Справа № 141/337/20 Провадження № 3/930/802/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14.07.2020 року

Суддя Немирівського районного суду

Вінницької області Алєксєєнко В.М.

розглянувши матеріали, які надійшли з Оратівського ВП Гайсинського ВП ГУНП України у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

по ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

У відношенні ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення Серії ДПР18 №215554 від 29.05.2020 по ст. 130 ч. 1 КУпАП, в якому вказується, що 29.05.2020 о 03:50 год. в смт. Оратів по вул. Героїв Майдан водій ОСОБА_1 керував автомобілем АЗЛК 2140, д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: мав різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. п. 2.5 ПДР України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Адмінпритягуваний ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину визнав, у вчиненому розкаявся, просив суд суворо не карати.

Разом з тим, відповідно до Закону України про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень № 2617-VIII від 20.12.2019, який набрав законної сили 01.07.2020, ст. 130 КУпАП викладено в такій редакції: «Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції».

З 01 липня 2020 року набирав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 2617-VIII від 22.11.2018 року згідно якого Кримінальний кодекс України доповнено новою статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Статтею 58 Конституції України, визначено що закони та інші нормативно- правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до рішення Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99 у справі № 1-7/99, встановлено, що за загальновизнаним принципом права закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у частині першій статті 58 Конституції України, за якою дію нормативно - правового акта в часі треба розуміти так, що вона починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується той закон або інший нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Так, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини першої статті 58 Конституції України про зворотну дію в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи, стосується фізичних осіб і не поширюється на юридичних осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП визначено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близьки за змістом положення містяться у частині другій статті 4 КК України. Зазначені положення кореспондуються з положенням ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння які на ча їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП, визначено що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд доходить висновку про те що, віднесення ст. 130 КУпАП викладеної в редакції «Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння або щодо вживання лікарських перепаратів, що знижують увагу та швидскість реакції", до кримінальних проступків не є скасуванням акту а навпаки його посилянням, який фактично погіршує становище особи, що є неприпустимим відповідно до рішення Конституційного суду України від 9 лютого 1999 року № 1-рп/99.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне справу про адміністративне правопорушення складену відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП, розглянути в редакції Закону України, який діяв на момент вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Відповідно до Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння (п. 2.5). Ці вимоги Правил ОСОБА_1 порушив.

Аналізуючи докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей суд вважає вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведеною повністю, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №215554 від 29.05.2020, поясненнями свідків та доданими матеріалами.

А тому, враховуючи суспільну небезпеку та характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан порушника, вважаю необхідним відносно ОСОБА_1 застосувати адміністративне стягнення передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді адміністративного штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку покладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.33-35, 40, 130, 221, 245, 251, 268, 276-280,283-287, 289 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень в дохід держави, перерахувавши кошти УК у Немирівському районі 21081100, код отримувача (ЄДРПОУ) 37336738, банк отримувача - Казначейство України, рахунок отримувача UA0002380, код класифікації доходів бюджету 21081100.

Позбавити ОСОБА_1 права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 гривень судового збору - отримувач коштів ГУК у м. Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.

Постанова підлягає зверненню до виконання протягом 3 (трьох) місяців з дня її винесення.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Постанова може бути оскаржена правопорушником протягом 10 днів з дня її винесення до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд.

Суддя:(підпис)

Копія вірна:

Суддя: В.М. Алєксєєнко