Справа № 946/3788/20
Провадження № 3/946/1266/20
ПОСТАНОВА
Іменем України

23 липня 2020 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамов А.С., розглянувши справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого на посаді заступника начальника загону прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_2 » військова частина НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

25.06.2020 року до суду надійшов з Ізмаїльського прикордонного загону Південного регіонального управління Державної прикордонної служби України протокол про адміністративне правопорушення №028448 від 24.06.2020 року, в якому зазначено, що, 19.06.2020р. о 08-30 год. майором ОСОБА_2 було виявлено факт нез`явлення вчасно, без поважних причин, на службу підполковника ОСОБА_1 до розташування військової частини НОМЕР_1 прикордонної комендатури швидкого реагування « ІНФОРМАЦІЯ_2 ». Своїми діями ОСОБА_1 скоїв військове адміністративне правопорушення в умовах особливого періоду за яке передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що в його діях відсутній склад правопорушення, який передбачений ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, оскільки відсутні кваліфікуючі ознаки, передбачені цією статтею, заперечував проти протоколу, просив закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Пояснив, що 16.06.2020 року, згідно Наказу, він заступив черговим по військовій частині. 17.06.2020 о 16 годині йому стало відомо, що 18.06.2020 на атестаційній комісії буде розглядатися рапорт щодо його переводу в другий загін. Після атестаційній комісії він звернувся до коменданта полковника ОСОБА_3 з приводу від`їзду за межі гарнізону, а саме в с. Дальник Овідіопольского району Одеської області, щоб відвести своїх дітей під час загострення короновірусної інфекції, до матері. Він отримав погодження від коменданта ОСОБА_3 , але після кінця робочого дня в п`ятницю, комендантом було сказано написати рапорт за командою, який підписав його безпосередній начальник майор ОСОБА_4 . У відділі діловодства йому відповіли, що рапорт поклали на стіл полковнику ОСОБА_3 . Згідно наказу коменданта, він виїхав з міста Ізмаїл о 16 год. 30 хв., в кінці робочого дня. О 17 годині йому передзвонив комендант та почав погрожувати звільненням та зняттям премії. Йому не було сказано прибути на службу з зранку. Також, зазначив, що на даний час, у зв`язку з загостренням короновірусної інфекції, було віддано наказ про вихід на роботу тільки по особливо важливим причинам, а саме для заступання в добовий наряд, або при виклику в телефонному порядку. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-11 КупАП, оскільки він вибув з дозволу коменданта. А згідно з абзацом сьомим пункту другого контракту про проходження служби, ДПСУ зобов`язується забезпечити військовослужбовцям належні умови для проходження служби, зокрема, право вільного пересування територією України у вихідні, святкові та не робочі дні, тобто військовослужбовець поза службою має за законом повне право вибути до іншого населеного пункту та перешкода цьому є порушенням прав військовослужбовця.

Свідок ОСОБА_5 у судовому засіданні 23.07.2020 року надала покази, що притягуваний 19.06.2020р. увесь день знаходився за місцем свого проживання та працював дистанційно, та за межі Ізмаїлу виїхав після 16:30год 19.06.2020р. В цей день він в добовий наряд не заступав та виклику в телефонному порядку не отримував, а отже не мав порушувати заборону щодо безпідставного з`явлення на робоче місце під час карантину.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення притягуваного, свідка, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до положень ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно з ч.2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Частиною 4 статті 172-11 КУпАП встановлена відповідальність за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду. Так, ч. 1 ст. 172-11 КУпАП визначає правопорушення - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб. А ч. 3 ст. 172-11 КУпАП визначено правопорушення - самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З наданих матеріалів справи про адміністративне правопорушення, доданих до протоколу, вбачається, що притягуваним було написано рапорт про залишення прикордонного загону 19.06.2020 року. Керівником притягуваного було погоджено виїзд ОСОБА_1 19.06.2020 року після закінчення робочого дня, тобто після 16 годин 15 хвилин. Вказане підтверджується також і поясненнями інших посадових осіб ( ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ). Факт запланованого виїзду ОСОБА_1 з 19.06.2020 року по 22.06.2020 року також вбачається і із журналу (відомості про мету виїзду, перебування військовослужбовця під час виїзду, періоду виїзду). Відсутність в цьому журналі підпису майора ОСОБА_2 не є провиною притягуваного. Факт того, що притягуваний залишив місто Ізмаїл після 16:30 годин підтверджується показами свідка дружини ОСОБА_1 . Доказів, які б спростовували це та доводили інший час залишення міста Ізмаїл, суду не надано.

Як зазначено у рапорті ОСОБА_3 та поясненнях ОСОБА_2 , притягуваний ОСОБА_1 був відсутній на робочому місці 19.06.2020 року о 08:30 год. Однак, суд звертає увагу, що згідно п. 1.3. Вхідної телеграми №69 «Про додаткові заходи із запобігання захворювань на COVID-19» за вхідним №267 від 25.03.2020 року та п.1.3 Вхідної телеграми №174 (355) від 24.03.2020 наказано визначити мінімальну кількість персоналу для забезпечення виконання завдань за призначенням, іншому особовому складу без нагальної потреби не прибувати на робочі місця та працювати дистанційно за місцем проживання. Згідно п. 1.3. Вхідної телеграми №42 «Про додаткові заходи щодо запобігання поширенню короновірусної інфекції серед особового складу ДПСУ» за вхідним №473 від 18.06.2020 року та п. 1.3. Вхідної телеграми №44 «Про додаткові заходи щодо запобігання поширенню короновірусної інфекції серед особового складу ІНФОРМАЦІЯ_2 » за вхідним №475 від 19.06.2020 року визначено планування та організацію оперативно-службової діяльності підрозділів охорони кордону здійснювати з дотриманням мінімального залучення особового складу для виконання службових обов`язків на робочих місцях, продовжити використання персоналу згідно складених графіків. Вхідною телеграмою №121 від 18.06.2020р. визначено, зокрема, що на виконання Розпоярдження Голови Державної прикордонної служби України №Т/30-4010 від 16.06.2020р. наказано мінімізувати залучення особового складу для виконання службових обов`язків на робочих місцях, продовжити використання персоналу згідно складених графіків. Аналогічного змісту розпорядження викладені й в інших телеграмах, наявних у матеріалах справи.

Незважаючи на вимогу суду, представником прикордонної служби суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 19.06.2020 року протягом робочого дня перебував у наряді, повинен був виконувати певні завдання за призначенням або мав іншу нагальну потребу (як того вимагає п. 1.3. Вхідної телеграми №69, 174, 44, 121, 28, тощо) саме на своєму робочому місці, а не працювати дистанційно за місцем проживання. Отже не спростовані доводи ОСОБА_1 та свідка, що він протягом робочого часу 19.06.2020 року знаходився за місцем проживання та працював дистанційно, а отже був звільнений від обов`язку знаходитися на робочому місці та покинув місто Ізмаїл вже після 16:30год.

Вказане свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

За таких умов, суд вважає, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення відомості про те, що ОСОБА_1 самовільно залишив військову частину та не з`явився вчасно без поважних причин на військову службу в умовах особливого періоду, є безпідставними та не підтверджуються належними доказами, які були надані суду.

З урахуванням того, що відповідальність за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, наступає, зокрема, за діяння, передбачені частинами першою або третьою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду, то суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, а протилежне не доведено органом, що склав протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, з урахуванням приписів ст.62 Конституції України, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що в матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, які б беззаперечно доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 4 ст.172-11 КУпАП, отже провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 247, 283 285 КУпАП, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: А.С. Адамов