ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Станковська Г.А., розглянувши адміністративну справу за апеляційною скаргою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Цією постановою, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , - визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) грн. 00 коп. в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. в дохід держави.

На вказану постанову районного суду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій із постановою суду незгоден, вважає її протиправною, винесеною із порушенням норм матеріального та процесуального права й такою, що не відповідає фактичним обставинам справи.

Зазначає, що районним судом під час винесення постанови, не надано належної правової оцінки схемі ДТП, яка складена без дотримання масштабності чи хоча б пропорційності розмірів, без зазначення прив`язок початку та закінчення слідів автомобіля відносно поперечної площини дороги. Надто поверхнево описано пошкодження велосипеда на звороті схеми.

Стверджує, що він постійно слідкував за дорожньою обстановкою та за її змінами, дотримувався безпечної дистанції та бокового інтервалу до інших транспортних засобів, завчасно увімкнув вказівник правового повороту та почав перестроювання на праву смугу руху, не втрачаючи стійкості та не створюючи небезпеки ні водію переднього автомобіля, ні велосипедисту, при цьому постійно контролював рух свого автомобіля.

ЄУНСС №715/945/20 Головуючий у І-й інстанції: Маковійчук Ю.В.

Провадження №33/822/302/20 Доповідач: Станковська Г.А.

Категорія: ст.124 КУпАП

За таких обставин вважає, що в його діях не може вбачатися невідповідність вимогам п.12.1 ПДР, котрі взагалі не стосуються механізму даної ДТП, але безпідставно та упереджено зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Вважає, що суд першої інстанції не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не встановив у повному обсязі обставини справи, внаслідок чого дійшов висновку про наявність в його діях вини, що стало підставою для винесення незаконної та необґрунтованої постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 124 КпАП України.

Крім того, посилається на те, що в судовому засіданні 22.05.2020 року він та його захисник не були присутніми, а копію постанови районного суду він отримав поштовим зв`язком 04.06.2020 р., а тому вважає, що строк подання ним апеляційної скарги був пропущений з поважних причин.

У зв`язку з чим, просить поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови суду, скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою закрити провадження щодо нього, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апелянта, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Паланійчука В.П., які просили поновити строк на оскарження постанови суду першої інстанції, підтримали свої апеляційні вимоги та наполягали на їх задоволенні з підстав наведених в ній, апеляційний суд приходить до наступного.

Згідно ст. 289 КпАП України, скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вбачається, що судове рішення постановлено 22.05.2020 року у відсутність останнього. Як вбачається із супровідного листа суду, копію постанови ОСОБА_1 направлено 01.06.2020 р., яку останній отримав 04.06.2020 р..

13.06.2020 року ОСОБА_1 скеровує апеляційну скаргу через поштове відділення, про що свідчить конверт долучений до скарги, а вже 15.06.2020 р. апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності було зареєстровано в суді першої інстанції.

Враховуючи викладене, вважаю, що строк на апеляційне оскарження має бути поновлений, оскільки невиконання судом першої інстанції в повній мірі вимог ст. 268, 277-2 КУпАП, позбавило ОСОБА_1 можливості у визначений ч.2 ст. 294 КУпАП строк оскаржити постанову суду.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є обґрунтованим та відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та розглянутими в судовому засідання доказами, яким дана правильна юридична оцінка.

Відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення, як зазначено у статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Районним судом встановлено, що ОСОБА_1 , 25 квітня 2020 року о 17 годині 05 хвилин, по вул. Головній, що в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, керуючи автомобілем марки «BMW» реєстраційний номер « НОМЕР_1 », не вибрав в установлених межах безпечної швидкості руху та не врахував дорожню обстановку і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, в результаті чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , внаслідок чого велосипед отримав пошкодження. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 12.1 ПДР.

В судовому засіданні першої інстанції, ОСОБА_1 присутнім не був, хоч належним чином був повідомлений, однак його захисником неодноразово подавалися клопотання про відкладення розгляду справи за різних обставин, які судом було вірно розцінено, як затягування розгляду справи.

Твердження апелянта щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не узгоджуються із матеріалами адміністративного провадження та наявними в них доказами.

Обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення, який ним підписаний без зауважень, підтверджуються схемою місця дорожньо-транспортної пригоди, яка також ним підписана без будь-яких зауважень, а тому обґрунтовано взята судом до уваги та письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ..

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складено у відсутності свідків. Таким чином, доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів, належну оцінку яким дав суд першої інстанції.

Так, вина ОСОБА_1 доводиться протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №126872 від 25.04.2020 р., згідно якого убачається, що ОСОБА_1 25.04.2020 року о 17 год. 05 хв. в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, керуючи т/з «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 , не врахував безпечної швидкості руху та дорожньої обстановки, в результаті чого допустив наїзд на велосипедиста ОСОБА_2 , внаслідок чого велосипед частково пошкоджений, потерпілих немає, чим порушив вимоги п.12.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП (а.п.1).

Схемою місця ДТП від 25.04.2020 року, складеною о 17 год. 35 хв. на вул. Головній с. Коровія Глибоцького р-ну, долученою до протоколу про адміністративне правопорушення встановлено, назви об`єктів, зображених на схемі, тобто т/з «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 та велосипед марки «Pinarello», місце їх зіткнення та розташування транспортних засобів після дорожньої транспортної пригоди (а.п.2). На звороті вказаної схеми зазначено, які пошкодження отримали транспортні засоби, зокрема, на т/з «BMW» д.н.з. НОМЕР_1 пошкоджень не має (зі слів водія ОСОБА_1 ), а велосипед марки «Pinarello» пошкоджено, а саме часткова деформація велосипеда, який непридатний для використання, тріщина рами. Вказані наслідки ДТП на схемі та пошкодження на транспортних засобах, підтверджені підписами учасників ДТП, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.п.2 на звороті).

З пояснень потерпілого ОСОБА_2 наданих до протоколу про адміністративне правопорушення та підтверджених в судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції, встановлено, що він є тренером з велосипедного спорту, 25.04.2020 року в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області тренуючись рухався, згідно з правилами дорожнього руху, по правому боці дороги десь 1-1.2 м від бордюру, як в один момент він почув свист шин коліс, звук екстреного гальмування,як тільки повернув голову назад одразу відчув сильний удар позаду, а саме в задню частину велосипеда після чого, впав на капот, а потім на землю. Від отриманого удару отримав забиття. Від медичної допомоги відмовився. Вказав на те, що в результаті пригоди, велосипед не підлягає ремонту (а.п.4).

Такі пояснення потерпілого ОСОБА_2 щодо ДТП, узгоджуються із схемою дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 25.04.2020 року о 17 год. 05 хв. в с. Коровія Глибоцького району Чернівецької області, а тому підстав не довіряти наданим суду апеляційної інстанції матеріалам адміністративного провадження немає.

Отже, зважаючи на наведені докази по справі, апеляційний суд приходить до переконливого висновку, що підстав вважати наявні в матеріалах справи докази невірними і неналежними, як на це посилається у своїй апеляційній скарзі апелянт, у суду немає, оскільки вони складені у відповідності до вимог законодавства та не спростовуються доводами наведеними ОСОБА_1 в апеляційній скарзі та під час пояснень в суді апеляційної інстанції.

Обґрунтовуючи своє рішення, суддя приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини зазначені в рішенні у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про відповідність судового рішення вимогам закону та відсутність підстав для його скасування за доводами, викладеними в апеляційній скарзі ОСОБА_1 щодо закриття провадження за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а відтак вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду -

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Глибоцького районного суду Чернівецької області від 22 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду Г.А. Станковська