ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 766/7822/20
Головуючий в 1 інстанції Зубов О.С.
Провадження № 33/819/248/20
Категорія: ст.44-3 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 липня 2020 року

Суддя Херсонського апеляційного суду Гемма Ю.М.,

за участю захисника Салівонського О.М.,

Шевель І.В., яку притягнуто до адміністративної відповідальності, розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Херсоні матеріали справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 грн..

ОСОБА_1 визнано винною у тому, що вона 08 травня 2020 року близько 15 годині 30 хвилин в м. Херсон по пр-ту. 200 років Херсону, 22а, будучи продавцем магазину «4 Сезона», допустила роботу магазину у умовах карантину, чим порушила вимоги п.п. 3 пункту 2 Постанови КМУ N 211 від 11 березня 2020 року.

Не погоджуючись із вказаною постановою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій не погоджуючись з висновками суду першої інстанції, просить оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження за відсутністю складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування доводів указує, що до протоколу, який складено відносно неї по факту правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, не додано пояснення свідків, які б підтвердили факт здійснення торгівлі саме нею, а не суб`єктом господарювання. В матеріалах справи відсутні докази того, що вона як фізична особа-підприємець здійснювала господарську діяльність, крім того, в редакції Постанови КМУ №211, яка діяла на час вчинення нею правопорушення п.п.3 п.2 передбачено заборону перебування до 11.05.2020 року в громадських місцях осіб, які не досягли 14 років, без супроводу батьків, усиновлювачів, опікунів, інших осіб відповідно до закону або повнолітніх родичів дитини, а тому органом поліції неправильно кваліфіковано її дії та притягнуто до відповідальності за порушення вимог вказаного підпункту Постанови. Вказує, що зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини не були перевірені судом. Вважає, що судом безпідставно змінено фабулу обставин, які ставляться їй в провину і судом було самостійно здійснено збір доказів у справі. Стверджує, що адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП передбачена лише для суб`єктів господарювання, а тому протокол про адміністративне правопорушення щодо неї складено безпідставно.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника Салівонського О.М., які підтримали апеляційні вимоги, наведені в апеляційній скарзі, просили їх задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов до наступного висновку.

Згідно зі ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Як зазначено в ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність громадян та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно із положеннями ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п.3 п.2 вказаної Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211, (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення, тобто станом на 08.05.2020 року), до 11 травня 2020р. заборонено перебування в громадських місцях осіб, які не досягли 14 років, без супроводу батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, інших осіб відповідно до закону або повнолітніх родичів дитини.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 256 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Як убачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 08.05.2020 року близько 15.30 год. в м. Херсон по пр-ту. 200 років Херсону, 22а, ОСОБА_1 , яка працює продавцем в магазині «4 Сезона», допустила роботу магазину в умовах карантину.

При цьому в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 718129 вказано, що такими діями ОСОБА_1 порушила вимоги п.п.3 п.2 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, а саме заборонену перебування в громадських місцях осіб, які не досягли 14 років, без супроводу батьків, усиновлювачів, опікунів, піклувальників, прийомних батьків, батьків-вихователів, інших осіб відповідно до закону або повнолітніх родичів дитини.

Враховуючи те, що на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення (08.05.2020р.) діяла редакція Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року зі змінами, в якій п.п.3 п.2 не передбачено відповідальність за те, що не було припинено роботу магазину в умовах карантину, органами поліції під час складання протоколу про вчинення правопорушення неправильно кваліфіковано дії особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 не є суб`єктом, на яку поширюються вимоги заборони, визначені у вказаному підпункті Постанови КМУ.

Вищевикладене не було з`ясовано судом першої інстанції та здійснено необґрунтований висновок про те, що ОСОБА_1 не припинила роботу закладу та здійснювала прийом відвідувачів в порушення п.п.3 п.2 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до вимог ч.1-2 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок органу (посадової особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Жодних доказів про порушення ОСОБА_1 08.05.2020 року п.п.3 п.2 Постанови КМУ № 211 в редакції, що діяла на час вчинення нею правопорушення, в матеріалах справи немає.

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що обставини, які стали підставою складання протоколу про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження.

Указані порушення закону - є безумовною підставою для скасування постанови суду першої інстанції.

Встановлені апеляційним судом порушення при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, ставлять під сумнів достовірність даних, зазначених в протоколі та долучених до нього матеріалів, а тому вони не можуть бути прийняті до уваги.

Обов`язок органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст.62 Конституції України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, та звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими належними та допустимими доказами не є безумовним та беззаперечним доказом на доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи.

Згідно із ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки доказів.

Апеляційний суд, керуючись ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини ОСОБА_1 тлумачить на його користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази на підтвердження винуватості ОСОБА_1 та кваліфікація її дій не відповідає змісту заборони, яку встановлено п.п.3 п.2 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року, вона не може бути притягнута до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, тому постанову суду першої інстанції не можна визнати законною та обґрунтованою, її слід скасувати та на підставі п.1 ст.247 КпАП України закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення, задовольнивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 .

Керуючись п.1 ст.247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 16 червня 2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 - скасувати та підставі п.1 ст.247 КУпАП закрити провадження в справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Херсонського

апеляційного суду (підпис) Ю.М.Гемма