Справа № 510/788/20
Провадження № 3/510/434/20

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 липня 2020 року р. м. Рені
Суддя Ренійського районного суду Одеської області Дудник В.І., розглядаючи матеріали, що надійшли від Ренійського ВП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродж. с.Лиманське Ренійського району Одеської області, зареєстрованого та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, протягом року не піддавався адміністративному стягненню за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, зміст ст. 268 КУпАП роз`яснено, клопотань не надходило,-
за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
В С Т А Н О В И В
Як виходить з наданих адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 09.04.2020р. о 21.20 год. в с. Лиманське Ренійського району по вул. Виноградній, керував мотоциклом марки «ИЖ» без державного номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння (нестійка хода, запах алкоголю із ротової порожнини) (п.п. 2.5, 2.9 в Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001р. № 1306). Від проходження медичного обстеження на предмет алкогольного сп`яніння відмовився. Внаслідок виявленого правопорушення, на ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України.
В судове засідання ОСОБА_1 не явився, його явка до суду належним органом не була забезпечена, постанови суду про примусовий привід не виконані.
До адміністративних матеріалів додані докази, які були досліджені під час судового розгляду справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №094250 від 10.04.2020р.; рапорт працівника поліції від 10.04.2020р.; письмові пояснення ОСОБА_1 ; заява ОСОБА_1 від 10.04.2020р.; довідка з інформацією про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності; довідка про результати розгляду повідомлення зі служби «102» за фактом адмінправопорушення від 10.04.2020р.; диск із записом пояснень ОСОБА_1 , наданих у Ренійській ЦРЛ.
Вивчивши матеріали справи та додані до неї докази, суд приходить до висновку, що у притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності слід відмовити.
Як виходить зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення, 09.04.2020р. о 21.20 год. в с. Лиманське Ренійського району по вул. Виноградній, ОСОБА_1 керував мотоциклом марки «ИЖ» без державного номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння. У зв`язку із даним фактом, на ОСОБА_1 працівником поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, зібрані необхідні докази та адміністративні матеріали були направлені до суду для розгляду.
Протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КпАП України, складений відносно ОСОБА_1 , ним особисто підписаний не був, його копію він не отримував, із змістом вищевказаного протоколу він ознайомлений не був. Відмова ОСОБА_1 від підпису протоколу про адміністративне правопорушення не була зафіксована у присутності свідків, будь-яких пояснень свідків в матеріалах адміністративної справи також немає.
Разом із тим, незважаючи на те, що ОСОБА_1 відмовився від підпису адмінпротоколу, він (як виходить з наданих доказів) 10.04.2020р. надав письмові пояснення, згідно яких зазначено,що 09.04.2020р. о 21.00 год. він був й свого знайомого, випив там 2 стакани вина, після чого сів на мотоцикл, під час руху не справився із керуванням транспортом, внаслідок чого перекинувся та отримав тілесні ушкодження. За наданням медичної допомоги звернувся до Ренійської ЦРЛ. Аналогічні показання містяться і в заяві ОСОБА_1 від 10.04.2020р., причиною яких вказано падіння на мотоциклі.
Натомість, як виходить з рапорту працівника поліції від 10.04.2020р., 10.04.2020р. надійшло повідомлення зі служби «102» із відомостями про те, що 09.04.2020р. о 21.16 год. ОСОБА_1 поступив до лікарні із діагнозом ЗЧМТ, СГМ, рублена рана, садни, забої, які він отримав внаслідок падіння зі сходів. За результатами звернення на місце (до лікарні) виїхала ГРПП у складі працівників поліції, яким ОСОБА_1 пояснив, що 09.04.2020р. у вечірній час він, спускаючись з даху свого будинку по драбині, впав з висоти біля 2-х метрів, внаслідок чого отримав вищевказані тілесні ушкодження. Таким чином, перебуваючи у лікарні, ОСОБА_1 пояснив, що травми він отримав не внаслідок ДТП, а в результаті побутової травми.
Крім того, до адмінматеріалів був доданий запис на диску, який було зроблено працівниками поліції у лікарні, згідно цього запису ОСОБА_1 дані, вказані у адмінпротоколі повністю не визнає, факт падіння на мотоциклі та отримання саме внаслідок цього тілесних ушкоджень заперечує, від підпису протоколу про вчинення адмінправопорушення відмовився.
Таким чином, дослідивши всі надані суду докази, суд прийшов до висновку, що всі вони протиріччать між собою, не підтверджують подію та склад адміністративного правопорушення,передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із ч. 1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Як передбачено ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. За ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як було зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , він вчинив адмінправопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, п. 2.5 Правил дорожнього руху.
Ч.1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Пункт 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. передбачає, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Згідно п.1.10 вищевказаних Правил, водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.
Таким чином, суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, полягає у керуванні водієм транспортним засобом. Під управлінням транспортним засобом розуміється вчинення технічних дій, пов`язаних з приведенням транспортного засобу в рух, зворушенням з місця, процесом самого руху аж до зупинки, відповідно до призначення і технічними можливостями транспортного засобу.
Згідно абзацу 4 п. 27 Постанови ПВСУ 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» ( Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 від 19.12.2008 ) для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.
Як було встановлено в судовому засіданні, вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, ОСОБА_1 заперечує, сам факт управління водієм ОСОБА_1 мотоциклом марки «ИЖ» 09.04.2020р. о 21.20 год. з ознаками алкогольного сп`яніння працівниками поліції зафіксований не був, оскільки згідно доказів, працівники поліції дізналися про ОСОБА_1 вже тоді, коли він перебував на лікуванні в лікарні і прибули до нього лише 10.04.2020р. Будь-яких свідків начебто вчиненої ОСОБА_1 ДТП немає, підпис ОСОБА_1 у протоколі також відсутній, технічна фіксація факту порушення не велась, місце вчинення ДТП, транспортний засіб не оглядались.
Отже, з огляду на вищенаведене, ситуація із доказами стосовно вчинення ОСОБА_1 адмінправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,викликає у суду сумніви, оскільки отримані докази та викладена позиція ОСОБА_1 не співпадають, не пов`язуються логічно між собою.
Таким чином, на підставі вищенаведеного, суд зазначає, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, а мовити про наявність складу адміністративного правопорушення тільки за наслідками отримання ОСОБА_1 тілесних ушкоджень не коректно.
Відповідно до ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у т.ч. в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. ст. 7,19, ч.1 ст. 130, 245, п.1 ч.1 247, ст.ст. 280, 283, 284-285, п.п. 2.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою КМУ №1306 від 10.10.2001р. , п. 27 Постанови ПВСУ 23.12.2005 N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» ( Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 від 19.12.2008), -
П О С Т А Н О В И В
У притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити. Провадження у справі закрити.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.ст. 32, 321 КоАП України.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя В.І. Дудник