Справа № 143/520/20
Провадження № 33/801/681/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Бойко А. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 22 липня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Погребищенського районного суду Вінницької області від 22 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн в дохід держави, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Судом першої інстанції встановлено, що 13.05.2020 о 00:15 год. в м. Погребище Вінницької області по вул. Київська водій ОСОБА_1 , в порушення п.2.9а ПДР України, керував скутером «Speed Geer», б/н, в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою приладу «Drager 6510» в присутності двох свідків в установленому законом порядку, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

17 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Також просить в судовому засіданні дослідити відповідь на адвокатський запит захисника Любарського С. М. від КП «Погребищенська ЦРЛ» за № 02-321 від 28.07.2020, про те, що прилад для визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається Алкотестер (Drager) 6510 у 2020 році в оренду не надавався.

ОСОБА_1 з постановою суду не погоджується, оскільки вважає, що її винесено судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права. При цьому суд не повністю з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, підійшов формально до вивчення обставин справи та не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розглядові, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

Зокрема, апелянт вказує на те, що поліцейським при огляді його на стан алкогольного сп`яніння не було дотримано Порядку такого огляду, який визначений ч. 1, 2 ст. 266 КУпАП, п. 6, 7 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС та МОЗ № 1452/735 від 09.11.2015 та п. 4, 6 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 (зі змінами), в тій частині, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу із використанням спеціальних технічних засобів, які мають зокрема, свідоцтво про державну реєстрацію та свідоцтво про повірку.

Судом безпідставно було відхилене його пояснення в тій частині, що поліцейський під час керування скутером його не зупиняв, оскільки він стояв у дворі біля житлових будинків, недалеко від його помешкання. Під психологічним впливом поліцейських, які погрожували йому арештом, та пояснили, що йому нічого не буде, якщо він напише, що випив 0.5 л пива та керував скутером. Перед проведенням огляду поліцейським в порушення п. 5 розділу ІІІ Інструкції № 1452/735 не було поінформовано його про порядок застосування спеціального технічного засобу та якого саме та не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про державну повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Судом не взято до уваги, що в протоколі про адміністративне правопорушення та в акті огляду водія на стан алкогольного сп`яніння в направленні для огляду було зазначено, що огляд проводився за допомогою приладу (Drager) 6510, без зазначення заводського номера, сертифіката відповідності та свідоцтва про державну повірку вимірювального приладу.

Також судом допущено неповноту з`ясування обставин справи та по суті, порушення його права на захист, оскільки лише на адвокатський запит захисника від КП «Погребищенська ЦРЛ» за № 02-321 від 28.07.2020, отримано повідомлення, яке додається до апеляційної скарги, про те, що прилад для визначення концентрації парів етанолу в повітрі, що видихається Алкотестер (Drager) 6510 у 2020 році в оренду не надавався. На його переконання, в даному випадку має місце фальшування щодо нього матеріалів адміністративної справи.

Отже судом не враховано, що відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Крім того, за наявності відповідного клопотання, суд позбавив його та захисника можливості особисто поставити питання свідкам Фаринюку Д. О. та ОСОБА_2 та спростувати їх показання, що свідчить про неповноту судового розгляду та суперечить положенням частини першої та третьої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Тому є неналежними та недопустимими доказами і письмові пояснення вказаних свідків, які 13.05.2020 не були свідками керування ним скутером.

Крім того, в порушення вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП матеріали адміністративного провадження не містять доказів відсторонення його від керування транспортним засобом (скутером).

Відтак судом неправильно було застосовано і норму матеріального права ч. 1 ст. 130 КУпАП. Тим більше, в частині позбавлення його права керування транспортним засобом при відсутності у нього посвідчення водія.

Тому вважає, що наведені факти у відповідності до ст. 62 Конституції України повинні тлумачитися на його користь та підтверджують відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також ставить питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Погребищенського районного суду Вінницької області від 22 липня 2020 року, про що надав відповідне клопотання.

В обґрунтування клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, ОСОБА_1 посилається на те, що 31 липня 2020 року захисник Любарський С. М. в його інтересах подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі відносно нього закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Проте постановою апеляційного суду від 06 серпня 2020 року апеляційну скаргу було повернуто захиснику з підстав порушення вимог ст. 271 КУпАП, так як до апеляційної скарги адвокатом Любарським С. М. не долучено документів, що підтверджують у встановленому законом порядку його повноваження на представництво інтересів ОСОБА_1 у Вінницькому апеляційному суді. Вважає, що адвокат Любарський С. М., як захисник, приймав участь у суді першої інстанції без обмеження права на вчинення окремих процесуальних дій, то відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП мав право на апеляційне оскарження зазначеної постанови суду. Вищезазначені аргументи дають йому підстави порушити клопотання перед судом про поновлення строку звернення до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Любарський С. М. підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили задовольнити апеляційну скаргу. Захисник Любарський С. М. просить приєднати до матеріалів справи відповідь з КП «Погребищенський центр первинної медико-санітарної допомоги» та з ДП «Вінницястандартметрологія», оскільки відповідне клопотання захисника про витребування зазначених доказів в суді першої інстанції заявлялося, проте суд на нього не відреагував.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , захисника, дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляції, суд дійшов висновку, що апеляція підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП в разі з`явлення клопотання про поновлення строку на подання апеляційної скарги, останнє вирішується суддею апеляційного суду. При цьому слід взяти до уваги обставини, які об`єктивно вплинули чи могли вплинути на можливість оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення.

Як убачається з матеріалів провадження, оскаржувана постанова винесена 22.07.2020, а 31.07.2020 захисник Любарський С. М., від імені ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, яка постановою Вінницького апеляційного суду від 06.08.2020 була повернута особі, що її подала з підстав того, що адвокатом не долучено документів, що підтверджують його повноваження на представництво інтересів ОСОБА_1 у Вінницькому апеляційному суді.

Зазначені обставин вважаю поважними та такими, що дають право ОСОБА_1 на поновлення строку на подання апеляційної скарги на рішення судді суду першої інстанції.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З аналізу ст. ст. 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КпАП України).

За правилами частин 1, 2, 5 і 6 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП забороняється керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п. 2 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі за змістом - Інструкція), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння, згідно з п. 3 розділу І Інструкції, є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Інструкції, а наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Відповідно до п. 7 розділу ІІ Інструкції, установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, оскільки здійснення цих прав передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і зіставити їх з матеріалами судової справи.

Стосовно доводів апеляційної скарги в частині невідповідності висновків судді фактичним обставинам справи слід зазначити, що згідно положень ст..280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, об`єктом правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ані законом про адміністративні правопорушення, ані Правилами дорожнього руху України не визначено поняття «керування транспортним засобом». З огляду на наведене слід керуватись загальним визначенням виходячи з того, що під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія від запуску двигуна та початком руху до повної зупинки транспортного засобу та вимкнення двигуна.

Стаття 35 Закону України «Про Національну поліцію» містить вичерпний перелік підстав зупинення транспортного засобу. Проте в матеріалах справи відсутні данні про підстави зупинення транспортного засобу працівниками поліції.

Розглядаючи дану конкретну ситуацію і досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції на даний випадок, суд звертає увагу, що виходячи з прецедентної практики Європейського Суду з прав людини хоч і за національним законом ОСОБА_3 притягується до адміністративної відповідальності, йому пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні Європейським Судом, яке повинно тлумачитися в світлі трьох критеріїв, а саме з урахуванням кваліфікації розгляду з точки зору внутрішньодержавного законодавства, його сутності і характеру, суворості потенційного покарання (пункт 51 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Михайлова проти Російської Федерації»).

Зокрема, в даному випадку апеляційний суд звертає увагу на відсутність підстав для зупинення транспортного засобу, в матеріалах справи відсутні дані про порушення водієм транспортного засобу правил дорожнього руху та дані про наслідки такого порушення.

Оскільки ОСОБА_1 повністю заперечив вчинення ним адміністративного правопорушення, з метою повного та об`єктивного розгляду справи суд вважає за необхідне дослідити відеозапис з нагрудної камери поліцейського щодо подій, які сталися 13.05.2020 о 00 год. 15 хв. в м. Погребище по вул. Київська.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 516173 від 13.05.2020 до нього додається такий відеозапис. Проте в матеріалах адміністративної справи він відсутній, і згідно опису матеріалів, що знаходяться в справі, до суду першої інстанції доказ не направлявся.

Отже, як встановлено в судовому засіданні, дії пов`язані з зупинкою скутера та знаходження ОСОБА_1 за його кермом технічними засобами відеозапису не були зафіксовані.

Крім того, накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік суд першої інстанції не звернув увагу на ту обставину, що ОСОБА_1 заперечував наявність у нього посвідчення водія, не підтверджується наявність у нього посвідчення і матеріалами надісланої до суду адміністративної справи.

Не надав суд першої інстанції належну правову оцінку доводам захисту щодо відсутності в Погребищенському відділенні поліції свідоцтва про сертифікацію свідоцтва про державну повірку газоаналізатора Драгер 6510.

Так, з відповіді начальника Погребищенського відділення поліції від 25.06.2020 № 4194/121/01-2020 встановлено, що в Погребищенському відділенні поліції свідоцтво про сертифікацію та свідоцтво про державну повірку газоаналізатора Драгер 6510 відсутні, оскільки вище згаданий драгер орендований в Погребищенській ЦРЛ.

Згідно відповіді КП «Погребищенський центр первинної медико-санітарної допомоги» від 25.08.2020 встановлено, електродіагностичний прилад Flcjtest 6510 був наданий в оренду Погребищенському відділенню поліції Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області 23 лютого 2017 року. Державна перевірка приладу проводилася в 2007 році, так як Закладом прилад не використовувався та не використовується. Свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки видане 12.06.2013.

Відповідно до листа ДП «Вінницястандартметрологія» від 27.07.2020 № 475/004 встановлено, що у відповідності до Постанови КМУ № 374 від 04.06.2015 «Про затвердження переліку категорій законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що підлягають періодичній перевірці» алкотестер (Drager) 6510 підлягає щорічній періодичній перевірці. За результатами проведеної повірки видається свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки або ж довідка про непридатність. В разі відсутності свідоцтва про повірку, прилад може використовуватися лише в побутових цілях.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

З огляду на міркування викладені вище, наведені факти у відповідності до статті 62 Конституції України повинні тлумачитись судом на користь ОСОБА_1 і вони не дають змоги Суду однозначно оцінити дії останнього, як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП.

Обов`язково слід наголосити, що процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. наприклад пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

У зв`язку із чим суд не може самостійно перебирати на себе «функції обвинувачення» і відшукувати докази вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, винуватість особи має доводитися саме в суді, що вимагає «обережності дій суду» при вирішені питання про тягар доказування в такій категорії справ.

Даючи оцінку вищевказаним доказам як окремо, так і в їх сукупності, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова скасуванню з винесенням нової постанови, якою закрити провадження за п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 283, 294 КУпАП, апеляційний суд, -

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Погребищенського районного суду Вінницької області від 22 липня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Погребищенського районного суду Вінницької області від 22 липня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, скасувати та провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко