Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 263/8702/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Мушкет Олександр Олександрович, розглянувши матеріали, що надійшли з Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

На адресу суду разом із постановою Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області від 27.07.2020 року надійшов адміністративний матеріал щодо порушення громадянином ОСОБА_1 ч.1 ст. 130 КУпАП.

З матеріалів вбачається, що відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 12.07.2020 року серія ДПР18 №288702, вбачається, що 12.07.2020 року о 15 год. 37 хв. в Донецькій області, м.Маріуполя, Центральний район, вул.Карпінського, буд.65, водій керував транспортним засобом АЗЛК-2140, д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме поведінка, що не відповідає обстановці, неприродня блідість обличчя, зіниці очей, що не реагують на світло, від проходження огляду для визначення стану сп`яніння у закладі охорони здоров`я відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Питання передачі справи про адміністративне правопорушення з одного суду до іншого не врегульовано нормами КУпАП. Водночас, враховуючи практику Європейського суду з прав людини, на справи про адміністративні правопорушення поширюються гарантії статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11.10.2011 №10-рп/2011(2) зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У цьому ж рішенні КСУ поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності, а тому з метою додержання принципу законності в необхідних випадках необхідно застосовувати принцип аналогії закону найбільш близького до адміністративно-деліктної галузі права - кримінального процесуального законодавства.

Отже в даному випадку для вирішення питання щодо належної підсудності цієї справи необхідно застосувати відповідні норми Кримінального процесуального кодексу України, частиною 1 статті 34 КПК України якого визначено вичерпний перелік підстав для передачі справи з одного суду до іншого, а саме кримінальне провадження передається на розгляд іншого суду, якщо: 1) до початку судового розгляду виявилося, що кримінальне провадження надійшло до суду з порушенням правил територіальної підсудності; 2) після задоволення відводів (самовідводів) чи в інших випадках неможливо утворити склад суду для судового розгляду; 3) обвинувачений чи потерпілий працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження; 4) ліквідовано суд або з визначених законом підстав припинено роботу суду, який здійснював судове провадження.

Крім того, абзацом 2 частини 1 цієї статті передбачено, що до початку судового розгляду у виняткових випадках кримінальне провадження з метою забезпечення оперативності та ефективності кримінального провадження може бути передано на розгляд іншого суду за місцем проживання обвинуваченого, більшості потерпілих або свідків, а також у разі неможливості здійснювати відповідним судом правосуддя (зокрема, надзвичайні ситуації техногенного або природного характеру, епідемії, епізоотії, режим воєнного, надзвичайного стану, проведення антитерористичної операції).

При цьому, ч. 2 ст. 34 КПК України визначено вичерпний перелік суб`єктів, які мають право вирішувати питання про передачу справи з одного суду до іншого. Зокрема, питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується колегією суддів відповідного суду апеляційної інстанції.

З наведеного вбачається, що а ні КУпАП, а ні КПК України не передбачають можливості передачі справи з одного суду до іншого за рішенням суду першої інстанції.

Відповідно до ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення. Справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників. При цьому слід звернути увагу на синтаксичну конструкцію зазначеної норми: «можуть також розглядатися», що визначає альтернативну підсудність окремих категорій справ, що визначається органом (посадовою особою), яка на власний розсуд надсилає протокол про адміністративне правопорушення на розгляд до одного із судів, уповноважених розглядати відповідну справу.

Діяння, за яке ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, вчинено в Центральному районі м. Маріуполя, як вбачається з протоколу, та відноситься до територіальної юрисдикції Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області, про що і йдеться в постанові Жовтневого районного суду м.Маріуполя Донецької області від 27.07.2020 року.

За таких обставин справу про адміністративне правопорушення безпідставно передано на розгляд Іллічівського районного суду м. Маріуполя, минаючи суд вищої інстанції.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 276, 278 КУпАП, ст. 32, 34 КПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Справу № 263/8702/20 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 ч. 1 КУпАП повернути до Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя Донецької області.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: О. О. Мушкет