Справа №204/4110/20
Провадження №3/204/2488/20
ПОСТАНОВА

іменем України

24 липня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Книш А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення 07 травня 2020 року о 21 год. 20 хв. у м. Дніпро, вул. Макарова, 8д, водій ОСОБА_1 керував автомобілем Mitsubishi space star, реєстраційний номер НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння згідно висновку КП «ОМПЦЛЗ» ДОР №2205 від 26 травня 2020 року, чим порушив п. 2.9.а) Правил дорожнього руху.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що не вживає наркотичні засоби, але перебуває на лікуванні та вживає ліки.

Захисник ОСОБА_1 адвокат Барбашин С.В. у судовому засіданні просив закрити адміністративне провадження по справі, оскільки змінами до КУпАП на сьогоднішній день скасовано адміністративну відповідальність, передбачену ст.130 КУпАП. Також зазначив, що він та його підзахисний не визнають фабулу адміністративного правопорушення, зазначену у протоколі, оскільки ОСОБА_1 керував транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, а не в стані наркотичного сп`яніння.

Клопотання адвоката Барбашина С.В. про закриття справи про адміністративне правопорушення не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Суд враховує, що за протоколом про адміністративне правопорушення діяння останнього кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року передбачала відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Однак зазначена норма з 01 липня 2020 року згідно Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року зазнала змін та передбачає відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Одночасно, в Кримінальний кодекс України введена стаття 286-1, частина перша якої передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування.

За приписами ч.ч.1, 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Згідно вимог ч. 1 ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Оскільки Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року була посилена відповідальність за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, зазначений закон не має зворотної дії в часу і до діянь ОСОБА_1 підлягає застосуванню закон в редакції, чинній на час вчинення таких діянь, тобто в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року.

Разом з цим, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 01 листопада 1950 року, рішенням Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23 рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень ч. 1 ст. 14-1 КУпАП передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено у законному порядку при додержанні, зокрема, процедури притягнення до адміністративної відповідальності, яка повинна ґрунтуватись на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Наведені правові позиції закріплюють, що особа не вважається винною, доки її провина не буде доведена у встановленому законом порядку. Тобто, особа не повинна доказувати свою невинуватість і її поведінка вважається правомірною, доки не буде доведено зворотне.

При цьому, за вимогами ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього кодексу.

ЄСПЛ у справах «Малофєєв проти Росії» та «Карелін проти Росії» сформулював позицію, за якою у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

З копії акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №2205 від 07 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 під час проходження огляду повідомляв лікаря про те, що він приймає лікування у лікаря невропатолога та лікаря пульмонолога.

З копій виписок із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 та довідки Комунального некомерційного підприємства «ДНІПРОВСЬКИЙ ЦЕНТР ПЕРВИННОЇ МЕДИКО-САНІТАРНОЇ ДОПОМОГИ №9» Дніпровської міської ради від 23 липня 2020 року встановлено, що ОСОБА_1 з 28 жовтня 2019 року по час розгляду справи перебуває на лікуванні у лікарів невропатолога і пульмолога та вживає весь цей час ліки.

Свідок ОСОБА_2 , який працює лікарем-наркологом у Комунальному підприємстві «Обласний медичний психіатричний центр з лікування залежностей зі стаціонаром» Дніпропетровської обласної ради та 07 травня 2020 року проводив медичний огляд ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснив, що 07 травня 2020 року ОСОБА_1 перебував у наркотичному стані внаслідок вживання препаратів, які є похідними фенілалкіламінів. Але разом з цим зауважив, що такий стан ОСОБА_1 міг бути пов`язаний з вживанням лікарських препаратів, оскільки ліки можуть в собі містити похідні фенілалкіламінів.

Враховуючи наявність доказів тривалого вживання ОСОБА_1 лікарських препаратів та пояснень свідка ОСОБА_2 щодо впливу вживання ОСОБА_1 лікарських препаратів на результати його огляду на стан наркотичного сп`яніння, в судовому засіданні знайшов підтвердження факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, але не в стані наркотичного сп`яніння, як зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №145001 від 12 червня 2020 року.

З огляду на викладене, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння.

За наведених обставин, згідно вимог п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Скарга на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подана до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд міста Дніпропетровська протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: