"10" липня 2020 р. Справа № 363/2337/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року суддя Вишгородського районного суду Рудюк О.Д., за участю прокурора Пасічник Ю.Ю., розглянувши адміністративну справу, яка надійшла з Управління стратегічних розслідувань в Київській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Шостка Сумської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого ДТК «Київські електромережі», не одруженого,

до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , обіймаючи по 29.10.2018 року посаду головного державного інспектора сектору супроводження судових спорів за результатами фактичних перевірок юридичного управління ГУ ДФС у Київській області на підставі наказу Головного управління ДФС у Київській області від 14.11.2017 року №761-о, являючись суб`єктом відповідальності за вчинення корупційного правопорушення, згідно з пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» та примітки до ст.172-6 КУпАП, на якого поширюється його дія, в порушення вимог абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» та пп.3 ч.5 Розділу ІІ Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Реєстру, затвердженого рішенням НАЗК №3 від 10.06.2016 року, несвоєчасно, без поважних причин, 18.05.2019 року подав декларацію після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, який звільнений 29.10.2018 року на підставі наказу Головного управління ДФС у Київській області від 22.10.2018 року №820-о, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 в суді визнав свою провину у вчинені адміністративного правопорушення та підтвердив обставини викладені в протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, щиро розкаявся.

Прокурор в суді просив застосувати до ОСОБА_1 покарання в межах мінімальної санкції статті.

Старший оперуповноважений 1-го сектору (протидії корупції) УСР в Київській області ДСР Національної поліції України майор поліції Троян О.А. на виклик до суду не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку.

Заслухавши ОСОБА_1 та прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення, суд прийшов до наступного.

Наказом Головного управління ДФС у Київській області від 14.11.2017 року №761-о «Про призначення ОСОБА_1 », призначено з 20.11.2017 року ОСОБА_1 на посаду головного державного інспектора сектора супроводження судових спорів за результатами фактичних перевірок юридичного управління ГУ ДФС у Київській області.

20.11.2017 року ОСОБА_1 прийняв присягу державного службовця категорії «В» та був належним чином попереджений про встановлені Законом обмеження за вчинення корупційних або пов`язаних із корупцією правопорушень, що підтверджується записом в особовій картці державного службовця.

Відповідно до ч.5 ст.32 Закону України «Про державну службу» на державних службовців поширюються обмеження, передбачені Законом України «Про запобігання корупції».

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону Законом України «Про запобігання корупції суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 4 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до пп. «в» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, посадові особи місцевого самоврядування.

Отже, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем являвся суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальним за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією

Згідно абзацу 2 ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» і «в» пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Наказом Головного управління ДФС у Київській області від 22.10.2018 року №820-о «Про звільнення ОСОБА_1 », припинено державну службу та звільнено 29.10.2018 року ОСОБА_1 з посади головного державного інспектора сектора супроводження судових спорів за результатами фактичних перевірок юридичного управління ГУ ДФС у Київській області.

Відповідно до ч.1 ст.172-6 КУпАП, несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, - тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Окрім визнання свої провини, провина ОСОБА_1 повністю підтверджується матеріалами адміністративної справи, а саме: протоколом №133 про вчинення адміністративного правопорушення, яким зафіксовано подію вчинення адміністративного правопорушення від 18.05.2019 року; рапортом №3381/55/109/01-2020 старшого оперуповноваженого 1-го сектору (протидії корупції) УСР в Київській області ДСР Національної поліції України майора поліції Троян О.А., згідно якого, в ході перевірки інформації стосовно можливого вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, головним державним інспектором сектору супроводження судових спорів за результатами фактичних перевірок юридичного управління ГУ ДФС у Київській області Плахутою С.П., виявлені ознаки складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП; скриншотом декларації ОСОБА_1 після звільнення з Єдиного державного реєстру декларацій, дата публікації декларацій 18.05.2019 року, а також особистими поясненнями ОСОБА_1 наданими в суді.

Оцінивши досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 , які виразилися у порушенні Закону України «Про запобігання корупції», правильно кваліфіковані за ч.1 ст.172-6 КУпАП, провину ОСОБА_1 вважаю доведеною.

Згідно статті 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Тому, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді мінімального штрафу в межах санкції статті, яку вважає необхідною і достатньою мірою з урахуванням обставин вчинення правопорушення, даних про особу правопорушника, що раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, на утриманні має малолітню дитину, та з метою запобігання вчиненню нових правопорушень.

З урахуванням наведеного та керуючись статтями 23, 33, 40-1, ч.1 ст.172-6, 283, 284 КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

ОСОБА_1 притягнути до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів, що становить 850,00 грн. у дохід держави.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн. на користь держави.

Термін пред`явлення постанови до виконання три місяці з дня її оголошення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення.

Суддя О.Д.Рудюк