перевірено доводи апеляційної скарги щодо строків накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , вважаю ці доводи необгрунтованими.

Як вбачається із матеріалів адміністративного провадження, ознаки порушення митних правил по факту ввезення ОСОБА_1 автомобіля на територію України 21.05.2018 р. було виявлено державною митною службою 07.06.2018 р., факт порушення зобов`язання, про що про внесено транзит в АСМО «Інспектор» орієнтування від 07.06.2018 р. щодо громадянки та автомобіля

Саме дату 07.06.2018 р. слід вважати датою виявлення правопорушення, адже у змісті протоколу про порушення митних правил орган митниці самостійно вказує цю дату виявлення порушення зобов`язання ОСОБА_1 , оскільки тоді діяв десятиденний строк для виконання зобов`язання.

Однак, з цього часу до 23.01.2020 р., до дати відібрання пояснень у ОСОБА_4 , якій було повідомлено до 20.01.2020 р. з`явитися до органів митниці, жодних дій органом митниці не було зроблено.

На час вчинення правопорушення, на час його виявлення правопорушення дії ОСОБА_1 підпадали під дію ч.3 ст.470 Митного Кодексу України, за яке передбачалося стягнення у виді 500 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і згідно вимог ст.522 Митного кодексу розглядалися органом митниці.

По якій причині органом митниці при виявленні правопорушення, а саме факту невивезення ОСОБА_1 транспортного засобу не було оформлено протоколу про порушення митних правил, не винесено постанову не відомо.

Тому, доводи апелянта про те, що ним не пропущено строки для притягнення особи до адміністративної відповідальності є цілком безпідставними, незважаючи на твердження апелянта про подальше оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, з чого виходив суд при обчисленні строків накладення адміністративного стягнення, з чим не погоджується апеляційний суд.

Обчислення районним судом строків накладення адміністративного стягнення виходячи із визнання часом виявлення правопорушення часу складання протоколу про порушення митних правил 23.01.2020 р. не є вірним, з чим не погоджується апеляційний суд тому, що навіть виходячи з такого розрахунку станом на день постановлення оскаржуваного рішення строки не пройшли, 6 місяців не було, але крім того, по матеріалах справи апеляційним судом встановлено строк виявлення даного правопорушення 07.06.2018 р.

Вважаю, що суд прийшов до поспішного висновку визнавши винною ОСОБА_1 за ч.6 ст.470 МК України, при цьому суд не встановив фактичні обставини даного провадження, не дав їм правильної правової оцінки.

Поза увагою районного суду залишився зміст протоколу про порушення митних правил, та повністю проігноровано матеріали адміністративного провадження.

Так, у змісті протоколу про порушення митних правил №012/40800/20 від 23.01.2020 року вказано що гр. України ОСОБА_1 не вивезла транспортний засіб «Land Rover Range Rover», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за межі митної території України у встановлений ст.95 МК України термін, більший ніж на тридцять діб.

У протоколі вказано, що ОСОБА_1 роз`яснено умови транзиту, про відповідальність попереджено.

Але при цьому у протоколі про порушення митних правил, матеріалах провадження відсутні дані про те: у який строк ОСОБА_1 повинна вивезти автомобіль, відсутні будь які дані про те, що її роз`яснено правила транзиту, та попереджено про відповідальність.

Тобто, письмове зобов`язання про вивезення транспортного засобу при перетині автомобілем державного кордону України відсутнє.

У матеріалах провадження відсутні будь які митні документи від 21.05.2018 р. про письмове зобов`язання ОСОБА_1 перед митницею.

Протокол про порушення митних правил не відповідає вимогам ст.494 МК України

У своїх поясненнях у протоколі про порушення митних правил, та у письмових поясненнях, які є у матеріалах провадження від 23.01.2020 р. ОСОБА_1 повідомила, що дійсно ввезла 21.05.2018 р. автомобіль марки «Land Rover Range Rover», не вивезла його тому, що колишній чоловік ОСОБА_2 забрав його і виїхав закордон на постійне місце проживання у РФ, де на даний час знаходиться транспортний засіб їй не відомо.

Незважаючи на такі пояснення ОСОБА_1 , орган митниці оформляє стосовно неї протокол про порушення митних правил за ч.6 ст.470 МК України за те, що вона не вивезла т.з. «Land Rover Range Rover», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 за межі митної території України у встановлений ст.95 МК України більший ніж 30 діб.

При цьому поза увагою органу митниці залишився той факт, що відповідальність за ч.6 ст.470 МК України наступає за перевищення строку доставки транспортних засобів особистого користування та комерційного призначення більше ніж за 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, в тому числі їх розкомплектування, ця норма введена в дію з 22.08.2019 р.

При цьому органом митниці не взято до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких вона вказала, що автомобіль відсутній.

При цьому за змістом ч.6 ст.470 МК України втрата транспортного засобу є самостійним складом правопорушення за цією нормою.

Санкція цієї норми передбачає конфіскацію транспортного засобу, тому районним судом через невиконання органом митниці вимог ст.511 МК України щодо вилучення товару, який підлягає конфіскації, та не зазначення органом митниці дати виявлення факту порушення, постановами Першотравневого районного суду м. Чернівці від 11.02.2020 р., 12.05 .2020 р. було повернуто дані матеріали для дооформлення.

Однак , орган митниці не виконав вказівок районного суду і не виправив зазначених недоліків, які є суттєвими.

Поза увагою районного суду залишився той факт, що відповідальність за ч.6 ст.470 МК України наступає за перевищення строку доставки транспортних засобів особистого користування та комерційного призначення більше ніж за 30 діб, а так само втрата цих транспортних засобів, в тому числі їх розкомплектування, ця норма введена в дію з 22.08.2019 р., тобто на момент виявлення правопорушення відповідальність за ч.6 ст.470 МК України не була передбачена чинним законодавством України.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом, як правопорушення.

Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації органом доходів і зборів України.

Ч. 3 ст. 3 МК України передбачено, що норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

Окрім того, ст. 8 КпАП України передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

У Рішенні Конституційного Суду України №1-рп/99 від 09.02.1999 року у справі про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів наголошується, що до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Акти адміністративного законодавства регулюють відносини, які виникли з дня набрання ним чинності.

Оскільки ч. 6 ст. 470 МК України передбачає відповідальність за перевищення строку доставки транспортних засобів особистого користування та транспортних засобів комерційного призначення більше ніж на тридцять діб, а так само втрата цих транспортних засобів, у тому числі їх розкомплектування, то дана норма не має зворотної дії в часі.

ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України, яка не існувала станом на 21.05.2018 року і фактично через бездіяльність митного органу по оформленню протоколу та винесенні постанови за ч.3 ст. 470 МК України до 22.08.2019 року вона притягнута до відповідальності за ч. 6 ст. 470 МК України, санкція якої передбачає більш суворе стягнення в тому числі і конфіскацію майна, чим санкція ч. 3 ст. 470 МК України, яка діяла 21.05.2018 року.

Дана ситуація правовідносин з державним органом виникла з причин, які не залежали від волі ОСОБА_1 , а від бездіяльності органу митниці.

Тому, погіршувати правове становище ОСОБА_1 при притягненні її до адміністративної відповідальності від причин які не залежали від її волі не припустимо

За змістом ст.294 КУпАП суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Під час даного апеляційного розгляду встановлено порушення норм матеріального та процесуального права, які вищевказані, які є підставою скасування оскаржуваного рішення та закриття провадження по справі.

Органом митниці допущено порушення матеріального та процесуального права при оформленні протоколу про порушення митних правил, які були проігноровані районним судом.

Крім того, районним судом проігноровано факт невиконання органом митниці постанов Першотравневого районного суду від 11.02.2020 р., 12.05.2020 р. щодо усунення недоліків протоколу про адміністративне правопорушення, що унеможливило притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .

Постанова районного суду не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП.

Районний суд провів неповний судовий розгляд без вивчення матеріалів адміністративного провадження, без надання правової оцінки доказам по справі, пояснень ОСОБА_1 , і як наслідок постановив незаконне рішення, яке підлягає скасуванню.

Керуючись ст. ст.3, 470, 486, 487, 489, 494, 527, 530, 531 МК України, ст.ст. 7, 8, 256, 283, 294 КУпАП суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу представника Буковинської митниці Держмитслужби Поліщука О. Ю. - задовольнити частково.

Постанову Першотравневого районного суду м.Чернівців від 19 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.6 ст.470 Митного Кодексу України скасувати, закрити провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.6 ст. 470 МК України у зв`язку із відсутністю в її діях складу та події адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду /підпис/ О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

30.07.2020 року

(дата засвідчення копії)