ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 595/537/20-пГоловуючий у 1-й інстанції Содомора Р.О.
Провадження № 33/817/235/20 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

28 липня 2020 р. м.Тернопіль

Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ковальчина М.Я.

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП і застосовано відносно нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Як визнав суд, 07 квітня 2020 року приблизно о 21год. 30хв. ОСОБА_1 в м. Бучач по вул. Галицькій, 137, керував автомобілем «Хюндай Туксон», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування вищевказаної постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вважає оскаржувану постанову незаконною.

Стверджує, що не відмовлявся пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі.

Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року, так як постанову суду він отримав лише 30 травня 2020 року у Бучацькому поштовому відділенні.

Заслухавши апелянта ОСОБА_1 та його захисника Ковальчина М.Я., які підтримали подану апеляційну скаргу, та навівши аналогічні викладеним у ній мотиви, просять скасувати постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення; дослідивши матеріали провадження та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до ст.285 КУпАП копія постанови по справі про адміністративне правопорушення протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.

В матеріалах справи містяться відомості про направлення ОСОБА_1 копії постанови по справі про адміністративне правопорушення від 25 травня 2020 року та отримання її апелянтом 30 травня 2020 року, згідно рекомендованого повідомлення від 28.05.2020 року.

Апеляційна скарга подана ОСОБА_1 05 червня 2020 року.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження пропущено ОСОБА_1 з поважних причин і тому, відповідно до ст.289 КУпАП, його потрібно поновити.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративні правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.

Висновок суду про винуватість та кваліфікацію дій ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП доведений належним чином перевіреними, оціненими та викладеними у постанові суду доказами.

Зокрема, факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Хюндай Туксон», д.н.з. НОМЕР_1 стверджується постановою серії БАА № 757654 , згідно якої ОСОБА_1 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП, оскільки 07 квітня 2020 року о 21 год. 30 хв. в м. Бучач по вул. Галицькій водій керував транспортним засобом «Хюндай Туксон», д.н.з. НОМЕР_1 не маючи при собі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, чим порушив п.2.1а ПДР України.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 050973 від 07 квітня 2020 року, 07 квітня 2020 року приблизно о 21 год.30 хв. ОСОБА_1 в м. Бучач по вул. Галицькій, 137, керував автомобілем «Хюндай Туксон», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу працівників поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Вказаний протокол відповідає вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а обставини, викладені у даному процесуальному документі об`єктивно стверджуються іншими доказами по справі, дослідженими місцевим судом у судовому засіданні.

Так, факт відмови ОСОБА_1 , на вимогу працівників поліції від проходження огляду на стан сп`яніння, підтверджується матеріалами відеофіксації з нагрудних камер поліцейських VID_20200407_214629, VID_20200407_214916, VID_20200407_221202, VID_20200407_222535, 300000_000000, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Вказаними відеоматеріалами зафіксовано як працівники поліції, назвавши причину зупинки транспортного засобу та підстави для проведення огляду на стан сп`яніння, запропонували ОСОБА_1 , як особі, яка керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, пройти такий огляд безпосередньо на місці зупинки транспортного засобу або в закладі охорони здоров`я, на що останній відмовився.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він бажав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, але це не було враховано поліцейськими, не заслуговують на увагу, оскільки характер його поведінки та спілкування з працівниками поліції, що зафіксовано матеріалами відеофіксації правопорушення, свідчить, що ним ігнорувались законні вимоги працівників поліції щодо проходження медичного огляду.

Відсутність направлення на проходження огляду на стан сп`яніння, про що захисник вказує в судовому засіданні апеляційної інстанції, не може бути підставою для скасування судового рішення, оскільки це не спростовує факту відмови ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, що є правовою підставою відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Доводи адвоката Ковальчина М.Я. про порушення права на захист ОСОБА_1 є необґрунтованими, оскільки йому надана можливість оскаржити рішення суду першої інстанції, скористатись правовою допомогою і використати надані йому КУпАП права для захисту своїх інтересів.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності прийнятого судом першої інстанції рішення на підставі вищевказаних матеріалів справи апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для закриття провадження у даній справі, про що ставить питання апелянт, відсутні.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, що притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Бучацького районного суду Тернопільської області від 25 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя