Справа № 132/1889/20
Провадження № 33/801/641/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сєлін Є. В.
Доповідач: Панасюк О. С.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Панасюка О. С., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Семенюка І. В. на постанову судді Калинівського районного суду Вінницької області від 22 липня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Калинівського районного суду Вінницької області від 22 липня 2020 року військовослужбовця військової служби за контрактом, прапорщика, командира ремонтного взводу транспортного відділення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 45 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2465 грн 00 к. на користь держави за те, що він 12 травня 2020 року о 08 год 00 хв в порушення вимог статтей 11, 13, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, з метою тимчасового ухилення від проходження військової служби в умовах особливого періоду, не з`явився на службу до розташування військової частини НОМЕР_1 без дозволу безпосереднього командира і поважних на те причин, чим допустив недбале ставлення військової службової особи до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Захисник ОСОБА_1 адвокат Семенюк І. В. подав апеляційну скаргу на цю постанову, у якій, посилаючись на неправильне застосування суддею суду першої інстанції норм матеріального права, порушення норм процесуального права, недоведеність обставин, які суддя вважав встановленими, просив скасувати постанову судді Калинівського районного суду Вінницької області від 22 липня 2020 року, а провадження у справі закрити.
Апеляційна скарга мотивована тим, під час розгляду справи суддя суду першої інстанції не дослідив та не надав належну оцінку доказам у справі, зокрема рапорту ОСОБА_1 , який погоджений т.в.о. начальника транспортного відділення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , заступником командира військової частини НОМЕР_1 головним інженером ОСОБА_3 та заступником командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_4 про надання дозволу на виїзд за межі гарнізону з 12 год 00 хв 09 травня 2020 року по 08 год 00 хв 13 травня 2020 року. Вказував, що дії ОСОБА_1 не можна кваліфікувати за частиною другою статті 172-15 КУпАП, тому що з 18 серпня 2015 року закінчилася дія особливого періоду в Україні. Крім того, ОСОБА_1 12 травня 2020 року хворів, що підтверджується медичною довідкою № 132 від 12 травня 2020 року та поясненнями лікаря.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на таке.
Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з частиною другою статті 172-15 КУпАП адміністративній відповідальності підлягають службові особи за недбале ставлення до військової служби, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до пункту 11 статті першої Закону України «Про оборону України» № 1932-ХІІ від 06 грудня 1991 року, пункту 4 статті першої Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» № № 3543-XII від 21 жовтня 1993 року особливий період період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з пунктом 1 Закону України «Про затвердження Указу президента України «Про часткову мобілізацію»» № 113-VIII від 15 січня 2015 року оголошено та проведено протягом 2015 року часткову мобілізацію у три черги протягом 210 діб із дня набрання чинності цим Указом, який було опубліковано 20 січня 2015 року.
Строки проведення часткової мобілізації встановлені з 21 січня 2015 року по 18 серпня 2015 року.
Тобто для кваліфікації дій особи за цією частиною статті 172-15 КУпАП необхідною умовою є вчинення вказаного правопорушення в особливий період, який закінчився у 2015 році, а тому суд першої інстанції прийшов до помилкового висновку про наявність у діях ОСОБА_1 обєктивної сторони адміністративного правопорушення, передбаченого цією нормою.
Крім того, відсутність складу правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 підтверджуються рапортом, адресованим начальнику транспортного відділення військової частини НОМЕР_1 від 08 травня 2020 року про надання дозволу на виїзд за межі гарнізону з 12 год 00 хв 09 травня 2020 року по 08 год 00 хв 13 травня 2020 року, погодженим т.в.о. начальника транспортного відділення військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 , заступником командира військової частини НОМЕР_1 головним інженером ОСОБА_3 та заступником командира військової частини ОСОБА_4 (а. с. 40).
Відповідно приписів пункту 6 статті 10 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 2011-XII від 20 грудня 1991 року вихідні, святкові та неробочі дні є днями відпочинку для всього особового складу, крім військовослужбовців, залучених до виконання службових обов`язків. Ці дні згідно з планами, а також вільний від занять час відводяться для відпочинку, проведення культурно-освітньої роботи, спортивних заходів та ігор. Військовослужбовцям, крім військовослужбовців строкової військової служби та курсантів (слухачів) вищих військових навчальних закладів, які виконували службові обов`язки у вихідні, святкові та неробочі дні, відповідний час для відпочинку надається командиром (начальником), як правило, протягом наступного тижня.
Підставою для надання 12 травня 2020 року вихідного дня ОСОБА_1 було виконання ним службових обов`язків в добовому наряді у вихідний день 01 травня 2020 року.
Проте, поданий рапорт, в порушення вимог наказу Міністерства оборони України від 26 липня 2018 року № 370, яким затверджено Інструкцію з діловодства та документування управлінської інформації в електронній формі в Міністерстві оборони України та Генеральному штабі Збройних Сил України, не був зареєстрований, рішення по ньому не прийняте.

А тому не можна погодитись з висновком суду першої інстанції про те, що оскільки погодження було анульоване заступником командира військової частини головним інженером ОСОБА_3 , то ОСОБА_1 мав з`явитись на службу 12 травня 2020 року, тому що таке анулювання (шляхом перекреслення рапорту) без прийняття щодо його змісту відповідного управлінського рішення містить ознаки свавільної поведінки військової службової особи, що є неприпустимим.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що відповідно до статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.
Згідно з частиною першою, четвертою статті 15 КУпАП військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів, а також особи рядового і начальницького складів Державної кримінально-виконавчої служби України, служби цивільного захисту і Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, поліцейські несуть відповідальність за адміністративні правопорушення за дисциплінарними статутами. За порушення правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, санітарних норм, правил полювання, рибальства та охорони рибних запасів, митних правил, вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушення тиші в громадських місцях, неправомірне використання державного майна, незаконне зберігання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації, невжиття заходів щодо окремої ухвали суду, ухилення від виконання законних вимог прокурора, порушення законодавства про державну таємницю, порушення порядку обліку, зберігання і використання документів та інших матеріальних носіїв інформації, що містять службову інформацію, ці особи несуть адміністративну відповідальність на загальних підставах. До зазначених осіб не може бути застосовано громадські роботи, виправні роботи і адміністративний арешт.
За вчинення військових адміністративних правопорушень військовослужбовці, а також військовозобов`язані та резервісти під час проходження зборів несуть відповідальність, передбачену главою 13-Б цього Кодексу, за умови, якщо ці правопорушення не тягнуть за собою кримінальну відповідальність.
Як видно з матеріалів справи ОСОБА_1 був притягнутий за неприбуття 12 травня 2020 року до місця несення служби до дисциплінарної відповідальності у виді оголошення «суворої догани», що унеможливлювало накладення на нього за ці ж самі дії (бездіяльність) адміністративного стягнення.
Керуючись статтею 294 КУпАП апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Семенюка І. В. задовольнити.
Постанову судді Калинівського районного суду Вінницької області від 22 липня 2020 року про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого частиною другою статті 172-15 Кодексу України про адміністративні правопорушення, скасувати, провадження у справі закрити.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя О. С. Панасюк