Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

20 липня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05 червня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Рівненського міського суду Рівненської області від 05 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126, ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн. 00 коп.

З постанови суду слідує, що 21 травня 2020 року о 01:58 год. в м. Рівне по вул. Р. Шухевича, 18, водій ОСОБА_1 , не маючи права керування транспортним засобом, а саме не отримував посвідчення водія відповідної категорії керував транспортним засобом «Geely CK» д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Alkotest Drager 6810 та проведення такого огляду у медичному закладі, відмовився в присутності двох свідків.

Не погодившись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку. В апеляційній скарзі просить постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05 червня 2020 року в частині накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 10200 грн. 00 коп. скасувати та застосувати до нього заходи впливу передбачені ст. 24-1 КУпАП. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, оскільки не врахував, що ОСОБА_1 є неповнолітнім.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень ґрунтуються на сукупності зібраних в справі та досліджених в судовому засіданні достатніх та достовірних доказів, яким дана правильна юридична оцінка та ніким не заперечується.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення, як то передбачено ст.33 КУпАП, враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Малозначним є правопорушення, яке не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам або безпосередньо громадянам.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 визнав факт вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення, щиро розкаявся та вказав, що не мав умислу на злісне порушення вимог ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначив, що не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Звернув увагу суду, що в наслідок свого молодого віку відмовився від проходження огляду у зв`язку із тим, що транспортний засіб марки «Geely CK» д.н.з. НОМЕР_1 належить його мамі, яка не знали, що ОСОБА_1 ним скористався. Наголосив на тому, що він проїхав не значну відстань поряд з місцем проживання. Вказав, що накладене стягнення поставить його родину в край скрутне матеріальне становище, оскільки він є неповнолітнім, проживає з сестрою (12 років) та мамою, яка також ніде не працює.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 не мав умислу на злісне порушення вимог ч.1 ст. 130 КУпАП, вину свою визнав повністю, щиро розкаявся, адміністративне правопорушення, яке вчинив не завдало значних збитків суспільним інтересам чи громадянам, а тому суд вважає за необхідне звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КпАП України.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст.22, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Рівненського міського суду Рівненської області від 05 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 - скасувати, а справу провадження закрити на підставі ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду О.І. Полюхович