Справа № 405/3057/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року суддя Ленінського районного суду м.Кіровограда Безсмолий Є.Б., розглянувши в м. Кропивницький матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з Управління патрульної поліції в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , раніше притягувався до адміністративної відповідальності:

-постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2019 за ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік;

за ч.2 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

18.05.2020 біля 14:30 год. по вул. Запорізька, в м. Кропивницький, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21063, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння (звужені зіниці очей, неприродна блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук). Від проходження відповідно до встановленого законодавством порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в закладі охорони здоров`я КНП «КОНД» водій ОСОБА_1 відмовився, чим повторно протягом року порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.2 ст.130 КУпАП.

До суду ОСОБА_1 не з`явився, про день, час, місце розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується довідкою про доставлення SMS повідомлення зі змістом судової повістки, про причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи судом не надходило.

Крім того, на офіційному сайті Судової влади http://court.gov.ua/assignments/ в розділі «Список судових справ, призначених до розгляду» дата та місце розгляду справи були вказані одразу після призначення справи до розгляду в судовому засіданні.

При цьому, суд зазначає, що Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначає що, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суду необхідно виходити з того, що реалізуючи п. 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року.

Беручи до уваги те, що норми Кодексу України про адміністративні правопорушення не містять вимоги щодо обов`язкової участі в судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КУпАП, суд прийшов до висновку про розгляд даної справи за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи в їх сукупності, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, що підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 18.05.2020 серії ДПР18 № 119022 (а.с.1);

-довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення;

-довідкою про наявність посвідчення водія;

-письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які надали аналогічні за змістом пояснення, згідно яких вони були присутні під час складання працівниками патрульної поліції протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за керування транспортним засобом ВАЗ 2106-3, д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками наркотичного сп`яніння, який в їх присутності відмовився від проходження огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в медичному закладі КНП «Кіровоградський наркологічний диспансер» (а.с.4, 5;)

- відеозаписами з камери «Bodycam» працівника поліції, які містяться на цифровому носії інформації DVD-R диск, позначеному написом «Тімофєєв», оглянутому в суді, файл з назвою «.mov», де з 02:08 хв. чітко вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння в присутності свідків.

Вказані докази є належними і допустимими та на їх основі у визначеному законом порядку в повній мірі встановлено наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП та винність ОСОБА_1 у його вчиненні.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Частиною 1 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність як за керування транспортними засобами особами в стані наркотичного сп`яніння, так із за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Частиною 2 статті 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно із п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як зазначено в абзаці другому п. 27 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному в присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. В даному випадку такі дії поліцейськими були виконані.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктами 1, 12 розділу 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, за наявності ознак алкогольного сп`яніння, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Пунктом 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, який затверджений постановою КМУ від 17.12.2008 №1103, визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Мірою відповідальності, яка застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами є адміністративне стягнення (ст. 23 КУпАП).

При цьому, судом відзначається, що санкція ч. 2 ст. 130 КУпАП передбачає накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки і на інших осіб - накладення штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з оплатним вилученням транспортного засобу чи без такого.

Таким чином, адміністративні стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП різняться за суб`єктом його вчинення, а саме: водієм чи іншою особою, в зв`язку з чим судом відзначається наступне.

Відповідно до визначення поняття «водій» наданому Правилами дорожнього руху - водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, у розумінні понять наданих Правилами дорожнього руху ОСОБА_1 на час вчинення адміністративного правопорушення 18.05.2020 не був водієм, так як останнього було позбавлено права керування транспортними засобами постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2019 (справа № 405/7844/19), яка набрала законної сили.

Разом з тим, судом відзначається, що на даний час на території України є чинними положення Конвенції про дорожній рух від 08.11.1968, ратифікованої Указом Президії Верховної Ради ПВР УРСР «Про ратифікацію Конвенції про шляховий рух» № 2614-VIII від 25.04.1974 зі змінами та доповненнями, внесеними Європейською угодою від 01.05.1971 року, поправками від 28.09.2004 (далі Конвенція про дорожній рух).

Відповідно до п. «v» статті 1 «Определения» глави І «Общие положения» Конвенції про дорожній рух «термин "водитель" ("погонщик") означает всякое лицо, управляющее транспортным средством, автомобилем и т.д. (включая велосипеды) или ведущее по дорогам скот, стада, упряжных, вьючных или верховых животных».

Враховуючи вищевказане положення Конвенції про дорожній рух судом відзначається, що водієм є не лише особа, яка має посвідчення водія відповідної категорії, але й будь яка особа, яка керує транспортним засобом, автомобілем і т.д., на підставі чого суд констатує, що ОСОБА_1 в розумінні міжнародного правового акту, що набрав чинності для України - Конвенції про дорожній рух, - на час вчинення адміністративного правопорушення був водієм, а отже за встановлення його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, на останнього слід накласти адміністративне стягнення, передбачене зазначеною нормою як на водія.

Крім того, враховуючи, що на даний час адміністративне стягнення накладене на ОСОБА_1 постановою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 11.11.2019 (справа № 405/7844/20) у виді позбавлення права керування транспортними засобами на один рік триває, то судом відзначається, що відповідно до вимог ч. 3 ст. 300 КУпАП у разі винесення кількох постанов про накладення адміністративних стягнень щодо однієї особи кожна постанова виконується окремо, на підставі чого суд констатує, зазначена вище постанова суду та дана постанова підлягають окремому виконанню.

Враховуючи викладене, а також характер вчиненого правопорушення, вважаю, що ОСОБА_1 підлягає притягненню до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП з накладенням безальтернативного адміністративного стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Судовий збір підлягає стягненню з особи, яка вчинила правопорушення на користь держави у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення.

Керуючись ст. ст. 130, 283 - 284 КУпАП,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення і накласти на нього стягнення виді штрафу у розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк три роки.

Штраф підлягає сплаті за платіжними реквізитами: номер рахунку (IBAN): UA0011001;отримувач коштів: ГУК у Кіров.обл./Кiров.обл./ 21081300 код отримувача (ЄДРПОУ): 37918230; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); МФО банку 899998.

Штраф має бути сплачений не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення правопорушнику копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу у вказаний строк надіслати постанову про накладення штрафу для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягнути: подвійний розмір штрафу, визначений у відповідній статті КУпАП та зазначений у постанові про стягнення штрафу; витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких (витрат) визначається Кабінетом Міністрів України.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. за наступними реквізитами: отримувач коштів ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106, призначення платежу - Судовий збір, справа про адміністративне правопорушення ( справа № 405/3057/20, прізвище, ім`я, по батькові), Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанови, - без змін, чи зміні постанови.

Суддя Ленінського районного

суду м. Кіровограда Євгеній Борисович Безсмолий