Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/284/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Загреба І. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ткаченко Л. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.08.2020 року.Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Кропивницького апеляційного суду Ткаченко Л.Я., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер ПП - НОМЕР_1 ,

визнано виннуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік, а також стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно постанови Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2020 року, ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що він 20.05.2020 р. о 19-05 год., керуючи з ознаками алкогольного сп`яніння транспортним засобом - автомобілем «RENAULT Kangoo», д/н НОМЕР_2 по вул. І.Олінського, 70А у м. Кропивницький, у порушення п.2.5 ПДР України, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з вказаним рішенням районного суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог зазначає, що на його думку, постанова суду першої інстанції є незаконною та необгрунтованою, ухвалена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що дійсно 20.05.2020 року об 19-05 год. він перебував на вул. Івана Олінського, 70А у салоні автомобіля «RENAULT Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 , а саме спав в автомобілі. Прокинувшись від звуку стуку у скло автомобіля, він побачив поліцейських, які сказали надати їм посвідчення водія. Після перевірки документів поліцейські сказали, що він керує автомобілем у стані алкогольного сп`яніння та склали протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 086135, в який внесли неправдиві відомості про те, що вінкерував ТЗ з ознаками алкогольного сп`яніння, чим порушиввимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, апелянт вважає, що протокол від 20.05.2020 року складено без дотримання вимог до його оформлення: протокол не містить посилання на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, який додається до протоколу.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що перебував разом з ним у салоні автомобіля, чекаючи на тверезого водія, та підтвердив, що автомобілем він не керував.

Свідок ОСОБА_3 також зазначив, що прибув за адресою АДРЕСА_2 з метою забрати автомобіль ОСОБА_1 .

Проте, суд вказаним поясненням не надав оцінки взагалі. Натомість суд на підтвердження його вини спирається на письмові пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які в судовому засіданні не допитувались.

Не зважаючи на очевидну фальсифікацію протоколу від 20.05.2020 року, не зважаючи на його пояснення та пояснення свідків ОСОБА_2 ОСОБА_3 , постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда його визнано виним за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, апелянт зазначає, що ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або. маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, апелянт вважає, що всупереч висновкам Верховного Суду, не дивлячись на відсутність у КУпАП статті, за якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, суддя замість всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи лише приховувала розбіжності та очевидну фальсифікацію протоколу про адміністративне правопорушення з іншими доказами, чим перебрала на себе функції сторони обвинувачення.

У судове засідання апеляційного суду, ОСОБА_1 будучи належним чином повідомлений про місце, дату та час розгляду справи, не з`явився, будь яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до апеляційного суду від останнього не надходило. З урахуванням положень ст. 268 КУпАП, приходжу до висновку, що неявка ОСОБА_1 не перешкоджає розгляду справи та можливо розглядати справу за його відсутності.

Вивчивши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, перевіривши постанову суду в межах поданої апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП (на час вчинення правопорушення 20.05.2020) передбачає, що адміністративна відповідальність настає в разі, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, та так само і за відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція 1452/735).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та Інструкції 1452/735, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу ( запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці ), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то він має право вимагати у водія пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

За ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.6 Розділу І Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. Згідно з п. 7 Розділу І у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я.

Як убачається з матеріалів справи, в ході досудової перевірки та складання щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення порушень положень вищезазначених Інструкції 1452/735, Порядку та вимог ст.266 КУпАП - допущено не було.

Висновки про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (станом на 20.05.2020), а саме, відмови пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, та належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (станом на 20.05.2020) підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №086135 від 20.05.2020 року (а.с.1); поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які кожен окремо підтвердили, що у їх присутності ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився; відеозаписом подій з якого убачається факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом та присутність двох свідків під час відмови останнього від огляду на визначення стану

За таких обставин, суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, безпосередньо у судовому засіданні всебічно дослідив докази та обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційні доводи апеляційної скарги про те, що постанова районного суду про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП ухвалена з порушенням вимог чинного законодавства, без повного, всебічного дослідження обставин справи є безпідставними.

Вище наведені докази на переконання апеляційного суду є належними, допустимими та достовірними, а протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 складено з дотриманням вимог ст.ст. 254, 255, 256, 268 КУпАП.

Апеляційні доводи ОСОБА_1 , що суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги покази свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , то такі доводи апеляційний суд не приймає до уваги.

Так, відповідно до постанови районного суду убачається, що під час судового розгляду були допитані свідки ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , проте не було встановлено даних, які б спростовували чи ставили під сумнів їх письмові покази та інші досліджені докази у справі.

Крім того, з відеозапису убачається, що під час наближення поліцейським до транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 , останній в автомобілі знаходився сам без інших осіб. Отже, апеляційні доводи ОСОБА_1 , що він спав в автомобілі та не керував ним, спростовуються матеріалами справи.

Безпідставними також є посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 19.02.2020 року, справа № 524/1284/17, оскільки даний правовий висновок сформульований щодо зазначення даних про технічний засіб, саме у постанові поліцейського про притягнення до відповідальності, а не до вимог, щодо складення поліцейськими протоколу про адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, тощо.

З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 будучи присутнім під час розгляду справи в районному суді, будь яких клопотань щодо виклику та допиту безпосередньо в суді, свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 не заявляв, їх письмові покази вагомими доказами під сумнів не поставив. Отже, суд першої інстанції дотримуючись принципу диспозитивності, діючи в межах своїх повноважень вірно встановив, що письмові покази даних свідків підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

З таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції, оскільки письмові покази свідків є взаємоузгодженими, логічними, послідовними підтверджуються іншими доказами у справі, а тому сумніву щодо їх правдивості у суду не викликає.

Тому, є необґрунтованими апеляційні доводи про те, що письмові покази свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є неналежними доказами по справі.

Що стосується відсутності у ч.1 ст. 130 КУпАП щодо відповідальності водіїв транспортних засобів у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, то слід зазначити наступне.

Згідно з ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як наголошується у п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У цьому пункті йдеться мова про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Однак, у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, була не скасована, а навпаки, посилена.

До того ж, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набрав чинності 03 липня 2020 року, виключено підпункти, у відповідності з якими стаття 130 КУпАП викладалася в редакції, яка не передбачала адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за вказані раніше дії, а натомість Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286 -1, яка встановлювала кримінальну відповідальність за ці дії.

З огляду на те, що дія статті 130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення (20.05.2020), є ультраактивною, тобто поширюється на нереалізовані або не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності (03.07.2020).

Отже, з урахуванням викладеного та зважаючи на те, що протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 було складено до набрання чинності Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, підстави для закриття провадження у справі, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі - відсутні.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Накладене на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

Враховуючи вказані обставини, всупереч доводам апеляційної скарги ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає рішення суду першої інстанції обґрунтованим, вмотивованим та законним і не вбачає підстав для його скасування, а тому вимоги апеляційної скарги залишає без задоволення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м. Кіровограда від 17 липня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя: Підпис:

Згідно з оригіналом.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Л.Я. Ткаченко