Справа №201/6489/20
Провадження № 3/201/3169/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020р. суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська - Ткаченко Н.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області, у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця сел. Сологубівка Іллінецького району Вінницької області, громадянина України, пенсіонера, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , щодо якого складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИЛА:

06.07.2020р. до Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська з Соборного відділення поліції Дніпровського відділу поліції Головного управління Національної поліції у Дніпропетровській області надійшла справа про адміністративне правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями головуючою по справі визначена суддя Ткаченко Н.В.

З протоколу про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 662662 вбачається, що 05.07.2020р. о 18.30 годині за адресою: АДРЕСА_1 ОСОБА_1 погрожував фізичною розправою зятю ОСОБА_2 , чим вчинив психологічне насильство у сім`ї, тобто вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2КУпАП.

В судовому засіданні 29.07.2020р. ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому правопорушенні не визнав, зазначив, що у нього із зятем тривалий час конфлікт з приводу житла. 05.07.2020р. ОСОБА_1 викликав поліцію у зв`язку із вчиненням ОСОБА_2 протиправних дій в бік ОСОБА_1 , та здивований чому протокол про адміністративне правопорушення складений саме на нього. Також зазначив, що 05.07.2020р. саме зять ОСОБА_2 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, ображав його та нецензурно висловлювався.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, щодо якої складений протокол про адміністративне правопорушення, приходжу до висновку про необхідність закриття провадження у справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване судове рішення.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП настає у разі вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 інкримінується вчинення домашнього насильства по відношенню до зятя ОСОБА_2 .

Разом з тим в протоколі про адміністративне правопорушення від 08.07.2020р. відсутні відомості про потерпілу особу, не були залучені та опитані свідки.

Верховний Суд в постанові від 10.05.2018р. у справі № 760/9462/16-а зробив висновок, що складання протоколу - це процесуальні дії суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належним доказом по даній справі, оскільки інших належних та допустимих доказів для перевірки зазначених в протоколі обставин на підтвердження вини ОСОБА_1 суду не надано, а встановлені в судовому засіданні обставини, свідчать що сама по відношенню до ОСОБА_1 зятем ОСОБА_2 були вчиненні протиправні дії.

З постанови Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 23.07.2020р. вбачається, що ОСОБА_2 05.07.2020р. о 18год. 30хв. погрожував фізичною розправою тестю ОСОБА_1 , висловлювався нецензурною лайкою. Даною постановою ОСОБА_2 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Таким чином, приходжу до висновку, що фактичні обставини, які були встановлені в судовому засіданні, не узгоджуються з обставинами, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у відношенні ОСОБА_1 , а відтак носять сумнівний характер.

З огляду на те, що відповідно до положень ст. 62 Конституції України всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також враховуючи, що ОСОБА_1 свою вину не визнав, заперечував стосовно вчинення домашнього насильства по відношенню до свого зятя ( а зять навпаки свою вину у вчиненні протиправних дій по відношенню до тестя визнав), а також з наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що в родині напружені стосунки між батьком, донькою та зятем, приходжу до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст. 173-2, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 245, 251, 252, 280, 283, 284, 299 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Ткаченко Н.В.