Справа №636/2170/20
Провадження №3/636/705/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Чугуїв

Суддя Чугуївського міського суду Харківської області Дьоміна О.П., розглянувши матеріал, який надійшов з Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Кадіївка Голубівського району Луганської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, -

встановила:

До суду надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 , згідно з яким ОСОБА_1 , будучи депутатом Чугуївської селищної ради VII скликання, суб`єктом декларування, згідно з підпунктом «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, несвоєчасно подала декларацію особи, яка припинила діяльність уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (після звільнення), а саме 30.05.2020 року. Згідно Рішення Введенської селищної ради Харківської області від 10.11.2015 року «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів селищної ради та селищного голови» ОСОБА_1 обрана депутатом Введенської селищної ради VII скликання. Згідно з рішенням сесії від 24.01.2017 року «Про дострокове припинення повноважень депутата селищної ради» ОСОБА_1 достроково припинила повноваження депутата. У відповідності до підпункту «б» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону №1700-VII депутата міської ради віднесено до суб`єктів на яких поширюється дія цього Закону. У відповідності до абзацу 14 частини 1 статті 1 Закону №1700-VII, суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" пункту 2 частини першої статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону. Рішенням Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.02.2020 року «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування: щорічна декларація; декларація суб`єкта декларування, який припиняє відповідну діяльність (декларація перед звільненням); декларація після звільнення; декларація кандидата на посаду. Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 45 Закону №1700-VII особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності в установленому частиною першою цієї статті порядку подавати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік. На виконання вимог п. 2 ч. 2 статті 45 Закону, ОСОБА_1 , будучи депутатом Введенської селищної ради VII скликання, подала декларацію після звільнення на сайт Національного агентства з питань запобігання корупції шляхом відповідної форми на веб-ресурсі https://public.nazk.gov.ua 30.05.2020 року, тобто несвоєчасно.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, не визнала, але підтвердила обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП. Однак зазначила, що вчасно не подала декларацію, оскільки їй не було роз`яснено такого обов`язку та порядку подання декларації після звільнення.

Прокурор обставини, викладені у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення, підтримав, зазначив про наявність в діях ОСОБА_1 ознак складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП та вважає, що ОСОБА_1 слід притягнути до відповідальності та накласти стягнення у відповідності до санкції ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яка не визнала свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, прокурора та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до протоколу №399 від 10.06.2020 року ОСОБА_1 , будучи з 10.11.2015 року по 24.01.2017 року депутатом Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області, тобто суб`єктом декларування та суб`єктом відповідальності за правопорушення пов`язані з корупцією, згідно абзацу 14 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» від 14.10.2014 року №1700-VII, в порушення вимог п. 2 ч. 2 ст. 45 вказаного Закону, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію після звільнення, а саме 30.05.2020 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (а.с.3-9).

Відповідно до рішення І сесії VІІ скликання Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 10.11.2015 року «Про підсумки виборів, визнання повноважень та реєстрацію депутатів селищної ради та селищного голови», ОСОБА_1 обрана депутатом Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області на виборах 25.10.2015 року (а.с.24-27).

Відповідно до рішення ХV сесії VІІ скликання Введенської селищної ради Чугуївського району Харківської області від 24.01.2017 року «Про дострокове припинення повноважень депутата селищної ради», ОСОБА_1 достроково припинила повноваження депутат Введенської селищної ради VІІ скликання, у зв`язку з особистою заявою про складання депутатських повноважень (а.с.28-29).

Згідно листа Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України №2200/55/119/01-2020 від 14.04.2020 року Управління захисту економіки в Харківській області ДЗЕ НП України розпочало перевірку повідомлення НАЗК щодо можливого порушення вимог та обмежень Закону України «Про запобігання корупції» з боку депутата ОСОБА_1 (а.с.18-20).

Згідно з копією витягу з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, ОСОБА_1 опублікувала декларацію після звільнення з посади депутата 30.05.2020 року (а.с.66).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є особи, уповноважені на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в тому числі, народні депутати України, депутати Верховної Ради Автономної Республіки Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови.

Частиною 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, які припиняють діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, подають декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за період, не охоплений раніше поданими деклараціями.

Частиною 1 ст. 172-6 КУпАП встановлена відповідальність за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

З об`єктивної сторони дане адміністративне правопорушення полягає у несвоєчасному поданні без поважних причин декларації. Диспозиція цієї норми за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших норм. Так, примітка до ст. 172-6 КУпАП, вміщуючи вказівку на суб`єкт цього правопорушення, відсилає правозастосувача до норм спеціального антикорупційного закону, зокрема частин 1 і 2 ст. 45 Закону, в яких, крім іншого, передбачено певну деталізацію відповідних положень нормативно-правових актів, що наповнює норму ч. 1 ст. 172-6 КУпАП більш конкретним змістом для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації зазначеного діяння.

Так, для кваліфікації діяння за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП необхідним є встановлення несвоєчасності подання декларації, тобто подання поза строком, визначеним законом.

В абзаці 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» визначено, що особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Відповідно до Роз`яснення Національного агентства з питань запобігання корупції від 13.02.2020 «Щодо застосування окремих положень Закону України «Про запобігання корупції» стосовно заходів фінансового контролю» законом передбачено чотири типи декларацій суб`єкта декларування, в тому числі, декларацію після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону з 00 годин 00 хвилин 01 січня до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а» та «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація.

Згідно підпункту 3 пункту 5 розділу II «Порядку формування, ведення та оприлюднення (надання) інформації Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», затвердженого рішення Національного агентства з питань запобігання корупції 10.06.2016 року №3 «Про функціонування Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування», декларація після звільнення - декларація, яка подається відповідно до абзацу другого частини другої статті 45 Закону до 00 годин 00 хвилин 01 квітня року, наступного за звітним роком, у якому було припинено діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах «а», «в» пункту 2 частини першої статті 3 Закону. Така декларація охоплює звітний рік (період з 01 січня до 31 грудня включно), що передує року, в якому подається декларація, та містить інформацію станом на 31 грудня звітного року. Інформація про місце роботи (проходження служби) та займану посаду суб`єкта декларування у такій декларації зазначається відповідно до місця роботи (проходження служби) та займаної посади, перебування (проходження) на яких зумовили обов`язок подання такої декларації.

Таким чином, у ОСОБА_1 виник обов`язок подати в НАЗК декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за рік, у якому особа припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, в термін до 00:00 год. 01.04.2018 року.

За наведених обставин, суд приходить до висновку, ОСОБА_1 , несвоєчасно, без поважних причин подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, типу «після звільнення» за 2017 рік. Крім того, ОСОБА_1 , в судовому засіданні не довела поважності причин пропуску строку подання декларації, який суд враховує при винесенні рішення.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції України і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Адміністративне правопорушення завжди є протиправною дією (бездіяльністю)тобто діянням, забороненим законом або іншим нормативним правовим актом. Громадянин, що вчиняє протиправну дію, порушує свій конституційний обов`язок, оскільки норми ч. 1 ст. 68 Конституції України встановлюють, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей.

Статтею 7 КУпАП встановлено, що провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суд вбачає у діях ОСОБА_1 вищевказані ознаки.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

За таких обставин, на підставі вищевикладених норм закону, суд вважає докази, що містяться в матеріалах справи, належними та допустимим і такими, що у своїй сукупності доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Частиною 3 ст. 38 КУпАП визначено, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Так, ОСОБА_1 повинна була подати декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування після звільнення до 00 год. 00 хв. 01.04.2018 року. Таким чином, 01.04.2020 року закінчився двох річний термін, протягом якого може бути накладене адміністративне стягнення. Однак, в провадження Чугуївського міського суду Харківської області даний матеріал надійшов 18.06.2020 року.

Таким чином, на момент фактичного розгляду справи відносно ОСОБА_1 за фактом несвоєчасного подання декларації після звільнення особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2017 рік, закінчилися строки, передбачені ч. 3 ст. 38 КпАП України, а тому, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 7 ст. 247 КпАП України.

Керуючись ст.ст. 38, 172-6, 247, 268, 277, 279, 280, 283-285, 287-289 КУпАП, суддя, -

постановила:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Провадження в справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-6 КУпАП - закрити, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду.

Суддя О.П. Дьоміна