Справа № 401/2036/20
Провадження № 3/401/734/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року Суддя Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Волошина Н.Л., в залі суду у м. Світловодськ, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована фізичною особою підприємцем, проживає по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податку НОМЕР_1 , за ст. 44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

31 серпня 2020 року до Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області надійшла справа про адміністративне правопорушення з протоколом серії АПР18 № 502357, зі змісту якого вбачається, що 21 серпня 2020 року ОСОБА_1 , перебуваючи на робочому місці в магазині «Меркурій», що розташований в м. Світловодськ по вул. Франка, 54 була без одноразових захисних рукавичок, чим порушила п. 7 Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17, чим вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП. (а.с. 2)

ОСОБА_1 надала до суду письмові пояснення, в яких зазначила, що вона не погоджується з вказаним протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки з нього не зрозуміло в чому полягає її провина, винна дія чи бездіяльність. Зазначає, що працівниками поліції не долучено до матеріалів справи жодного доказу на підтвердження її вини. Вказує, що особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення зазначено як норму, яку своїми діями порушила ОСОБА_1 п. 7 Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17, тоді як вказана постанова не містить такого пункту. Очевидно, особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення мала на увазі п. 7 Тимчасових рекомендацій щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), затверджених Постановою Головного державного санітарного лікаря України № 17 від 09 травня 2020 року. Проте, вказані Тимчасові Рекомендації не є обов`язковою нормою, яка вказує певні правила поведінки особи, а лише рекомендує особі поводитись певним чином, а тому не може передбачати відповідальність. На момент складання протоколу про адміністративне правопорушення (21 серпня 2020 року) на території України діяла Постанова КМУ № 641 від 22 липня 2020 року зі змінами, внесеними згідно постанови № 712 від 12 серпня 2020 року, яка не передбачає носіння захисних одноразових рукавичок. Враховуючи викладене, просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. (а.с. 12-35)

Дослідивши матеріали справи, суддя приходить до наступних висновків.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до загального визначення адміністративного правопорушення у ст.9 КУпАП обов`язковою ознакою складу правопорушення, у тому числі передбачених ст. 44-3 КУпАП, є вчинення особою певної дії або її бездіяльність, які згідно зі ст.256 КУпАП мають бути конкретно визначені у протоколі.

Формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, фактів, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Статтею 44-3 КУпАП України передбачено, що адміністративна відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Так, особою, яка складала протокол вказано, що ОСОБА_1 порушила п.7 Постанови Головного державного санітарного лікаря України № 17, тоді як вказана постанова не містить такого пункту. Проте вказаною постановою від 09 травня 2020 року затверджено Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), в пункті 7 яких зазначено, що працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок повинні бути одягнені в медичну маску або респіратор та одноразові рукавички.

Вказане свідчить про те, що працівником поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, під час такого складання не дотримано вимоги ст. 256 КУпАП.

Відповідно до преамбули Постанови, вона винесена відповідно до ст. 40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» та на виконання Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» від 11 березня 2020 року № 211.

З положень статті 40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» вбачається, що у Головного державного санітарного лікаря України відсутні повноваження на встановлення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм. Зазначеною статтею лише передбачено повноваження Головного державного санітарного лікаря України на внесення на затвердження центральному органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, проекти актів, якими встановлюються державні санітарні норми та правила, санітарно-епідеміологічні та санітарно-протиепідемічні правила і норми, санітарно-епідеміологічні правила і норми, протиепідемічні правила і норми, гігієнічні та протиепідемічні правила і норми, державні санітарно-епідеміологічні нормативи, санітарні регламенти (абз. 2 п.п. «а» ч.1 ст. 40 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення»).

Отже, суддя приходить до висновку, що Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів у закладах громадського харчування на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID -19), затверджених постановою Головного державного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року № 17, носять рекомендаційний характер та не є актом законодавства, яким встановлюються правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, в розумінні ст. 44-3 КУпАП.

Оскільки ОСОБА_1 ставиться за провину порушення п. 7 постанови Головного державного санітарного лікаря України від 09 травня 2020 року № 17 (вказаною постановою від 09 травня 2020 року затверджено Тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), які носять рекомендаційний характер, не є актом законодавства, яким встановлюються правила щодо карантину людей, санітарно-гігієнічні, санітарно-протиепідемічні правила і норми, за порушення яких передбачена адміністративна відповідальність за ст. 44-3 КУпАП, суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, справа підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 212-13 247, 251, 256, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Н.Л. Волошина

15.09.2020