Справа № 214/4697/20
3/214/2271/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

12 серпня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від СаксаганськогоВП Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що народилася в м. Кривому Розі Дніпропетровської області, не заміжньої, працюючої продавцем ПП « ОСОБА_2 », зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

03 липня 2020 року на адресу суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №460697 від 26 червня 2020 року у відношенні ОСОБА_3 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП.

Зі змісту протоколу слідує, що ОСОБА_3 не виконує свої батьківські обов`язки по вихованню свої неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 14 червня 2020 року о 18-00 год., знаходячись у громадському місці на річці біля станції швидкісного трамваю «Мудрьона» в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, розпивала алкогольний напій пиво «Жигулівське», ємністю 2 літри з вмістом алкоголю 4,5%.

ОСОБА_3 в судове засідання, призначене на 16 липня 2020 року, з`явилась, однак подала клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з необхідністю звернення за правовою допомогою. В подальшому в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи до суду від неї не надходило.

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що «…у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи».

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_3 у судовому засіданні, справа призначалася до розгляду, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності не з`явилася до суду, клопотань про відкладення розгляду справи від останньої не надходило, причини її неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного строку розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_3 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової її участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи про адміністративне правопорушення, надавши оцінку доказам в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюється доказами у справі, якими є: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речові докази та інші документи.

У розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації дій.

Склад правопорушення це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак протиправного соціально шкідливого діяння, за вчинення якого винна особа несе юридичну відповідальність. Склад правопорушення містить чотири необхідні елементи: об`єкт, об`єктивну сторону, суб`єкта і суб`єктивну сторону правопорушення.

Диспозицією ч.3 ст.184 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність батьків або осіб, що їх замінюють, за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом, крім порушень, передбачених частинами третьою або четвертою ст.173-4 КУпАП.

Відповідно до ст.12 КУпАП, адміністративній відповідальності підлягають особи, які досягли на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку. За правопорушення неповнолітніх, які не досягли 16-річного віку, відповідальність несуть їх батьки або особи, які їх замінюють.

Таким чином, умовами настання адміністративної відповідальності за невиконання батьками або особами, які їх замінюють, обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей згідно з ч.3 ст.184 КУпАП, є вчинення їх дітьми віком до 16 років правопорушення, передбаченого КУпАП, тобто обов`язковим під час здійснення кваліфікації правопорушення є посилання на відповідну статтю КУпАП, за якою можлива кваліфікація дій неповнолітнього.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Відповідно до положень глави 19 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення є важливим процесуальним документом, у якому викладається твердження про вчинення особою відповідного правопорушення, при доведенні вчинення якого особа піддається певним заходам примусу. Протокол про адміністративне правопорушення є підставою для подальшого провадження у справі, викликає у особи необхідність здійснення свого захисту, у зв`язку із чим до нього пред`являються особливі вимоги.

Згідно зі ст.256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, суть адміністративного правопорушення. При цьому формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним, із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №460697 від 26 червня 2020 року, ОСОБА_3 ухилилася від виконання батьківських обов`язків по вихованню свої неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка 14 червня 2020 року о 18-00 год., знаходячись у громадському місці на річці біля станції швидкісного трамваю «Мудрьона» в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, розпивала алкогольний напій пиво «Жигулівське», ємністю 2 літри з вмістом алкоголю 4,5%.

Також, в підтвердження факту вчинення ОСОБА_3 інкримінованого їй правопорушення, до матеріалів справи долучені матеріали ЖЄО №16404 від 19 червня 2020 року, які містять протокол прийняття заяви ОСОБА_3 про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується від 19 червня 2020 року, в якому вона просить провести розгляд за фактом можливого зґвалтування її доньки, письмові пояснення ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 та заяву ОСОБА_3 про припинення органами поліції розгляду її заяви про вчинене кримінальне правопорушення.

Натомість суд вважає, що дані докази в сукупності не є беззаперечними та допустимими, які б свідчили про винуватість ОСОБА_3 , оскільки будь-яких належних та допустимих доказів тому, що саме 14 червня 2020 року о 18-00 год. неповнолітня ОСОБА_4 , знаходячись у громадському місці на річці біля станції швидкісного трамваю «Мудрьона» в Саксаганському районі м. Кривого Рогу, розпивала алкогольний напій - пиво «Жигулівське», а так само доказів, які б свідчили про дійсність таких порушень, суду не надано.

Також, з протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що в ньому не викладено об`єктивну сторону вчиненого правопорушення, яка б відповідала диспозиції ч.3 ст.184 КУпАП, а саме: в чому полягало ухилення матері від виконання обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання неповнолітньої дитини, та під яку статтю КУпАП підпадають за кваліфікацією дії неповнолітньої ОСОБА_4 , яка б передбачала відповідальність за начебто вчинене нею правопорушення 14 червня 2020 року.

Суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у вчиненні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення чи здійснювати перекваліфікацію дій, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції сторони обвинувачення та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Так, у справі «Малофєєва проти Росії» («Malofeyeva v. Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04) Європейський суд з прав людини встановив, серед іншого, порушення ч.3 ст.6 Конвенції у зв`язку з тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення фабула правопорушення була сформульована лише в загальних рисах без конкретизації обставин вчинення правопорушення, але національні суди, розглянувши справу без участі сторони обвинувачення, відредагували фабулу правопорушення, зазначивши в постанові суду конкретні обставини правопорушення.

Тобто, коригування судом суті висунутого обвинувачення є недопустимим, оскільки суперечить принципу змагальності сторін та безсторонності і незалежності суду. За вказаних умов, коли протокол про адміністративне правопорушення містить лише кваліфікацію діяння та не містить викладу фактичних обставин правопорушення, особа, яка притягається до відповідальності позбавляється можливості належно підготувати свій захист.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до ст. 7 КУпАП,ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Враховуючи, що положеннями діючого законодавства України не передбачено здійснення судом перекваліфікації дій особи, яка притягується до адміністративної відповідальності чи самостійного редагування фабули правопорушення, викладеної в протоколі, або відшукування доказів на користь обвинувачення, в той час як проведена старшим інспектором ЮП СП Саксаганського ВП Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області Семенчуком В.В. кваліфікація дій ОСОБА_3 є неоднозначною із викладеною в протоколі об`єктивною стороною інкримінованого їй адміністративного правопорушення та обсягом наданих письмових доказів, які в сукупності не відображають всіх істотних ознак складу правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП, тому суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_3 складу правопорушення.

Враховуючи закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст.184, 245, 247 ч.1 п.1, 280, 283 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, її захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко