ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.07.2020 Справа №607/8555/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Холява О.І., розглянувши в залі суду в місті Тернополі матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли від Тернопільського відділу поліції ГУНП в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, місце роботи газета «Свобода», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.173-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №544452 від 21 травня 2020 року вбачається, що 21 квітня 2020 року у загальнодоступному інтернет-ресурсі «Тернополяни» була розміщена публікація з посиланнями на коментар пресслужби ГУНП в Тернопільській області, викладені відомості не відповідають дійсності та формують у читачів думку про порушення органами влади чинного законодавства, що спричиняє невжиття достатніх заходів для протидії поширенню особливо небезпечної хвороби. Відповідальним за зміст публікації є ОСОБА_1 , в діях якого вбачається правопорушення «Поширення неправдивих чуток».

В судовому засіданні захисник Вербіцького А.Я. Левків П.Б. заперечив провину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушенні зазначивши, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП, та просив провадження по справі закрити.

Так, стаття 173-1 КУпАП передбачає відповідальність за поширювання неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає у поширенні неправдивих чуток, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку. Неправдивими чутками є вістка, повідомлення про кого, що-небуть, які суперечать (не відповідають) дійсності (правді, істині). Предметом таких чуток (повідомлень) можуть бути факти, що можуть викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

При цьому громадський порядок це обумовлена потребами суспільства система врегульованих правовими та іншими соціальними нормами система відносин, що складаються у громадських місцях в процесі спілкування людей, і яка має на меті забезпечення спокійної обстановки суспільного життя, нормальних умов для праці і відпочинку людей.

Термін «паніка» визначається як психічний стан людей несвідомий, нестримний страх, викликаний дійсною чи уявною небезпекою, що охоплює людину чи багатьох людей, неконтрольоване прагнення уникнути небезпечної ситуації.

Отже, обов`язковим елементом об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП є наслідки у виді гіпотетичної можливості викликати паніку серед населення або порушення громадського порядку.

Тому, саме по собі поширення неправдивих чуток, яке не викликало і не могло викликати паніки чи призвести до порушення громадського порядку не становитиме порушення ст.173-1 КУпАП.

Вимогами ч.1 ст.9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна, необережна) дія чи бездіяльність, яку посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

У відповідності до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно національному законодавству Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

У справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav.Russia», рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04) та «Карелін проти Pociї»(«Karelinv.Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що у них відсутні належні докази, які б підтверджували, що повідомлена ОСОБА_1 інформація викликала паніку серед населення, чи якимось чином порушила громадський порядок, що в свою чергу говорить про відсутність такої обов`язкової складової адміністративного правопорушення як об`єктивна сторона. Будь-які інші докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.173-1 КУпАП матеріалах справи відсутні.

При цьому, суд зазначає, що у вищевказаному протоколі не розкрито суті адміністративного правопорушення. Так, в протоколі не вказується про недостовірність поширеної інформації ОСОБА_1 , не наводяться критерії, за якими така інформація визнана недостовірною (наприклад, за критерієм невідповідності такої інформації офіційним джерелам), не проведено такого аналізу. Відповідно не вказується, на яких підставах ототожнені поняття недостовірна інформація та неправдиві чутки. Також в протоколі не уточнюються яким чином можуть проявлятися негативні наслідки поширення такої інформації.

Таким чином, судом встановлено, що в порушення вимог ст.251, 256 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не долучено жодного доказу вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення.

ЄСПЛ у рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978, «Коробов проти України» від 21.10,2011 звертає увагу, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Протокол же про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими доказами, не є вичерпним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, не являє собою імперативного факту доведеності вини, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливає зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих, не спростованих презумпцій факту.

З цих підстав, суд не приймає до уваги протокол про адміністративне правопорушення складений відносно ОСОБА_1 , оскільки фабула адміністративного правопорушення, викладена в самому протоколі, не відображає дійсних обставин, здобутих під час слухання справи в суді, а інших доказів, які б підтверджували вину правопорушника немає.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173-1 КУпАП, так як в судовому засіданні не підтверджено обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, а тому адміністративну справу, слід провадженням закрити.

Керуючись ст.9, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд,

П О С Т А Н О В И В :

адміністративну справу, порушену відносно ОСОБА_1 за ознаками ст.173-1 КУпАП провадженням закрити, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Суддя Тернопільського міськрайонного суду

Тернопільської області Холява О.І.