Житомирський апеляційний суд
Справа №288/588/20 Головуючий у 1-й інст. Зайченко Є. О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 червня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя села АДРЕСА_1 ,

за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Чопівської Л.С.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень 00 копійок, з позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Судом встановлено, що 06 травня 2020 року о 20 годині 30 хвилин на 71-му км а/д Житомир - Сквира, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2107 д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова є незаконною, висновки суду не відповідають обставинам справи.

Посилається на те, що суд першої інстанції не прийняв до уваги, що у протоколі є значні виправлення, що впливають на його правомірність та є недопустимим. Також залишилось поза увагою суду те, що працівник поліції, склав протокол про адміністративне правопорушення, не маючи належних доказів.

Вказав, що відеозапис є неналежним доказом, оскільки поліцейський взагалі не попереджав його про здійснення відеозйомки, що вже є порушенням. Даний запис складається з кількох файлів, що свідчить про не безперервність зйомки, є епізодичним та не містить інформації щодо всіх обставин зафіксованого правопорушення. Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №0400700 від 06.05.2020 не зазначено, що до протоколу додається відеозапис.

Зазначив, що письмові пояснення свідків, які не допитувалися під час розгляду справи в суді, є недопустимими доказами, оскільки вони не підтверджують ознак алкогольного сп`яніння, а навпаки в зазначених поясненнях взагалі відсутні дані про наявність чи відсутність будь-яких з ознак сп`яніння. Вказані пояснення є повністю ідентичні та відрізняються лише особистими даними свідків.

Зазначив, що в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів в графі «результати огляду на стан сп`яніння» зазначено не проводився, в графі «з результатами згоден» відсутні будь-які записи.

Вказав, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом. Матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, будучи повідомленим про час та місце розгляду справи. У судовому засіданні під час апеляційного розгляду приймала участь його представник - адвокат Чопівська Л.С.

Заслухавши пояснення адвоката Чопівської Л.С. на підтримку вимог апеляційної скарги, яка просила скасувати постанову суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою провадження у справі закрити за відсутності складу адміністративного правопорушення, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Доводи щодо відсутності доказів вчинення адміністративного правопорушення, викладені в апеляційній скарзі, були предметом розгляду в суді першої інстанції та перевірені у судовому засіданні апеляційного суду, який визнає їх такими, що не спростовують висновків суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

За змістом ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність наступає, зокрема, у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Статтею 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що вирішуючи питання про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, суд першої інстанції, дослідивши докази, дійшов до обґрунтованого висновку, що вони у їх сукупності та взаємозв`язку підтверджують вину особи, що притягується до адміністративної відповідальності у скоєнні вказаного правопорушення.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №040700 від 06.05.2020 року, 06 травня 2020 року о 20 годині 30 хвилин на 71-му км а/д Житомир - Сквира, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2107 д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, почервоніння очей. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказаний протокол складений відповідно до вимог ст.256 КУпАП та вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол - начальником СРПП Попільнянського ВП Глєбовим А.В., складений у присутності двох свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та містить їх підписи. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, вказані свідки не зазначили. Від підпису у протоколі та дачі пояснень ОСОБА_1 відмовився ( а.с.1).

Доводи апеляційної скарги про те, що вказаний протокол містить виправлення, на висновки суду не впливають. Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу про адміністративне правопорушення, в графі «громадянину роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП, і повідомлено, що розгляд справи відбудеться» міститься дата, яка є виправленою(а.с.1). Однак, відповідно до ст.277-2 КУпАП про розгляд справи особу, яка притягується до адміністративної відповідальності повідомляє суд, а не працівники патрульної поліції, а тому вказаний довід є безпідставним та таким, що не впливає на висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 .

Посилання апелянта на те, що у протоколі серії ОБ №040700 від 06.05.2020 року не зазначені відомості про проведення відеозапису, не є підставою для визнання цього доказу недопустимим та неналежним, оскільки у ньому відображено необхідний обсяг встановлених обставин вчиненого адміністративного правопорушення, що засвідчено уповноваженою особою та двома свідками

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суд, надаючи оцінку вказаному доказу, врахував, що вказаний протокол складений у відповідності до вимог ст.256 КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року N1395.

Як вбачається з матеріалів адміністративної справи, зі скаргами на дії працівників поліції ОСОБА_1 не звертався, їх дії при складанні протоколу не були визнані неправомірними.

Посилання апелянта на те, що ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі, не співпадають з цими ознаками, які були зазначені в акті огляду на стан сп`яніння, спростовуються матеріалами справи.

Як вбачається з протоколу серії ОБ №040700 від 06.05.2020 року, у ньому зазначено, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2107 д. н. з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова, почервоніння очей. В Акті огляду на стан алкогольного сп`яніння, в якому вказано, що такий огляд не проводився, що засвідчено підписами працівника поліції та двох свідків, також зазначені ознаки алкогольного сп`яніння: явний запах алкоголю з порожнини рота, не чітка мова, не стійка ході (а.с.1,3). Отже, вказані письмові докази підтверджують обґрунтованість вимог працівників поліції для проходження ОСОБА_1 у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, від якого він відмовився, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та Мінохорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 р. (п.2) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України, є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно пункту 3 вказаної Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Тому, суд першої інстанції дійшов до обґрунтованого висновку, що працівниками поліції не було порушено порядок проведення огляду на стан сп`яніння, з чим погоджується й апеляційний суд.

Апеляційний суд визнає неспроможними й доводи апеляційної скарги стосовно того, що відеозапис є неналежним доказом у справі, оскільки він є неповним та не містить інформації щодо всіх обставин зафіксованого правопорушення.

Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, вказаний довід був предметом розгляду у суді першої інстанції, який дійшов до обґрунтованого висновку, що відсутність даних про записуючий пристрій, а також надання не цілісного відеозапису, не свідчить про його недопустимість, оскільки його якість та обсяг відображають з достатньою повнотою стан водія, його поведінку та дотримання працівниками поліції вимог закону. Доказів того, що даний відеозапис сфальсифіковано чи на ньому відображено інші обставини, ніж зазначені у протоколі, матеріали справи не містять. Не спростовані ці обставини і під час апеляційного розгляду справи.

Відповідно до відеозапису( файл 0000000__0118) від 06.05.2020року працівники поліції, виявивши у водія ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння, запропонували йому пройти у присутності двох свідків огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «Драгер», так і в найближчому медичному закладі, у присутності двох свідків. Однак ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження такого огляду. Працівниками поліції роз`яснено ОСОБА_1 , що у разі відмови від проходження огляду на нього буде складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.9).

Обставини, встановлені у протоколі серії ОБ №040700 від 06.05.2020 року, відповідають диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, яка встановлює відповідальність у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння

Факт відмови ОСОБА_1 підтверджується також поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , з яких вбачається, що вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків, та засвідчили, що поліцейські запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку у зв`язку з вираженими ознаками алкогольного сп`яніння, як за допомогою приладу «Драгер», так і у найближчому медичному закладі охорони здоров`я у лікаря нарколога, оскільки у водія виражені ознаки алкогольного сп`яніння, на що він відмовився (а.с.4-5).

Посилання апелянта на те, що пояснення вказаних свідків не можуть братися до уваги, оскільки вони не були допитані у судовому засіданні, є неспроможними та суперечать вимогам ст.251 КУпАП. Суд першої інстанції, дослідивши письмові пояснення вказаних свідків та інші докази, наявні в матеріалах справи у їх сукупності, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості відповідно до вимог ст.252 КУпАП, та дійшов до висновку, що пояснення свідків є належними та допустимими доказами, які узгоджуються з іншим доказами у справі та доводять винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

Посилання апелянта, викладені в апеляційній скарзі, стосовно того, що працівники поліції не відсторонили його від керування транспортним засобом, не є такими істотними порушеннями, які впливають на доведення його вини у вчиненні правопорушення.

З матеріалів адміністративної справи вбачається, що суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, безпосередньо дослідивши усі надані докази, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття рішення про винуватість ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі не наведені інші, не досліджені судом докази, якими б спростовувались висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Попільнянського районного суду Житомирської області від 24 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.Ю. Шевченко