Справа № 308/2885/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23.07.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю захисника - адвоката Шерегі В.М. та представника Закарпатської митниці Держмитслужби України Селеша О.Я., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про порушення митних правил за апеляційною скаргою адвоката Шерегі В.М, в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15. 04.2020.

Цією постановою:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , визнаний винним в порушенні митних правил за ст. 472 МК України, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 26 588 (двадцять шість тисяч п`ятсот вісімдесят вісім) грн. 73 коп, з конфіскацією на користь держави товарів, переміщення яких через митний кордон України обмежено законодавством України, а саме: молоко кокосове з вмістом кокосу 70% «Aroy-D» - 180 уп., торговельної марки «Thai Agri Food Public Company Limited», країна виробництва - В`єтнам , розфасований в упаковку тетра - пак місткістю по 1,00 л. кожна.

Стягнуто із ОСОБА_1 - 420 грн. 40 коп. судового збору на користь держави.

Із протоколу про порушення митних правил № 0298/30500/20 від 21. 02. 2020 та постанови судді від 15. 04. 2020 вбачається, що 21. 02. 2020 об 12 год.16 хв. в зону митного контролю на ділянку «В`їзд» по каналу «червоний коридор» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби заїхав мікроавтобус марки «Mercedes-Benz» моделі «Sprinter», реєстраційний номерний знак України НОМЕР_2 , VIN : НОМЕР_3 , разом з причепом, реєстраційний номерний знак України НОМЕР_4 , марки «Прагматек» моделі «А6-4621», VIN: НОМЕР_5 , під керуванням громадянина України ОСОБА_1 , що повертався до України з Чехії, де перебував у приватних справах.

Формою проходження митного контролю громадянин України ОСОБА_1 обрав порядок проходження митного контролю по каналу "червоний коридор".

Громадянину України ОСОБА_1 було запропоновано заповнити митну декларацію, в якій він вказав свої паспортні дані та наявність в мікроавтобусі власного багажу з особистими речами.

При усному опитуванні ОСОБА_1 підтвердив відомості, вказані ним у митній декларації, та заперечив наявність будь-яких інших товарів, в тому числі таких, переміщення яких через митний кордон України заборонено або обмежено.

-2-

У ході митного контролю зазначеного транспортного засобу та речей громадянина України ОСОБА_1 , у вантажному відсіку мікроавтобуса було виявлено, окрім зазначених особистих речей, не вказані в митній декларації та не заявлені при усному опитуванні продукти харчування іноземного виробництва, а саме: молоко кокосове з вмістом кокосу 70% «Aroy-D» - 180 уп., торговельної марки «Thai Agri Food Public Company Limited», країна виробництва - В`єтнам, розфасоване в упаковку тетра - пак місткістю по 1,00 л. кожна, в загальній кількості 180 літрів.

Заявлені молочні вироби знаходились у п`ятнадцяти картонних коробках на підлозі вантажного відсіку мікроавтобуса серед особистих речей.

Доступ до виявленого товару нічим не утруднювався та став можливим після відкриття задніх дверей мікроавтобуса.

Згідно мережі Інтернет ресурсу https://wwwherbahouse.sk вартість аналогічних/подібних молочних продуктів становить 5,59 євро за 1 упаковку місткістю 1 літр, що згідно курсу НБУ станом на 21. 02. 2020 складає 147 грн. 72 коп. Загальна вартість виявлених молочних продуктів становить 26 588 грн. 73 коп.

Виявлена продукція відноситься до першої - двадцять четвертої групи УКТ ЗЕД.

Згідно ч. 1 ст. 378 МК України пропуск на митну територію України товарів, що класифікуються в 1 - 24 групах УКТ ЗЕД та ввозяться громадянами для вільного обігу, в будь-яких обсягах не дозволяється.

Згідно ч. 2 п. 3 ст. 378 МК України обмеження не поширюється на харчові продукти для власного споживання на суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро, що ввозяться в порядку та обсягах, визначених Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Постанови Кабміну України від 21.05. 2012 № 434 «Про обсяги та порядок ввезення громадянами на митну територію України харчових продуктів для власного споживання» громадяни можуть ввозити на митну територію України харчові продукти для власного споживання на загальну суму, яка не перевищує еквівалент 200 євро на одну особу, в таких обсягах: в упаковці виробника, призначені для роздрібної торгівлі, - у кількості не більше ніж одна упаковка або загальною масою, яка не перевищує 2 кілограмів, кожного найменування на одну особу. Згідно п. 2 Постанови під час ввезення громадянами на митну територію України зазначених харчових продуктів здійснюється їх декларування (шляхом вчинення дій, усно або письмово за бажанням власника таких продуктів або на вимогу посадової особи митниці).

На думку органу, що склав протокол про порушення митних правил та суду першої інстанції, ОСОБА_1 не задекларував за встановленою формою в митній декларації точні відомості про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та обмежені для переміщення через митний кордон України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 472 МК України

На постанову суду, адвокат Шерегі В.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови судді від 15. 04. 2020 та закриття провадження у справі щодо ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. В обґрунтування апеляційних вимог адвокат зазначає, що судом винесено постанову без з`ясування всіх фактичних обставин справи, що потягнуло прийняття незаконного рішення, судовий розгляд справи проведено поверхово, без належної оцінки доказів. Вважає, що у складеному щодо ОСОБА_1 протоколі про порушення митних правил не розкрито об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, не зазначено в чому полягало вказане правопорушення і чим це підтверджується. Також зазначає, що митним органом та судом першої інстанції не з`ясовано дійсну вартість товару, оскілька така була встановлена не на підставі

-3-

первинних документів або експертизи, а на підставі відомостей з мережі Інтернет, хоча для правильного вирішення справи та визначення виду і розміру стягнення за ст. 472 МК України це має в ажливе значення. Вказує і на те, що розгляд справи щодо ОСОБА_1 в суді не відповідав положенням ст. 7 КУпАП та ст. 487 МК України. Одночасно Шерегі В.М. в інтересах ОСОБА_1 порушує питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді з тих підстав, що такий пропущено з поважних причин, оскільки судом першої інстанції ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи не повідомлявся, а копію постанови суду отримав лише 22. 06. 2020 і тільки тоді дізнався про її існування. Також просить врахувати запровадження на території України карантинних заходів та у зв`язку з цим скасування міжміського сполучення.

Заслухавши пояснення захисника - адвоката Шерегі В.М., який підтримав клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу в повному обсязі, пояснення представника Закарпатської митниці Держмитслужби України Селеша О.Я. про безпідставність поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про порушення митних правил, апеляційний суд вважає, що клопотання адвоката Шерегі В.М. в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження підлягає до задоволення, а апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За змістом ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова судді першої інстанції винесена за відсутності ОСОБА_1 . У порушення ст. 285 КУпАП копія такої постанови направлена на його адресу лише 05. 05. 2020 (а.с.27).

Крім того матеріали справи не містять даних про повідомлення судом першої інстанції ОСОБА_1 про судове засідання у справі щодо нього на 15. 04. 2020.

Оскільки суд першої інстанції розглянув справу про порушення митних правил відносно ОСОБА_1 в його відсутності, копію постанови направив йому із значним спливом триденного строку та зважаючи на необхідність забезпечення права на апеляційне оскарження, що передбачене п. 8 ст. 129 Конституції України, визначений законом строк оскарження постанови суду по справі про порушення митних правил підлягає поновленню як пропущений із поважних причин.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Судом першої інстанції під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за порушення митних правил, зазначені вимоги закону були дотримані.

-4-

Згідно ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до ч. 1 ст. 266 МК України декларант зобов`язаний здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 266 МК України у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант.

З матеріалів справи та змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що суддя дотримався вимог закону при розгляді даної справи і постановленні рішення, та вжив всіх заходів, передбачених законом, для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, не допустив порушення процесуальних норм закону та неповноту розгляду справи, а висновки суду відповідають встановленим фактичним обставинам справи та підтверджуються дослідженими і зазначеними у постанові суду доказами, яким суд дав правильну оцінку.

Посилання адвоката Шерегі В.М. в апеляційній скарзі на невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та відсутність складу поставленного йому у вину адміністративного правопорушення, є безпідставними та спростовуються наявними у справі доказами.

Як вбачається, висновок суду про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 472 МК України відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними у справі та перевіреними в судовому засіданні доказами, а саме, протоколом про порушення митних правил №0298/30500/20 від 21. 02. 2020, митною декларацією, актом проведення огляду від 21. 02. 2020 та доповідною запискою державного інспектора відділу митного оформлення №1 митного посту «Ужгород» Софілканич Р.С. від 21. 02. 2020, поясненнями ОСОБА_1 від 21. 02. 2020, описом предметів, затриманих за ознаками ст. 472 МК України від 21. 02. 2020.

Отже суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, зокрема, недекларування за встановленою формою в митній декларації точних відомостей про переміщувані ним через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та обмежені для переміщення через митний кордон України.

При цьому, суд не приймає до уваги доводи наведені в апеляційній скарзі адвокатом Шерегі В.М. про те, що складений щодо ОСОБА_1 протокол про порушення митних правил не містить даних про об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, оскільки такі твердження не ґрунтуються на законі та спростовуються матеріалами справи. Протокол про порушення митних правил та інші матеріали складені щодо ОСОБА_1 відповідають вимогам ст. ст. 254, 256 КУпАП, ст. 494 МК України. В судовому засіданні оглянуті оригінали всіх документів, які містяться в матеріалах справи, при ознайомленні та підписанні яких ОСОБА_1 зауважень на дії працівників відділу митного оформлення при їх складанні, не заявляв.

Враховуючи викладене, наведені в апеляційній скарзі доводи щодо незаконності та необґрунтованості постанови суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 та невідповідність вимогам закону протоколу про порушення митних правил №0298/30500/20 від 21. 02.2020, є безпідставними.

-5-

При цьому апеляційний суд враховує, що відповідно до пояснень, які надавав ОСОБА_1 при складанні протоколу про порушення митних правил, останній визнав ввезення зазначеного товару на прохання знайомого, а причину його недекларування пояснив необізнаністю із законодавством.

Апеляційний суд вважає безпідставними і доводи апеляційної скарги про те, що обставини, викладені в оскаржуваній постанові щодо визначення розміру вартості вилучених товарів, не відповідають дійсності, оскільки вони спростовуються доданими до протоколу даними, зокрема, витягом з мережі Інтернет - www.herbahouse.sk.

Судом першої інстанції цим обставинам та наявним у справі доказам дано всебічну оцінку та з урахуванням вимог ст. 33 КУпАП, зокрема, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступіня його вини, майнового стану та обставин справи, правильно вирішено питання про кваліфікацію діянь ОСОБА_1 за ст. 472 МК України і накладено стягнення у відповідності до санкції, зазначеного закону.

Таким чином, обґрунтування вимог апеляційної скарги щодо порушення місцевим судом законодавства при винесенні постанови, яке полягало у неповному з`ясуванні судом першої інстанції всіх обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, не знайшло свого підтвердження при апеляційному перегляді.

Порушень вимог закону, які б ставили під сумнів доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, та необґрунтованість накладеного на нього адміністративного стягнення, не вбачається, відтак постанова суду є законною та обґрунтованою, підстав для її скасування немає, а тому апеляційна скарга адвоката Шерегі В.М. в інтересах ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником жодних належних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів апеляційної скарги надано не було.

Керуючись ст. 294 КпАП України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

поновити адвокату Шерегі В.М. строк на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15. 04. 2020 щодо ОСОБА_1 .

Апеляційну скаргу адвоката Шерегі В.М., подану в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 15. 04. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: