Провадження № 3/311/904/2020
Справа 311/2145/20

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 липня 2020 року місто Василівка

Суддя Василівського районного суду Запорізької області Сидоренко Ю.В., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Першина В.М., розглянувши адміністративний матеріал (протокол серії ДПР18 №104871 від 18.06.2020), який надійшов з Управління патрульної поліції в Запорізькій області відносно:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця с.Новоданилівка Оріхівського району Запорізької області, працюючого менеджером ТД «Каскад 7», одруженого, зі слів має на утриманні неповнолітню доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

18 червня 2020 року о 15-45 годині, рухаючись по вул.Центральна в районі буд.53 в м.Василівка, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Honda Dio» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду за допомогою технічного пристрою DRAGER (алкотестер) №0250 та медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом паркування транспортного засобу без порушень ПДР України, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП України, кваліфікуючими ознаками якого є: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав у повному обсязі, проти фактичних обставин, викладених у протоколі, заперечує та суду пояснив, що вечері 17.07.2020 року на дні народженні у знайомого, в період часу з 17-00 до 19-00 годин він вжив 150 грам горілки, ніяких інших спиртних напоїв не вживав. Та наступного дня, 18 червня 2020 року, близько о 15-45 годині, він рухався на скуері «Хонда» по вул.Центральній в м.Василівка, та почувши позаду руху сигнал сирени службового поліцейського автомобіля, він зупинив свій транспортний засіб. До нього підійшов працівник поліції та попрохав надати документи, на що він повідомив, що документи у нього є, проте він забув їх на роботі, місце якої знаходиться неподалік та запропонував туди проїхати разом з поліцейським, проте незважаючи на ці обставини, поліцейський виніс відносно нього постанову та притягнув до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП. Також в ході розмови з поліцейським, останній звернув увагу на те, що у бардачке його мопеда знаходиться пиво в пластиковій пляшці об`ємом 1 літр, проте пляшка була запечатана. Та побачивши цю пляшку, поліцейський став стверджувати, що у нього є явні ознаки алкогольного сп`яніння, проте нікого запаху у нього з порожнини рота не було, координації рухів поліцейський не перевіряв. При цьому він погоджувався пройти огляд на місці зупинки за допомогою алкотестера чи прослідувати у лікарню для медичного огляду. Проте, протягом 10 хвилин вони з поліцейським вели розмову, в ході якої останній вказував про необхідність підтвердити при свідках саме відмову його від проходження медичного огляду. Все відбувалося дуже швидко, він не встиг зорієнтуватися, та коли поліцейським були запрошені двоє свідків, він не підтверджував, що відмовляється від проходження медичного огляду, а навпаки бажав його пройти, оскільки вважав себе тверезим, алкогольних напоїв у той день не вживав. У письмових поясненнях виклав свою незгоду зі складеним протоколом, так як він фактично не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння. Складені поліцейським Акт огляду та направлення на огляд йому не надавалися для ознайомлення та вказані документи він не підписував. Просить провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні захисник ОСОБА_1 - адвокат Першин В.М. вважає, що належних та допустимих доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в ході розгляду справи не здобуто, заявлені ними свідки до суду не з`явилися, показань в судову засіданні не надали, Акт огляду та направлення водія на медичний огляд ОСОБА_1 не підписані та з урахуванням наведеного і відсутність належних доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, просить закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, суд виходить з наступного.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння визначається ст.266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 9 листопада 2015 року №1452/735.

Статтею 266 КУпАП визначено порядок огляду водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції.

Зокрема, цією статтею визначено, що огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Відповідно до Інструкції Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в МЮУ 11.11.2015 року за № 1413/27858 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно ч.2,3 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до п.7 даної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП (далі заклад охорони здоров`я).

За змістом ч.4, ч.5 ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського.

Відповідно до ст.280 КупАП суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ст.251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є джерелом доказів у справі.

За змістом Закону підставою для розгляду справи про адміністративне правопорушення та вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності є протокол про адміністративне правопорушення.

Повно та всебічно вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Першина В.М., незважаючи на невизнання ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, знайшла своє повне підтвердження у досліджених судом наступними доказами:

Так, протоколом про адміністративне правопорушення підтверджено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 ПДР України, а саме: будучи особою, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння - відмовився.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №104871, складеним о 16-13 годині 18.06.2020 року старшим інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП Журавським А.Р. від 18.06.2020 року та дослідженим в судовому засіданні, ОСОБА_1 о 15-45 год. 18.06.2020 року, рухаючись в м.Василівка по вул.Центральна в районі буд.53, керував транспортним засобом «Honda Dio» державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження медичного огляду за допомогою технічного пристрою алкотестер «Drager» та медичному закладі відмовився в присутності двох свідків. Від керування транспортним засобом відсторонений (а.с.1).

Тобто, факт відмови, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан сп`яніння, підтверджено відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №104871 від 18.06.2020 року, в якому викладений склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, як відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, та який було складено, в присутності двох свідків: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , що підтверджено їх підписами в самому протоколі.

Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеним старшим інспектором ВБДР УПП в Запорізькій області ДПП Журавським А.Р. та даним Актом встановлено, що у ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, однак ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу, в присутності свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 (а.с.4).

З письмових пояснень ОСОБА_4 від 18.06.2020 року вбачається, що він був запрошений працівниками поліції в м.Василівка по вул.Центральній, 53 в якості свідка того, що в його присутності працівниками поліції було запропоновано пройти тест та медичний огляд за допомогою технічного приладу «Драгер» та в медичному закладі громадянину водію скутера «Хонда» держномер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , на що він відмовився (а.с.6).

Як вказує у наданих письмових поясненнях ОСОБА_5 від 18.06.2020 року, він був запрошений працівниками поліції в м.Василівка по вул..Центральній, біля буд.53 в якості свідка того, що в його присутності працівниками поліції було запропоновано пройти тест чи огляд в медичному закладі водію скутера «Хонда» держномер НОМЕР_2 ОСОБА_1 , на що він відмовився в його присутності (а.с.7).

Також, з носія інформації у вигляд DVD-R диску з відеозаписом подій, які мали місце 18.06.2020 року, та який безпосередньо був відтворений в судовому засіданні за участю учасників судового розгляду, вбачається, що в присутності двох свідків на питання поліцейського чи відмовляється ОСОБА_1 проходити огляд на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер» на предмет вживання алкогольних напоїв або проїхати в лікарню для проходження медичного огляду, ОСОБА_1 ствердно кивнув головою, що «так», відмовляється (а.с.36).

Одночасно з матеріалів справи вбачається, що 18.06.2020 року відносно ОСОБА_1 було видано Направлення на огляд водія з метою виявлення алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до Центральної районної лікарні м.Василівка Василівського району Запорізької області, однак від проходження огляду для визначення стану сп`яніння в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився (а.с.5).

З постанови старшого інспектора з ПП ВКЗ УПП в Запорізькій області Гречко Т.А. серії ДП 18 № 437249 від 18 червня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП та із застосуванням ст.36 КУпАП накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 425,00 грн.(а.с.2)

Вказані обставини узгоджуються із рапортом старшого інспектора ВБДР УПП в Запорізькій області Журавського Антона від 18.06.2020 року, який доповідає, що під час несення служби спільно з ОСОБА_6 , о 15-45 год. 18.06.2020 року було помічено скутер «Honda Dio» державний номер НОМЕР_2 з водієм скутера, як потім було встановлено, без мотошолому ( ОСОБА_1 ). В ході бесіди з вищевказаним громадянином (водієм) було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різник запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Водію ОСОБА_1 було запропоновано в присутності двох свідків пройти тест на алкогольне сп`яніння те медичний огляд у встановленому законом порядку, а що водій ОСОБА_1 відмовився. Було складено протокол ДПР 18 № 104871 за ч.1 ст.130 КУпАП, постанова за ч.1 ст.126, ч.5 ст.121 КУпАП (а.с.8).

З виписки відділу адміністративної практики Василівського ВП ГУНП в Запорізькій області вбачається, що ОСОБА_1 раніше притягувався до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП (відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння), що також підтверджується постановою Василівського районного суду Запорізької області від 02.06.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП України та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у розмірі 10200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік (а.с.35).

Згідно бази даних підсистеми «Админпрактика» ОСОБА_1 отримав посвідчення водія ВХО НОМЕР_3 984864 від 05.04.2019 року.

Суд, повно та всебічно дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, захисника, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Водночас, суд критично ставиться до пояснень ОСОБА_1 в частині того, що працівниками поліцїі не було дотримано порядку забезпеченння проходження ним огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння, оскільки таке твердження спростовується дослідженими судом Актом огляду та направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 18.06.2020 року та відтвореним в судовому засіданні за участю учасників судового розгляду диском DVD-R з відеозаписом подій від 18.06.2020 року, та з якого вбачається, що в присутності двох свідків на питання поліцейського чи відмовляється ОСОБА_1 проходити огляд на місці зупинки за допомогою технічного приладу «Драгер» (наявного у них) або проїхати в лікарню для проходження медичного огляду на стан сп`яніння, ОСОБА_1 ствердно кивнув головою, що «так», відмовляється. Дані обставини також підтверджено письмовими поясненнями двох свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які вказували про те, що у їх присутності водію скутера «Хонда» ОСОБА_1 було запропоновано пройти тест за допомогою технічного приладу «Драгер» та медичний огляд в медичному закладі, на що ОСОБА_1 відмовився.

Доводи сторони захисту з приводу того, що від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу, в встановленому законом порядку, для визначення стану алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не відмовлявся, є необґрунтованими, оскільки спростовуються матеріалами справи, а саме відеозаписом з бодикамери поліцейського, з якого вбачається, як в присутності двох свідків, які стоять поруч і з поліцейським і з ОСОБА_1 , поліцейський запитує у останнього, чи погоджується він пройти огляд на алкогольне сп`яніння на місці зупинки і в медичному закладі, чи відмовляється від проходження, на що ОСОБА_1 на другу частину запитання поліцейського ствердно вказує кивком голови, що відмовляється, поліцейський запитує у свідків, чи чули вони відмову, свідки відповідають, що так.

Крім того, з письмових пояснень свідків ОСОБА_4 (а.с.6), ОСОБА_5 (а.с.7), ставити під сумнів які підстав не вбачається, встановлено, що обидва були свідками того, що ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі у встановленому законом порядку, що також підтверджується відеозаписом на диску з камери патрульного поліцейського, доданого до матеріалів справи, де патрульний поліцейський звертає увагу на те, що присутні свідки, встановлює їх анкетні дані. Зазначені пояснення є належними та допустимими, повністю узгоджуються між собою та сумнівів не викликають.

Стосовно відсутності підпису ОСОБА_1 у складених працівником поліції Акті огляду та направленні водія на медичний огляд, суд вважає, що вказані твердження сторони захисту є безпідставними, оскільки у бланках вищевказаних документів взагалі відсутня відповідна графа, в якій би зазначалися дані водія та необхідність засвідчення своїм підписом певних обставин.

Твердження сторони захисту, що судом безпідставно не здійснено виклику свідків, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, для їх безпосереднього допиту в судовому засіданні, суд вважає такими, що не заслуговують на увагу, оскільки, по-перше, за заявленим стороною захисту клопотанням свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 двічі викликалися до суду у встановленому законом порядку: шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади про виклик до суду (а.с.29,30), за допомогою телефонограм (а.с.25-26,33-34), шляхом направлення судових повісток за зазначеною у протоколі адресою (а.с.27-28), проте вищевказані особи до зали суду не з`явилися, про причини неявки не повідомлено та суд, відповідно до вимог КУпАП, позбавлений можливості вчинити дії, направленні на примусове доставляння їх до суду; по-друге, норми закону про адміністративну відповідальність не містять обов`язкового допиту свідків під час судового розгляду, натомість письмові пояснення свідків є самостійними доказами, і тому суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та для прийняття законного та обґрунтованого рішення достатньо є письмових пояснень свідків.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 року №1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, суд вважає доведеним, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а згідно п.8 вищевказаного Порядку, відповідно до якого у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення.

Описані положення нормативних актів, які внормовують порядок направлення водіїв для медичного огляду, приписують обов`язкове залучення свідків для констатації відмови водіїв від проходження такого огляду.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 - ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки транспортного засобу, так і в медичному закладі.

Фактична участь сторонніх осіб у фіксації факту відмови водія від проходження огляду підтверджується відеозаписом, проти цього не заперечує і особа, що притягнута до відповідальності.

За вказаних обставин сукупність досліджених суддею доказів дає підстави дійти беззаперечного висновку про дотримання поліцейським положень чинного законодавства.

Суд відхиляє доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 з приводу того, що поліцейські протягом 10 хвилин, до прибуття свідків, вмовляли його відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та казали, які пояснення в присутності свідків, а саме у вигляді відмови від проходження огляду, йому необхідно сказати на камеру, та по прибуттю свідків він розгубився та вчинив такі дії під тиском поліцейських, які казали говорити саме так, а не по іншому. Суд вважає, що для такого висновку відсутні об`єктивні підстави з огляду на те, що згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 будь-яких скарг на неправомірність дій працівників поліції при складанні протоколу не подавав.

Крім того, зауважень до протоколу від ОСОБА_1 під час його складання не надходило. Також не надходило від останнього будь-яких зауважень під час пропозиції поліцейського пройти огляд, що підтверджується відеозаписом, з якого вбачається, що останній відмовився від про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та у закладі охорони здоров`я у присутності двох свідків. Підстав сумніватися в достовірності вказаних пояснень у суду немає.

Суд враховує, що ОСОБА_1 , як повнолітня дієздатна особа з певним життєвим досвідом, не міг не усвідомлювати обов`язковість вимог працівників правоохоронних органів, зокрема вимог щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, які ґрунтуються на приписах п. 2.5. Правил дорожнього руху України. Вказані Правила є обов`язковими для ОСОБА_1 і він, як учасник дорожнього руху та особа, яка здавала іспит для отримання посвідчення водія відповідної категорії, повинен бути з ними ознайомлений.

Врахувавши всі обставини справи, повно та всебічно дослідивши та оцінивши надані докази в їх сукупності, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є доведеною.

Розумних сумнівів у достовірності доказів винуватості ОСОБА_1 у суду немає: у поліції були достатні підстави вважати, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, ознаки якого зазначено в протоколі: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, зазначені обставини підтверджуються письмовими поясненнями понятих та відеозаписом з бодікамери поліцейського.

Незважаючи на обрану ОСОБА_1 захисну позицію, його вина у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується сукупністю досліджених судом письмових доказів, носієм інформації у вигляді DVD-R диску, які не викликають сумнівів у своїй достовірності. Підстав не довіряти вказаним доказам за відсутності конкретних відомостей про упередженість старшого інспектора поліції Журавського А.Р. при складанні протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №104871 від 18.06.2020 року, судом не встановлено.

В п.1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Об`єктом адміністративного проступку, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є суспільні відносини у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Об`єктивна сторона цього правопорушення виражається у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Тим більше, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, є порушенням пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, та окремим (самостійним) складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Таким чином, проходження до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є імперативною нормою, так як передбачає обов`язкове проходження огляду в незалежності від наявності особистих обставин у особи, щодо якої порушується таке питання. Склад правопорушення в діях водія є закінченим вже з моменту його відмови від проходження обстеження.

Відповідно до ст.8 Конституції, в Україні визнається і діє принцип Верховенства права.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 06 листопада 2008 року у справі «Ісмаїлов проти Росії», в пункті 31 зазначив, що принцип верховенства права одне з підвалин демократичного суспільства закріплений в усіх статтях Конвенції, чи було досягнуто справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значимим, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу «законності» і воно не було свавільним. Згідно з пунктом 34 вказаного рішення, суд повинен проаналізувати, чи дотримали органи влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищатися від обвинувачення.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Зважаючи на те, що судом вжито усіх необхідних заходів для повного та всебічного з`ясування обставин справи, підстав для скерування справи для додаткового оформлення суддя не вбачає та вважає, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законодавством, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів, які свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та для прийняття рішення по справі достатньо наданих доказів у тому числі і письмових документів, про яких зауважував захисник.

Із врахуванням фактичних обставин справи, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість складеного щодо ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення у зв`язку із порушенням ним п.2.5 Правил дорожнього руху. Тому, цей протокол приймається судом як доказ винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи викладене, вважаю, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується зібраними та ретельно дослідженими у справі доказами.

Відповідно до ст.252 КУпАП суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За загальними правилами накладення стягнення за адміністративні правопорушення, викладеними у ст.33 КУпАП, при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Згідно положень ст.23 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При вирішенні питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 суд враховує характер i ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним правопорушення та його особу, а також обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Приймаючи до уваги характер та обставини вчинення правопорушення, його суспільну небезпеку, враховуючи особу правопорушника, його ставлення до скоєного та ті обставини, що ОСОБА_1 вчинив суспільно-небезпечне, грубе адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, раніше ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, у тому числі за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, проте належні та відповідні висновки для себе не зробив та знову вчинив аналогічне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Разом з тим, ОСОБА_1 на теперішній час працює, займається суспільно-корисною працею, має регулярний дохід та постійне джерело прибутку, має на утриманні неповнолітню доньку, що суд відносить до пом`якшуючих відповідальність обставин та, враховуючи особу ОСОБА_1 , його вік, матеріальний та сімейний стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, суд вважає необхідним та достатнім для виправлення та запобігання вчиненню нових правопорушень, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, що передбачено санкцією ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім того, відповідно до положень ст.40-1 Кодексу України про адміністративне правопорушення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.31, 33, 40-1, 130 ч.1, 276, 279, 280, 283 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И В :

Визнати винуватим ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та піддати ОСОБА_2 адміністративному стягненню у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі - 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в дохід держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/ м.Київ/ 22030106, Код отримувача (код ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UА0026001, Код класифікації доходів бюджету 22030106).

Отримувач коштів ГУК у Зап.обл./Зап.обл./21081300, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37941997, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО) 899998, Рахунок отримувача UA0008001, Код класифікації доходів бюджету 21081300, Призначення платежу - Адміністративні штрафи у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху (крім адміністративних штрафів за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі.

Штраф має бути сплачений не пізніше, як через п`ятнадцять днів з дня вручення постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати штрафу у вищезазначений строк постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби.

В порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення стягується подвійний розмір штрафу, а також витрати на облік вчиненого правопорушення.

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців, з наступного дня після набрання постановою законної сили або закінчення строку, встановленого у разі відстрочки або розстрочки виконання постанови.

Постанова судді в справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подаються до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд. Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя

Василівського районного суду

Запорізької області Ю.В. СИДОРЕНКО