Справа № 456/2208/20
Провадження № 3/456/1426/2020
ПОСТАНОВА

іменем України

30 липня 2020 року місто Стрий

Суддя Стрийського міськрайонного суду Львівської області Гула Л. В. , розглянувши матеріали, які надійшли зі Стрийського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 321339 від 07.06.2020 ОСОБА_1 07.06.2020 о 14 год. 26 хв. в с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом прядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУПАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що 07.06.2020 о 14 год. 26 хв. в с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_1 , де його зупинили працівники поліції. Причиною зупинки стало те, що керуючи транспортним засобом, він розмовляв по телефону та не був пристебнутий ременем безпеки, тим самим порушив ПДР. Постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАА № 162715 від 07.06.2020 його притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.ст. 121, 122, 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425 грн.

Під час спілкування працівники поліції запідозрили, що він ніби-то перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а тому йому запропонували пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Drager, від чого він відмовився, оскільки алкогольних напоїв не вживав. При цьому, вказана пропозиція відбувалась без залучення свідків. Після зазначених дій працівники поліції склали протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так як з протоколом він незгідний та повністю заперечував факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а тому відмовився підписувати протокол та надавати будь-які пояснення. Після складення протоколу його відпустили.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , вивчивши протокол про адміністративне правопорушення та дослідивши долучені до нього матеріали, суд дійшов наступного висновку.

Так, суд відповідно до роз`яснень Верховного Суду, наведених у листі № 370/0/158-20 від 03.07.2020, здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене статтею 130 КУпАП, відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення такого діяння, оскільки таке вчинено до 01.07.2020.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 ст. 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

В ч. 3 цієї ж статті КУпАП зазначено, що у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції станом на 07.06.2020) адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин..

З протоколу про адміністративне правопорушення БД № 321339 від 07.06.2020 вбачається, що ОСОБА_1 07.06.2020 о 14 год. 26 хв. в с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області керував транспортним засобом «Ford Mondeo», н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом прядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУПАП /а.с. 2/.

На підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 КУпАП, суду надано: протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 321339 від 07.06.2020 /а.с. 2/, акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів /а.с. 4/, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів /а.с. 5/, а також диск з відеозаписом події.

Аналізуючи дотримання поліцейськими процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд враховує вимоги ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядок).

Так, за змістом частини 2 ст. 266 КУпАП, а також пункту 6 розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції огляд водія (судноводія) на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 ст. 266 КУпАП визначено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

На підтвердження пропозиції проведення вказаних оглядів (на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я) працівниками поліції надано акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів /а.с. 4-5/.

Відтак суд вважає за необхідне зазначити, що як пропозиція, так і фіксування факту відмови від проходження вказаних оглядів на місці зупинки та в закладі охорони здоров`я повинні відбуватися за обов`язкової участі двох свідків.

Всупереч наведеному при події, що мала місце 07.06.2020 о 14 год. 26 хв. в с. Великі Дідушичі Стрийського району Львівської області за участі ОСОБА_1 , свідків залучено не було.

Вказане підтверджується відсутність відповідних відомостей про свідків як в протоколі БД № 321339 від 07.06.2020, так і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

А відтак відповідно до вимог ст. 266 КУпАП, п. 9 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015, огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння є недійсним.

Крім цього, в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД № 321339 від 07.06.2020 відсутні посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснювався відеозапис, а відеозапис, долучений до матеріалів справи на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис, що свідчить про відсутність належних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в справі № 524/5536/17, постанова від 15.11.2018.

Будь-які інші належні та допустимі докази на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

Статтею ст. 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Козинець проти України» (заява № 75520/01) від 06 грудня 2007 року суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом» (рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

За таких обставин, суд вважає, що при складенні матеріалів про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не зібрано переконливих доказів його вини, а огляд ОСОБА_2 на стан сп`яніння є недійсним, оскільки проведений з порушенням ч. 3 ст. 266 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене, приходжу до висновку, що справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 279, 283, 284, 287, 289 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Суддя Л.В.Гула