Провадження № 3-в/537/5/2020
Справа № 537/1080/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.07.2020 року м. Кременчук

Суддя Крюківського районного суду міста Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна, за участі секретаря Мєняйлова О.О., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у приміщенні суду заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу,

в с т а н о в и в :

22 червня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив розстрочити, строком на 1 рік 6 місяців, виконання постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.06.2020 року, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у вигляду штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. Зазначив, що у зв`язку з карантинними заходами він має скрутне матеріальне становище, він не працює, має нестабільний заробіток тимчасовими підробітками, який є меншим ніж мінімальна заробітна плата. Тому просив заяву задовольнити.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заяву підтримав та просив задовольнити з викладених у ній підстав.

Заслухавши заявника, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Постановою Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.06. 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн. Крім того з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір у розмірі 420,40 грн. на користь держави.

Статтею 27 КУпАП передбачено, що штраф є грошовим стягненням, що накладається на громадян, посадових та юридичних осіб за адміністративні правопорушення у випадках і розмірі, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

У відповідності до ст.304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ч. 2 ст.301 КУпАП, відстрочка виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу (за винятком стягнення штрафу на місці вчинення адміністративного правопорушення) здійснюється в порядку, встановленому законом.

Згідно із частиною 1 статті 33 Закону України «Про виконавче провадження», за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Відповідно до ч.1 ст.435 ЦПК України Розділу VI ЦПК України про процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб), за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч.3 ст.435 ЦПК України).

Як передбачено ч.4 ст.435 ЦПК України, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

В п.10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Згідно з п.9 узагальнення судової практики ВССУ щодо розгляду судами процесуальних питань, пов`язаних із виконанням судових рішень у цивільних справах, скрутне матеріальне становище не завжди має характер особливих або виняткових обставин. Суди, вирішуючи питання про задоволення заяви про розстрочення та відстрочення виконання рішень, мають ураховувати, що матеріальний стан боржника не є безумовною підставою для невиконання судових рішень, що набрали законної сили, та не є обставиною, що утруднює виконання рішень.

У відповідності до ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Як вбачається з Відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків станом на 13.07.2020 р. за вих. №2244/16-31-51-55-29, відсутня інформація про доходи ОСОБА_1 з І кварталу 2019 року по І квартал 2020 року.

З 12.03.2020 року по теперішній час на території України оголошено карантин, запроваджено обмежувальні заходи на період карантину, що суд вважає надзвичайною подією, яка істотно ускладнює виконання судового рішення.

На підставі вищевикладеного, враховуючи відсутність у боржника доходів, запровадження на території України обмежувальних заходів на період карантину з 12.03.2020 року і по теперішній час, що є надзвичайною подією, яка істотно ускладнює виконання судового рішення, суд приходить до висновку про часткове задоволення заяви про розстрочку виконання постанови Крюківського районного суду м. Кременчука від 11.06 2020 року у справі №537/1080/20 про накладення стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., а саме розстрочку строком на 12 місяців у рівних частинах.

Керуючись ч.2 ст. 301, 304, 283, 284 КУпАП, ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження", суд

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про розстрочку виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу задовольнити частково.

Розстрочити ОСОБА_1 виконання постанови Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 11.06.2020 року у справі №537/1080/20, провадження №3/537/540/2020 про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 10200 грн., за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, строком на 12 місяців з моменту ухвалення судового рішення, з щомісячною виплатою по 850 грн.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Полтавського апеляційного суду через Крюківський районний суд м. Кременчука Полтавської області протягом 10 днів з моменту винесення постанови.

Суддя Крюківського районного суду

м. Кременчука Полтавської області Мурашова Наталя Валентинівна