Житомирський апеляційний суд
Справа №278/946/20 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 , захисника Олянюка В.Л., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

встановив:

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, 12.04.2020 р. об 11-06 год на автодорозі Виступовичі-Житомир-М.Подільський, 186 км + 200 м ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.5 ПДР України, керував автомобілем Daewoo FS Lanos TF 69Y, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушена координація рухів, виражене порушення тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння відповідно до встановленого порядку на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних засобів або в закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків водій відмовився.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду захисник Олянюк В.Л., подав апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд не в повній мірі взяв до уваги пояснення ОСОБА_1 , які він надавав в судовому засіданні.

При винесені постанови суддя порушив право ОСОБА_1 на справедливий судовий захист, а також порушив принципи верховенства права, законності, рівності усіх учасників судового процесу перед законом і судом, недостатньо аргументовано мотивував своє рішення, ухвалив його на припущеннях.

Вважає, що суд при винесенні постанови не в повній мірі з`ясував всі обставини справи, належну оцінку доказам у справі не надав, розглянув справу формально, що призвело до прийняття незаконного рішення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Олянюка В.Л. на підтвердження доводів апеляційної скарги, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Процедура виявлення у водіїв ознак алкогольного сп`яніння та проведення огляду водіїв на стан алкогольного сп`яніння визначено ст.266 КУпАП, Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерство внутрішніх справ України Міністерство охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 124447 від 12.04.2020 р. (а.с.2); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 відмовився від огляду за допомогою алкотесту «Драгер» у присутності двох свідків, акт огляду підписаний ОСОБА_1 (а.с.3); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 від 12.04.2020 р., які підтвердили, що ОСОБА_1 від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу "Драгер" та в закладі охорони здоров`я відмовився у їх присутності.

З протоколу про адміністративне правопорушення слідує, що ОСОБА_1 в своїх поясненнях зазначив, що «керував авто, вчора випив пиво, від експертизи відмовляюся в присутності двох свідків», про що особисто розписався в протоколі, таким чином визнав фат відмови від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Зазначені докази, а також відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень, а навпаки згода з наявністю в його діях правопорушення при складанні протоколу спростовують доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції критично ставиться до пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , про те, що працівники поліції не пред`явили документи на технічний засіб та відмовили у огляді в закладі охорони здоров`я, оскільки вони є товаришами ОСОБА_1 та знаходились разом з ним в автомобілі під час зупинки транспортного засобу і їх пояснення суперечать як поясненням які надав ОСОБА_1 власноручно при складанні протоколу про адміністративне правопорушення так і іншим доказам дослідженим у суді першої інстанції.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має, не надані такі дані і при апеляційному розгляді справи.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

Не підлягає задоволенню клопотання захисника Олянюка О.Л. про закриття адміністративного провадження у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, оскільки розгляді справи судом першої інстанції здійснено в межах строку визначеного ч.2 ст. 38 КУпАП.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Олянюка Віталія Леонідовича залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 17 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук