П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 вересня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського міського суду Головчак М.М., розглянувши справу, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

- за ст. 185 КУпАП,

в с т а н о в и в:

04 липня 2020 року, близько 21 год. 32 хв., ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 на території будинку для осіб похилого віку вчинив злісну непокору законній вимозі працівникам поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 при виконання ними службових обов`язків з охорони громадського порядку, а саме не припинив нецензурно лаятись, образливо чіплявся до працівників поліції.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ст. 185 КУпАП як злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків.

В судове засідання 10.09.2020 року ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Письмових клопотань про відкладення розгляду справи чи неможливість участі в судовому засіданні не надав.

Рішеннями Європейського суду визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосується безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Практика Європейського Суду з прав людини (зокрема рішення «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008) наголошує, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження».

За таких обставин, суд визнав можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 на підставі наявних у справі доказів.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оглянувши відеозапис з нагрудної камери поліцейського, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи зобов"язаний з"ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вина ОСОБА_1 підтверджена дослідженими матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема даними, що містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ГР №178646 від 04.07.2020 року, даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , який вказав, що 04.07.2020 року перебуваючи в нетверезому стані ОСОБА_1 нецензурно виражався, розмахував руками, шарпав за одяг працівників поліції, згідно рапорту поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону УПП Лук`янчук С.М. під час несення служби 04.07.2020 року було затримано гр. ОСОБА_1 , який перебуваючи в нетверезому стані постійно виражався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував, був затриманий та доставлений на освідчення до медичного закладу.

Згідно витягу № 2874 КЗ РОЦПЗН від 04.07.2020 року від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 відмовився.

Протилежного доказам, з`ясованим в судовому засіданні, не встановлено, ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, не проявив належної зацікавленості у результатах розгляду справи протягом тривалого часу, доказів відсутності вини не надано.

Згідно ст. 33 КУпАП при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Враховуючи наведені докази в їх сукупності, характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 185 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно Закону України "Про судовий збір" до стягнення із ОСОБА_1 підлягає судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

На підставі ст. 185 КУпАП, керуючись ст. 33, 283, 284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП та застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян у сумі 136 грн. 00 коп. (сто тридцять шість грн. 00 коп.).

Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. (чотириста двадцять грн. 40 коп.).

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд.

Суддя Рівненського міського суду М.М. Головчак