Справа № 409/1133/20
Провадження № 33/810/166/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Чобур О.В., за участю секретаря Березіної І.А., представника особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності адвоката Чорнухи І.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 07.08.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт Білокуракине Луганської області, громадянина України, не працюючого, який зареєстрований і мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб; у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк один рік; на підставі ст. 36 КУпАП остаточно призначено покарання ОСОБА_1 у вигляді адміністративного арешту строком на 10 діб.

Також суд закрив провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В С Т А Н О В И В:

Згідно з постановою, 17 червня 2020 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автомобілем ВАЗ-21103 державний номерний знак НОМЕР_1 , вчинив низку адміністративних правопорушень, а саме: о 22 годині 25 хвилин по вул. Парковій у смт Білокуракине Луганської області здійснив наїзд на паркан будинку №67, що потягло за собою матеріальні збитки, після чого поїхав з місця ДТП; о 23 годині 04 хвилини здійснив наїзд на паркан будинку №22А по вул.Слов`янській, що також потягло за собою матеріальні збитки, при цьому керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В подальшому, аналізуючи докази, суддя в протиріччя ним же викладеній фабулі, дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і закрив провадження за цією статтею на підставі ч.1 ст. 247 КУпАП.

В частині закриття провадження рішення суду не оскаржується, а тому законність закриття провадження за ч.1 ст. 130 КУпАП апеляційним судом не перевіряється.

В апеляційній скарзі особа, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 122-4, 124 КУпАП.

Посилається на те, що суд порушив його право на захист, розглянувши справу за відсутності його адвоката Чорнухи І.П., який не зміг з`явитися у судове засідання через хворобу.

Суд не надав належної оцінки показанням свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , які зазначили, що хоча і підписали протокол, але не були присутніми на місці ДТП, не приймали участі у складанні схеми ДТП.

Пояснення свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 вказують на відсутність на місці події свідків ОСОБА_5 і ОСОБА_6 , зазначених в протоколах.

Свідок ОСОБА_7 не був допитаний судом, при цьому суд послався на його письмові пояснення, надані безпосередньо після ДТП у стані алкогольного сп`яніння, що на думку апелянта, є неприпустимим. Вважає, що письмові пояснення, які були надані не під присягою, не можуть прийматися у якості доказів.

На доданому до протоколів диску відсутні будь-які записи.

Самі протоколи про адміністративні правопорушення складені з порушенням вимог законодавства, зокрема, в них відсутні посилання на пункти Правил дорожнього руху, які були порушені; свідки, зазначені в протоколах, не були присутніми при їх складанні, а підписали протоколи наступного дня у відділку поліції.

Вважає, що його вина не доведена поза розумним сумнівом.

Під час апеляційного розгляду представник особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, адвокат Чорнуха Є.П. підтримав доводи апеляційної скарги і надав аналогічні її змісту пояснення, просив закрити провадження у справі за відсутності складу адміністративних правопорушень.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, як повідомив його представник, просив розглянути справу без його участі.

Вислухавши пояснення адвоката Чорнухи Є.П., дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить до таких висновків.

Всупереч доводам апелянта, суд не припустився порушення його права на захист.

Зокрема, повістки були направлені ОСОБА_1 за адресою, зазначеною в протоколах і за якою він фактично мешкає, при цьому вулиця Кринична у смт Білокуракине до перейменування мала назву ОСОБА_8 і ця обставина не викликала перешкод щодо вручення поштових повідомлень.

Адвокатом Чорнухою І.П. разом з клопотанням про відкладення судового розгляду не надано жодних документів на підтвердження перебування на лікуванні у медичному закладі, не долучено їх і до апеляційної скарги, а тому висновок суду першої інстанції про намагання сторони захисту в такий спосіб затягнути судовий розгляд, щодо якого законодавством встановлено стислі строки, апеляційний суд вважає правильним.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції не в повному обсязі виконав вимоги ст.280 КУпАП щодо повного й всебічного дослідження матеріали справи.

Так, сам ОСОБА_1 пояснив у судовому засіданні, що адміністративних правопорушень не вчиняв, транспортний засіб належить ОСОБА_7 , 17.06.2020 він ним не керував.

Висновок щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених статтями 122-4, 124 КУпАП, зроблено судом на підставі протоколів про адміністративні правопорушення, показань свідка ОСОБА_2 і письмових пояснень свідка ОСОБА_7 .

Проте, складені щодо ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення містять суттєві недоліки, на які суд не звернув уваги.

Так, згідно з ч.3 ст. 256 КУпАП, у разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це.

Складені щодо ОСОБА_1 протоколи про адміністративні правопорушення не містять його підписів, проте, в протоколах відсутні записи про відмову ОСОБА_1 від підписання протоколів. Також відповідно до вимог ч.4 ст. 268 КУпАП ОСОБА_1 не роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність його підписів у відповідних графах протоколів.

Враховуючи, що на доданому до протоколів відеозаписі відсутня інформація щодо складання протоколів і роз`яснення ОСОБА_1 прав, передбачених ст.268 КУпАП, апеляційний суд доходить висновку, що при складанні щодо ОСОБА_1 протоколів про адміністративні правопорушення він не був з ними ознайомлений і передбачені ст. 268 КУпАП права йому не роз`яснювалися.

Крім того, працівники поліції, якими складено протоколи про адміністративні правопорушення не були безпосередніми очевидцями вчинення цих адміністративних правопорушень, відповідно, не бачили, хто саме знаходився за кермом автомобіля ВАЗ-21103 державний номерний знак НОМЕР_1 .

Свідок ОСОБА_6 , зазначений в протоколах про адміністративні правопорушення за номерами 217037 та 217038, пояснив суду, що не був присутнім при складанні протоколів, його і іншого свідка ОСОБА_9 запросили до поліції наступного дня після зазначених подій, де вони і підписали протоколи. 17.06.2020 вони зі ОСОБА_10 бачили ДТП зі свого автомобіля, проте не зупинялися і з машини не виходили.

Не зафіксована присутність цих свідків і на доданому до протоколів відеозапису.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення за номером 217037 не містить посилання на пункт Правил дорожнього руху, який був порушений ОСОБА_1 .

Зважуючи на те, що відповідно до ст. 251 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є доказом, на основі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, і апеляційним судом встановлено, що ці докази, а саме протоколи про адміністративні правопорушення, не відповідають вимогам ст. 256 КУпАП, вони мають бути визнані недопустимими, тобто, на них не можна посилатися при ухваленні судового рішення.

Свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення за №217036, пояснили суду, що не бачили, хто саме знаходився за кермом автомобіля, а тому суд не мав підстави посилатися на показання свідка ОСОБА_2 у якості доказу вини ОСОБА_1 .

Посилання суду на письмові пояснення свідка ОСОБА_7 у якості доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень апеляційний суд вважає необґрунтованими.

ОСОБА_7 , власник автомобілю, є єдиною особою, яка зазначає в письмових поясненнях про знаходження за кермом автомобілю саме ОСОБА_1 .

Проте ці письмові пояснення, крім того, що надані не під присягою в судовому засіданні, відбиралися у особи, яка знаходилася в стані алкогольного сп`яніння і за таких обставин не могли прийматися судом у якості доказу.

Суд мав викликати ОСОБА_7 в судове засідання і допитати у якості свідка, проте не зробив цього без поважних підстав, зазначивши, що «судові повістки на адресу ОСОБА_7 не направлялися з огляду на стислі строки розгляду справи».

Проте, це твердження суду не відповідає дійсності, оскільки строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності спливають 17.09.2020, тоді як суд виніс постанову 07.08.2020, тобто, суд мав час вжити заходи для виклику свідка у судове засідання.

Наразі, в апеляційній скарзі не ставиться питання про допит ОСОБА_7 у якості свідка і апеляційний суд позбавлений можливості його викликати за власною ініціативою, оскільки це може призвести до порушення принципу змагальності сторін.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд доходить висновку, що органом, який склав протоколи про адміністративні правопорушення, не надано доказів, які поза розумним сумнівом доводили би вину ОСОБА_1 в тому, що він 17.06.2020 керував автомобілем ВАЗ-21103 державний номерний знак НОМЕР_1 і при цьому порушив Правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортного засобу і іншого майна, після чого залишив місце дорожньо-транспортної пригоди.

Суддя суду першої інстанції не надав належної оцінки цим обставинам, що потягло за собою прийняття незаконного рішення.

Апеляційну скаргу слід задовільнити, а постанову суду змінити, скасувавши в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП та закрити провадження у справі в цій частині за відсутністю складу адміністративних правопорушень.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ст. 247, ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 07.08.2020 року щодо ОСОБА_1 змінити.

Скасувати постанову судді Білокуракинського районного суду Луганської області від 07.08.2020 року в частині визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

Закрити провадження у справі щодо ОСОБА_1 в частині притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП.

В іншій частині постанову суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду О.В. Чобур