ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 164/840/20

Номер провадження 3/162/201/2020

07.07.2020 року смт. Любешів

Любешівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Гладіч Н.І.,

за участю секретаря судових засідань Гичук О.М.,

особи, що притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, що притягається

до адміністративної відповідальності - адвоката Сацик Т.Т.,

розглянувши справу, яка надійшла з Маневицького ВП ГУНП у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , працюючого водієм у Любешівському відділенні КЗ "Волинський обласний центр екстренної медичної допомоги і медицини катастроф", протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч.4 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП, -

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №220674 від 26 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 в смт.Маневичі, керуючи автомобілем перетнув суцільну лінію розмітки 1.1, здійснив обгін транспортного засобу виїхавши на зустрічну смугу руху, чим створив аварійну ситуацію водію який рухався на зустріч. Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п.14.1 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.4 ст.122 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №220673 від 26 травня 2020 року ОСОБА_1 в смт.Маневичі по вул. Комарова керував атомобілем марки "Хонда" з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд водій відмовився в присутності двох свідків. Внаслідок вчинених дій ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину в інкримінованих йому правопорушеннях не визнав. Пояснив, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальної техніки. Вказав, що при складанні протоколів свідків - не було.

В судовому засіданні захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності- адвокат Сацик Т.Т. просила провадження в справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю складу правопорушень відповідальність за які передбачена ч.4 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП., оскільки працівниками поліції порушені вимоги Кодексу України про адміністративні правопорушення та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженої спільним Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Ознайомившись із матеріалами справи, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності та його захисника, дослідивши додані докази, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю події та складу в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП, із наступних підстав.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу вимог ст.ст. 245, 251, 252 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати оцінку зібраним у ній доказам і постановити правильне та обґрунтоване судове рішення.

В матеріалах даної адміністративної справи відсутні будь-які докази порушення ОСОБА_1 вимог п.14.1 ПДР, а отже неможливо встановити підстави для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП.

Так, у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №220674 від 26 травня 2020 року відсутнє посилання на будь-які фактичні дані (докази), на основі яких у визначеному законом порядку суд може встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Наявний в матеріалах даної справи рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20 травня 2020 року справа №524/5741/16-а.

Що стосується притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті", відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до положень ст. 266 КУпАП огляд водіїв на стан сп`яніння проводиться працівником поліції, з використанням спеціальної техніки у присутності двох свідків, а огляд на стан сп`яніння у закладах охорони здоров`я може бути проведений у виключних випадках, а саме коли водій не згоден з оглядом проведеним поліцейським з використанням спеціальної техніки на місці, у присутності двох понятих або у разі відмови від такого проходження, тільки тоді огляд може бути проведений у закладі охорони здоров`я. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Норма ч. 5 ст. 266 КУпАП чітко визначає, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням цієї статті, вважається недійсним.

З оглянутого в судовому засіданні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №220673 від 26 травня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Вказане зафіксовано і в поясненнях свідків, при цьому в матеріалах даної справи наявний консультаційний висновок спеціаліста №78 щодо проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, що суперечить зафіксованим в протоколі відомостям.

Разом з цим, при огляді наявного в матеріалах справи відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 працівниками поліції не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальної техніки, відсутнє направлення ОСОБА_1 для огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Таким чином, зафіксовані в протоколі серії ДПР18 №220673 відомості суперечать долученим до протоколу документам, а також свідчать про грубі порушення норм КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Крім того, як вбачається з відеозапису, фактично було здійснено затримання ОСОБА_1 . Однак, протокол про адміністративне затримання не складено, відповідні роз`яснення чинного законодавства затриманому не зроблені, інші дії, які підлягають виконанню працівниками поліції при затриманні, не здійснені.

ОСОБА_1 не зроз`яснено та не забезпечено його право на захист.

Відповідно до положень п.2 Розділу І Інструкції №1452/735, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п.3 Розділу І вказаної Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці. Проте в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №220673 від 26 травня 2020 року відсутня вказівка, які саме ознаки сп`яніння були у ОСОБА_1 ..

Окрім того, додані до протоколів про адміністративне правопорушення як докази: пояснення ОСОБА_1 надані слідчому СВ Маневицького ВП ГУНП у Волинській області, акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу №61, консультаційний висновок спеціаліста №78, рапорт - не є належними доказам, скопійовані з матеріалів кримінального провадження, незавірені належним чином. Відомості наявні у поясненні ОСОБА_1 , які він надав слідчому СВ, та консультаційний висновок спеціаліста №78 - суперечать іншим доказам наявним в матеріалах справи.

Таким чином, під час розгляду справи в суді беззаперечно встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №220673 та протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №220674 від 26 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 складені з порушенням вимог ст.256 КУпАП, а також при складанні даних протоколів були грубо порушенні гарантовані Конституцією України права ОСОБА_1 , наявні в даній адміністративній справі документи, які нібито свідчать про вчинення ОСОБА_1 правопорушень відповідальність за які передбачена ч.4 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП зібрані з порушенням норм передбачених Конституцією України, КУпАП, Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом МВС України від 06 листопада 2015 року №1376, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

З врахуванням вищенаведених вимог законодавства та досліджених матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що протоколи не відповідають встановленим вимогам закону щодо порядку фіксації адміністративного правопорушення і не можуть бути прийняті судом як належні і допустимі докази винуватості особи, відносно якої складені протоколи.

Матеріалами справи факт порушення ОСОБА_1 вимог п.2.5 та п.14.1 Правил дорожнього руху, не підтверджено. Відсутні будь-які належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ч.4 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом з тим, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Аналізуючи досліджені в суді всі докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 в скоєнні правопорушеннь, передбачених ч.4 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП, не знайшла свого підтвердження, а тому справа щодо нього підлягає закриттю за відсутністю події та складу в його діях правопорушень, передбачених ч.4 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Тимчасово вилучені документи, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_1 - повернути ОСОБА_1 .

Враховуючи наведене та керуючись п.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, суд, -

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч.4 ст.122 та ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу в його діях вказаних адміністративних правопорушень.

Тимчасово вилучені документи, а саме: посвідчення водія серії НОМЕР_2 - повернути ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Любешівський районний суд протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя: Гладіч Н.І.