Єдиний унікальний номер № 331/2843/20
Провадження № 3/331/1154/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду міста Запоріжжя Стратій Є.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Головного Управління Держпраці у Запорізькій області, про притягнення: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Казань, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , який є фізичною особою приватним підприємцем, та здійснює підприємницьку діяльність з 25.09.2009 року , державна реєстрація місця проживання якої та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

в с т а н о в и в :

В провадженні Жовтневого районного суду міста Запоріжжя перебуває адміністративний матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення № ЗП 10998/314/АВ/П/ПТ від 21 липня 2020 року, а саме під час виконання посадових обов`язків, маючи організаційно-розпорядчі функції за фактичним місцезнаходженням ФОП ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , допустив порушення законодавства про працю, яке оформлене актом перевірки №ЗП10998/314/АВ від 21.07.2020 р., відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.41 КУпАП, а саме: виявлено що табелів обліку використання робочого часу за період з листопада 2013 року по травень 2018 року надано не було, таким чином має місце порушення ст. 30 ЗУ «Про оплату праці», в частині незабезпечення достовірного обліку виконаної працівниками роботи та витрат на оплату праці. Штатними розкладами працівнику ОСОБА_2 встановлено посадовий оклад з 01.01.2017 року у розмірі 3500 грн., з 01.01.2018 р. у розмірі 3730 грн., з 01.02.2018 р. у розмірі 1000 грн., з 01.03.2018 р. у розмірі 1005 грн., тобто посадовий оклад працівнику встановлено у розмірі , що значно менший розміру мінімальної заробітної плати. Разом з тим, роботодавцем не проведено доплату до рівня мінімальної заробітної плати, яка виплачується щомісячно одночасно з виплатою заробітної плати., що є порушенням вимог ст. 95, ч. 6 ст. 96 країни, ст. З Закону України «Про оплату праці».

При цьому, про зміну істотних умов праці (систем та розмірів оплати праці) ОСОБА_3 повідомлено не пізніше ніж за 2 місяці не було, що є порушенням вимог ст. 32 КЗпП України.

Актом від 30.03.2018 року про відмову від підпису зафіксовано відмову ОСОБА_2 від підпису у відомості про нарахування та виплату заробітної плати за березень 2018 року без пояснення причин. Заробітна плата за квітень 2018 із розрахунку посадового окладу у 1005 грн. (у т. ч. компенсація за невикористані 10 днів щорічної відпустки, компенсація за порушення строків виплати заробітної плати по день фактичного розрахунку - відповідно до ст. 117 КЗпП України та індексація заробітної плати) разому у сумі- 16054, 52 грн. була виплачена йому після звільнення, грошовим переказом через АТ «Укрпошта» та отримана ним особисто - 21.10.2019 року.

Разом з цим, порушення порядку та строків виплати заробітної плати та розрахункових сум при звільненні є порушенням вимог ч.1, ч. 2 ст. 115, ст. 116 КЗпП України та ст. 24 Закону України «Про оплату праці».

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, просить закрити справу про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, так як заробітна плата ОСОБА_2 була виплачена з порушенням строків виплати з об`єктивних причин внаслідок відмови самого ОСОБА_3 від отримання заробітної плати без пояснення причин, що зафіксовано актом від 30.03.2018 року. Разом з тим ОСОБА_1 перераховано та виплачено всі належні до виплати кошти грошовим переказом «Укрпошта», які отримано ОСОБА_4 21.10.2019 р.

Суд, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю з наступних підстав.

Згідно акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) юридичної особи (фізичної особи), яка використовує найману працю №ЗП10998/314/АВ від 21.07.2020 р., ФОП ОСОБА_1 порушенозаконодавство про працю, яке оформлене актом перевірки № ЗП10998/314/АВ від 21.07.2020 р., відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.41 КУпАП, а саме , виявлено що табелів обліку використання робочого часу за період з листопада 2013 року по травень 2018 року надано не було, таким чином має місце порушення ст.30 ЗУ «Про оплату праці», в частині незабезпечення достовірного обліку виконаної працівниками роботи та витрат на оплату праці. Штатними розкладами працівнику ОСОБА_2 встановлено посадовий оклад з 01.01.2017 року у розмірі 3500 грн., з 01.01.2018 р. у розмірі 3730 грн., з 01.02.2018 р. у розмірі 1000 грн., з 01.03.2018 р. у розмірі 1005 грн., тобто посадовий оклад працівнику встановлено у розмірі , що значно менший розміру мінімальної заробітної плати. Разом з тим, роботодавцем не проведено доплату до рівня мінімальної заробітної плати, яка виплачується щомісячно одночасно з виплатою заробітної плати., що є порушенням вимог ст. 95, ч. 6 ст. 96 країни, ст. З Закону України «Про оплату праці».

Диспозиція ч.1 ст.41 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Судом встановлено, що актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) ФОП ОСОБА_1 підтверджуються факт несвоєчасної виплати заробітної плати ОСОБА_5 , проте, установлення самого по собі цього факту не може свідчити про вчинення адміністративного правопорушення, так як мають бути установлені усі ознаки його складу.

Зокрема, необхідно з`ясувати чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення, суд зважав на таке.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умиснаабо необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії або бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Умисел, як правило, поділяється на прямий і непрямий.

У свою чергу, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння ( дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їхнастання.

Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння ( дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Дані протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , так само як і додані до нього матеріали не містять будь яких відомостей, які б давали підстави вважати, що виявлене порушення допущене через які б то не було його винні чи необережні дії.

Більш того,з матеріалів справи та з наданих ОСОБА_1 пояснень , судом було встановлено відсутність умислу, оскільки ОСОБА_5 відмовився від отримання заробітної плати за березень 2018 р., що зафіксовано актом від 30.03.2018 р., йому було направлено грошовий переказ «Укрпоштою» та отримано ним 21.10.2019 р.

Як зазначено, суб`єктивною стороною адміністративного правопорушення, має бути прямий умисел, або ж вчинення правопорушення з необережності, однак у будь якому випадку особа має або ж свідомо допускати настання шкідливих наслідків і бажати їх настання або ж легковажно розраховувати на їх відвернення.

Сам факт невиплати заробітної плати, який власне й зафіксований у протоколі, не утворює автоматично складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, так як має бути доведена і установлена вина особи, як ознака суб`єктивної сторони правопорушення. Крім того, встановлені інші порушення трудового законодавства та відображені в акті та протоколі про адміністративне правопорушення не підпадають під дію ч.1 ст.41 КУпАП.

Суд робить висновок, що адміністративне провадження у цій справі порушене лише за наявності самого факту невиплати заробітної плати, без установлення вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки доказів цьому в ході судового розгляду здобуто не було.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 41 КУпАП, а саме, його суб`єктивної сторони, оскільки, невиплата заробітної плати у встановлений законом строк, мала місце з об`єктивних причин.

Європейський суд з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова протии України» від18 червня 2015 року вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmantiincumbitprobatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження), тобто, указуючи у протоколі про певного роду факти, уповноважена особа має довести, що вони дійсно мали місце з вини особи, якій ставляться у провину, однак, у цій ситуації цього принципу дотримано не було.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

У відповідності до п.1 ст.247 КУпАП, провадження всправі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд прийшов до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.33-35, 41, 283-284 КУпАП,

суддя, -

п о с т а н о в и в :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення, - закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена учасниками процесу до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі через Жовтневий районний суд міста Запоріжжя апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення, а також прокурором у порядку, передбаченому частиною 5 статті 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя: Є.В. Стратій