328/1316/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

23 липня 2020 року м. Токмак

Суддя Токмацького районного суду Запорізької області Андрущенко О.Ю.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Токмацького відділення поліції Пологівського відділу Головного управління національної поліції в Запорізькій областіпро притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 130 ч.1 КУпАП,

встановив:

25.06.2020 року о 18 год. 20 хв. громадянин ОСОБА_1 в м. Токмак по вул. Гришунова керував мопедом Хонда без н/з з явними ознаками алкогольного сп`яніння різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою алкотестеру «Drager» та в лікарні відмовився в присутності двох свідків. Від керування був відсторонений.

При розгляді справиОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 25.06.2020 року в вечірню пору коли він приїхав на мопеді до своєї бабусі ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 м. АДРЕСА_1 , до нього підійшли працівники поліції та безпричинно почали вимагати надати документи. Далі працівники поліції пропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння, при цьому, пропонували пройти огляд в лікарні, а не на місці зупинки, на що він відмовився так як не був п`яним та поспішав на роботу.

Суддею критично оцінюються покази ОСОБА_1 , оскільки, вони повністю спростовуються дослідженими під час судового розгляду матеріалами справи та показами свідків.

До набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №2617-VІІІ від 22 листопада 2018 року (далі - Закон), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами або суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Після набрання чинності Законом, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду, було виключено з частин першої та третьої статті 130 КУпАП та закріплено у статті 286-1 КК України "Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у частині другій статті 4 КК, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями частини другої статті 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

У теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акту продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема, ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на не реалізовані або не припинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу, стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у частині другій статті 5 КК, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Виходячи із зазначених положень, особи, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, не можуть бути притягнуті до кримінальної відповідальності за статтею 286-1 КК, адже Законом було посилено юридичну відповідальність і замість адміністративної відповідальності було передбачено кримінальну відповідальність, яка є найбільш суворою за змістом державного примусу та правовими наслідками. Так, на відміну від статті 130 КУпАП у редакції від 07 липня 2016 року, згідно з якою керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, каралось штрафом у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, санкція статті 286-1 КК передбачає покарання у виді штрафу від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Підстава для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачена пунктом 6 частини першої статті 247 КУпАП, також відсутня. Згідно з цим пунктом провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Статтею 253 КУпАП встановлено, що, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) дійде до висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування.

Передача матеріалів справи про керування транспортними засобами особами які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції тощо, з тих міркувань, що зазначене діяння, передбачене статтею 286-1 КК, не може бути здійснена з огляду на те, що у статті 253 КУпАП йдеться про випадки, коли було вчинено кримінальне правопорушення, однак з тих чи інших об`єктивних або суб`єктивних підстав замість відкриття кримінального провадження було розпочато провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Таким чином, розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, які було вчинено до 1 липня 2020 року, має здійснюватися відповідно до цієї статті у редакції, чинній на час вчинення таких діянь.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення судом досліджено письмові докази, зокрема: протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 101227 від 25.06.2020 року, в якому зафіксовано факт керування ОСОБА_1 мопедом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовою останнього пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі; пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які надавались працівникам поліції та підтвердили факт того, що в їх присутності ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки та в лікарні; направлення на огляд, сертифікат на алкотестер Драгер, довідку, відповідно до якої ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності протягом року за ст. 130 КУпАП не притягався.

Також, судом допитано свідка ОСОБА_4 , в присутності якого ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння, який під час розгляду повністю підтвердив покази, які надав працівникам поліції та зазначив, що 25.06.2020 року в вечірній час він був запрошений працівниками поліції в якості понятого під час освідування ОСОБА_1 .. В його присутності та присутності ще одного свідка ОСОБА_1 на пропозицію працівників поліції пройти огляд на місці зупинки та медичному закладі відмовився, будь-яких зауважень ОСОБА_1 не висловлював.

Свідок ОСОБА_2 , яка є бабусею ОСОБА_1 під час розгляду справи пояснила, що 25.06.2020 року до неї додому на мопеді приїхав онук ОСОБА_1 , якого вона побачила через вікно будинку, до нього одразу під`їхали працівники поліції. Що відбувалося між ОСОБА_1 та працівниками поліції їй не відомо, так як вона підходила до них і запитувала що сталося, однак, працівники поліції їй нічого не повідомляли.

Свідок ОСОБА_5 , яка є родичкою ОСОБА_1 25.06.2020 року перебувала в будинку ОСОБА_2 , надала пояснення аналогічні показам ОСОБА_2 ..

Свідок ОСОБА_6 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , пояснила, що 25.06.2020 року в вечірній час її син ОСОБА_1 повіз вечерю своїй бабусі ОСОБА_2 , яка проживає по АДРЕСА_1 . Додала, що її син не вживав алкогольні напої. В подальшому дізналася про те, що відносно її сина ОСОБА_1 склали протокол за керування транспортним засобом в стані алкогольного спяніння.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції чинній на час вчинення правопорушення) адміністративна відповідальність настає за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Досліджені під час розгляду справи письмові докази та покази свідків повністю підтверджують факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом - мопедом, а також, відмова останнього пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу або в медичному закладі на стан сп`яніння.

При цьому, доводи ОСОБА_1 про те, що він не вживав алкогольних напоїв є неспроможними з огляду на те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, керуючи транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки чи в медичному закладі.

Відповідно до ст. 33 КУпАП суд при накладенні стягнення враховує характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчинення нових правопорушень.

Враховуючи, що санкція статті не передбачає альтернативних видів покарання, суд приходить до висновку про необхідність накладення стягнення у межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст. ст. 23,33,34,130 ч. 1,283,284 КУпАП України,

постановив:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , р.н. НОМЕР_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 а визнати винуватим у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) грн. та позбавити права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Отримувач коштів ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300
Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997
Банк отримувача Казначейство України (ЕАП)
Рахунок отримувача UA0008001
Код класифікації доходів бюджету 21081300
Призначення платежу Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі)

Відповідно до положень ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 КУпАП, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 а в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп..

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Запорізького апеляційного суду через Токмацький районний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова набрала законної сили _______________________

Строк пред`явлення постанови до виконання до ________________

Суддя