Справа № 219/7747/20
Провадження № 3/219/2864/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 вересня 2020 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Любчик О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , іпн НОМЕР_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

12 серпня 2020 року, о 13 годині 00 хвилин, в м. Бахмут Донецької області по вул. Леваневського, 70, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Volkswagen-Polo, номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження медичного обстеження на місці (продуття технічного засобу алкотестер «Драгер») та медичного обстеження в установленому законом порядку на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у скоєному адміністративному правопорушенні визнав, обставини даного правопорушення не оспорював.

Заслухавши ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходжу до наступного висновку.

Відповідно до статей 245, 280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Постанова судді, згідно ст. 283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Вимоги до протоколу, визначені ст. 256 КУпАП, дотримані поліцейським при його складанні.

У пункті 2.5 ПДР України зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі «О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства» зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема зі змісту п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст.130 КУпАП вбачається заборона водіям, які володіють транспортними засобами та керують ними, перебувати у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння теж утворює склад адміністративного правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.

Порядок огляду для встановлення стану сп`яніння встановлено ст. 266 КУпАП, Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008, № 1103 "Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я № 1452/735 від 09.11.2015 року.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як зазначено у ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення підтверджується: письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , з яких встановлено, що в їх присутності ОСОБА_1 було запропоновано пройти медичне обстеження на стан алкогольного сп`яніння, на що він відмовився, відеозаписом долученим до протоколу, з якого встановлено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності свідків.

На виклику свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 для їх допиту в судовому засіданні ОСОБА_1 не наполягав.

Зазначені докази є належними, допустимими, повністю узгоджуються між собою, доповнюють один одного.

За вищевикладених обставин, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил Дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, в редакції станом на день вчинення правопорушення.

Вирішуючи питання про обрання стягнення щодо правопорушника, враховую характер вчиненого ним правопорушення, його особу та вважаю за необхідне накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Крім того, враховуючи положення ст. 40-1, ч. 5 ст. 283 КУпАП та п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 гривень.

Керуючись ст. ст. 33, 130 ч. 1 (в редакції Закону України № 1446-VIII від 07.07.2016 року), 283, 284 КУпАП, суддя,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що у грошовому вигляді становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Артеміський міськрайонний суд Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О. В.Любчик