Справа №583/4844/19 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Плотникова Н. Б.
Номер провадження 33/816/146/20 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. ,розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Суми справу про адміністративне правопорушення № 583/4844/19 за апеляційною скаргою захисника СОБИНИ П. М. на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2020, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 ,

захисника адвоката Собини П. М.,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 адвокат СОБИНА П. М. просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі, оскільки свідок ОСОБА_4 , якого змусили бути присутнім при складенні акту огляду на стан алкогольного сп`яніння, не був присутній при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, а у ОСОБА_3 не було ознак алкогольного сп`яніння. Крім того, вказує, що ОСОБА_3 не були роз`яснені права, якими він міг скористатися при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, а також навів інші підстави скасування постанови судді.

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2020 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 грн з позбавленням права керування т/з на строк 1 рік. Стягнуто на користь держави 420,40 грн судового збору.

Відповідно до постанови судді, ОСОБА_3 06.11.2019 о 02:41 в м. Охтирка по вул. Батюка, 44 керував т/з Skoda Superb д. н. з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів) від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою газоаналізатору Драгер Алкотест 6820 та в закладі охорони здоров`я в м. Охтирка відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника Собини П. М., які підтримали апеляційну скаргу, просили скасувати постанову судді та закрити провадження у справі через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 277634 від 06.11.2019 (а. с. 1), суддя суду першої інстанції цілком вірно дійшла висновку, що водій ОСОБА_3 керував т/з із ознаками алкогольного сп`яніння і від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_3 відмовився від проходження такого огляду (а. с. 2);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_5 (а. с. 3) та ОСОБА_4 (а. с. 4) від 06.11.2019, згідно яких в їх присутності ОСОБА_3 запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки т/з за допомогою Alcotest Drager та в медичному закладі, на що він відповів відмовою;

- письмовою заявою свідка ОСОБА_5 від 26.05.2020, згідно якої останній просить розглянути справу у його відсутність. Пояснення надані 06.11.2019 підтримує в повному обсязі (а. с. 137);

- відеозаписом з автомобільного та нагрудного відео реєстраторів поліцейських, згідно якого після зупинки поліцейськими т/з Skoda Superb д. н. з. НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_3 , останньому в присутності двох свідків запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння як на місці зупинки т/з, так і в лікарні, проте він категорично відмовився пройти такий огляд на місці зупинки т/з, засвідчивши таку відмову своїм підписом як в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння так і в протоколі про адміністративне правопорушення (а. с. 6, 7);

- інформацією заступника начальника УПП в Сумській області Масючук Т. (зі схемою руху) про те, що з 20:00 05.11.2019 до 08:00 06.11.2019 ОСОБА_6 перебував у складі екіпажу «Д-РУНО-0224», зоною обслуговування якого був відрізок автодороги Н-12, та здійснив відхилення від маршруту патрулювання близько 02:40 06.11.2019 під час переслідування т/з Skoda Superb д. н. з. НОМЕР_1 (а. с. 29-32);

- показаннями допитаного апеляційним судом як свідка працівника поліції ОСОБА_6 , який пояснив, що його екіпаж відхилився від маршруту для зупинки автомобіля, водій якого за оперативною інформацією вживав алкогольні напої. При цьому ОСОБА_3 , визнаючи факт вживання алкогольних напоїв, відмовився в присутності двох свідків від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки т/з, так і в закладі охорони здоров`я, мотивуючи це тим, що він не має ознак сп`яніння.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час апеляційного розгляду письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що ці свідки, будучи повідомленими в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростували перед судом у будь-який спосіб викладені ними у їх письмових поясненнях обставини (а свідок ОСОБА_5 навпаки власноруч письмово підтвердив свої пояснення від 06.11.2019), що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, письмові пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності. Сам ОСОБА_3 в апеляційному суді також не заперечив наявності двох свідків при вимозі поліцейського пройти медичний огляд (хоча заперечив присутність свідка ОСОБА_4 при складанні та підписанні протоколу про адміністративне правопорушення), що також убачається з відеозапису подій, де зафіксована відмова водія ОСОБА_7 від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку в присутності двох свідків.

Доводи апеляційної скарги захисника про допущення поліцейським порушень при складанні протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими і не можуть бути прийнятими до уваги, оскільки спростовуються фактичними обставинами справи та вимогами процесуальних норм КУпАП. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення; прізвища, адреси свідків, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до відповідальності; при наявності свідків протокол може бути підписано також і цими особами. При складенні протоколу особі, яка притягається до відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі (ст. 256 КУпАП). При цьому відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а тому і поліцейським спочатку, і суддею суду першої інстанції у подальшому правильно установлені як факт керування т/з особою із ознаками сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, млява мова, порушення координації рухів), так і факт відмови цієї особи від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння в присутності 2-х свідків. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, то у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

У свою чергу порядок проходження огляду на стан сп`яніння, про який йдеться мова, закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами) і являє собою процедуру направлення водіїв т/з для проведення огляду з метою виявлення зазначеного стану і безпосередньо проведення такого огляду.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

Таким чином, ОСОБА_3 , щодо якого були об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан такого сп`яніння, незважаючи на причини зупинки т/з, тому зазначена вище вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, а водій в усякому випадку не мав права ігнорувати вимоги п. 2.5 ПДР, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні у відношенні ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього.

Згідно ст. 272 КУпАП свідком у справі може бути кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню у справі і він зобов`язаний дати правдиві пояснення, повідомити все відоме йому у справі і відповісти на поставлені запитання. Тобто, свідком є особа, якій відомі обставини, що підлягають встановленню під час розгляду справи незалежно від її бажання, а тому доводи апеляційної скарги захисника про те, що свідок ОСОБА_4 поспішав на роботу та не бажав бути присутнім під час пропозиції ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння жодним чином не свідчать про недопустимість його пояснень.

Установлений порядок огляду на стан сп`яніння та норми КУпАП не вимагають обов`язкової постійної присутності свідків певної події під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, а ОСОБА_5 та ОСОБА_4 засвідчили тільки факт відмови водія т/з від проходження в установленому порядку медичного огляду з метою встановлення стану сп`яніння на вимогу поліцейського. При цьому будь-якого протиправного впливу з боку поліцейських на водія ОСОБА_3 (з метою схилити його до відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння) чи свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_4 (з метою схилити їх до неправдивих свідчень щодо подій, які відбулись у їхній присутності, або ж з метою надання останніми письмових пояснень, які б не відповідали реальній дійсності) у ході апеляційного розгляду справи встановлено не було, незважаючи на те, що водій ОСОБА_4 , запрошений поліцейським під умовою не притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення ПДР, оскільки ця подія ніяким чином не впливала і не впливає на об`єктивність засвідченого ОСОБА_4 факту відмови водія ОСОБА_3 від проходження огляду на стан сп`яніння у передбаченому законом порядку.

Достовірно встановлено, що свідок ОСОБА_4 особисто власноруч підписав акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого ОСОБА_3 відмовився від проходження такого огляду (а. с. 2), а також під письмовими поясненнями від 06.11.2019 (а. с. 4) власноруч написав «З моїх слів було зачитано вірно, мною прочитано» і поставив свій підпис, що підтверджується відеозаписом. При цьому, будучи неодноразово повідомленим у встановленому законом порядку про час та місце розгляду справи (у тому числі і в режимі відеоконференції) свідок ОСОБА_4 , як зазначалось вище, не спростував перед апеляційним судом засвідчену ним відмову, а також не оскаржив дії працівників патрульної поліції щодо нього в установленому порядку.

Що стосується наданої стороною захисту копії журналу виїзду автомобілів ТОВ ОМПК «Славія» (а. с. 46-51), згідно якого ОСОБА_8 вже о 03:40 06.11.2019 перебував на робочому місці, а тому підпис у протоколі поставлений не ним, апеляційний суд не може прийняти до уваги, оскільки в судовому засіданні підтверджено, що копія протоколу про адміністративне правопорушення, яка вручена ОСОБА_3 одразу після складання оригіналу протоколу, містить підпис свідка ОСОБА_4 , хоча останній і не був при цьому присутнім, так як залишив місце події у невстановлений час. При цьому вказаний журнал не містить у повній мірі об`єктивну інформацію стосовно часу виїзду автомобілів, оскільки дві особи ОСОБА_4 та ОСОБА_9 під № 7 і 8 відповідно мають чомусь час 03:40, хоча під попередніми № 5 і 6 стоїть час 04:05 та 03:55, ураховуючи те, що цей журнал заповнювався у порядку черговості проходження водіїв медичного огляду, а не якимось іншим чином.

Питання встановлення наявності (чи відсутності) у водія на момент зупинки т/з ознак стану сп`яніння, які є підставами для проведення відповідного медичного огляду, відноситься до компетенції поліцейського, а тому доводи апеляційної скарги захисника з цього приводу задоволенню не підлягають.

Не підлягають задоволенню і доводи апеляційної скарги захисника про те, що ОСОБА_3 не роз`яснені права, якими він мав право користуватися при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки вони є необґрунтованими, що убачається з відеозапису подій, згідно яких відразу після зупинки т/з ОСОБА_3 детально роз`яснений порядок проходження огляду на стан сп`яніння та наслідки відмови від нього, а при складенні протоколу про адміністративне правопорушення роз`ясненні його права.

Внесення до ЄРДР відомостей за заявою ОСОБА_3 про незаконне складання протоколу про адміністративне правопорушення жодним чином не свідчить про встановлення факту протиправності дій поліцейського і про недопустимість чи недостовірність зазначеного доказу, так само як і рішення Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 15.04.2020 (а. с. 122-129) та Другого апеляційного адміністративного суду від 16.06.2020 (справа № 583/1247/20) (а. с. 130-131).

Твердження сторони захисту про неправомірність зупинки т/з апеляційний суд також вважає необґрунтованими, оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а працівник поліції одразу після зупинки т/з під керуванням ОСОБА_3 повідомив останнього про причини зупинки і наявності оперативної інформації про вживання водієм спиртних напоїв, що узгоджується із відповідним законодавством України і чому була надана належна правова оцінка суддею суду першої інстанції у своїй постанові. При цьому з відеозапису убачається, що патрульний автомобіль спочатку рухався за т/з під керуванням ОСОБА_3 , а вже потім зупинив останній, що об`єктивно підтверджує факт переслідування поліцейськими автомобіля Skoda Superb д. н. з. НОМЕР_1 та викладену у листі заступника начальника УПП в Сумській області Масючук Т. інформацію про причини відхилення службового автомобіля від маршруту патрулювання.

Суддя суду першої інстанції не вийшла за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином умотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 30.01.2020 відносно ОСОБА_10 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника СОБИНИ П. М. на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.