КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ 33/824/2984/2020 Постанова винесена суддею Саадулаєв А.І.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 липня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Павленко О.П., за участю ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу

ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Краснодон Луганської області, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 та проживає за адресою: АДРЕСА_2

на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Крім того, стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Як встановив суддя місцевого суду, 12 квітня 2020 року о 01 год. 10 хв. в м. Києві, по вул. Щербаківського, 62, водій ОСОБА_1 керувала транспортним засобом «Nissan Micra», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, із результатом 0,66 % проміле. Огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку проводився за згодою водія, із застосуванням приладу «Drager» та в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 порушила п. 2.9 (а) ПДР України, скоївши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року, яка, на її думку, немотивована, явно не відповідає реальним обставинам справи та наявним доказам, та постановити нову про закриття справи на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях складу правопорушення.

За доводами апелянта судом були проігноровані факти, які вказують на відсутність складу правопорушення, безпідставно залишено поза увагою її пояснення про те, що на момент, коли до неї підійшли інспектори поліції, транспортним засобом вона не керувала, автомобіль був значно раніше припаркований біля будинку знайомого та вона лише хотіла забрати із салону деякі речі, бо не планувала повертатися додому цього дня, отже огляд на стан сп`яніння пройшла виключно як пішохід, що не тягне за собою відповідальності за ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 стверджує, що протокол підписала під тиском працівників поліції, які погрожували тим, що заберуть автомобіль на штрафмайданчик; відеозапис та пояснення свідків не містить даних щодо її керування транспортним засобом.

Звертає увагу також на те, що відповідно до відеозапису огляд був проведений о 00 год. 43 хв., проте згідно з протоколом о 01 год. 10 хв. вона ще керувала автомобілем з ознаками сп`яніння.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримкуапеляційних вимог, дослідивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, доходжу висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, а орган чи посадова особа при розгляді справи про адміністративне правопорушення, з урахуванням положень, викладених у ст.ст. 251, 252 КУпАП, зобов`язані з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи і, керуючись законом і правосвідомістю, оцінити докази за своїм внутрішнім переконанням в їх сукупності.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283,

284 КУпАП.

Керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, тягне за собою адміністративну відповідальність, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

За правилами частин 2-5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі ж незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічний порядок передбачений Інструкцією "Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858 (далі - Інструкція).

Апеляційним переглядом не встановлено порушень норм процесуального права під час розгляду та прийняття суддею місцевого суду рішення в справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , а також неправильного застосування матеріального закону.

З огляду на зміст постанови, суддя місцевого суду, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, вислухав пояснення ОСОБА_1 , дослідив письмові докази і відеозапис та, проаналізувавши усі докази в сукупності та взаємозв`язку між собою, дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Винуватість ОСОБА_1 , за встановлених суддею місцевого суду обставин, у порушенні вимог п. 2.9(а) ПДР України доводиться:

- протоколом про адміністративне правопорушення від 12 квітня 2020 року, який складений уповноваженою на те особою з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП. При цьому в поясненнях по суті правопорушення ОСОБА_1 в протоколі зазначила: "згодна, автомобіль залишаю за місцем зупинки" (а.с. 1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які узгоджуються з викладеними в протоколі фактичними обставинами правопорушення (а.с. 2);

- роздруківкою принтера спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820» № ARHK-0479 з результатом проведеного щодо ОСОБА_1 тесту - 0.66 ‰, при допустимій нормі 0.2 ‰ (а.с. 3);

- актом огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу «Drager» № ARHK-0479, за змістом якого огляд проводився у зв`язку з виявленими у ОСОБА_1 ознаками сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя) за участю свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Разом із цим, ОСОБА_1 з результатами проведеного огляду погодилась, про що свідчить її підпис в акті, а свідки, також підписавши акт, жодних зауважень щодо процедури проведення огляду і результату тесту в акті не указали (а.с. 5);

- копією постанови від 12 квітня 2020 року, відповідно до якої на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу за порушення п. 2.9 (в) ПДР України, тобто вчинення правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 121 КУпАП, і з таким рішення ОСОБА_1 погодилася, оскільки, як вона повідомила в суді апеляційної інстанції, сплатила штраф за це правопорушення (а.с. 6);

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано як працівник поліції двом свідкам повідомив про причини зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та виявлені у неї ознаки алкогольного сп`яніння, після чого запропонував останній пройти огляд на місці за допомогою приладу «Drager» або в медичному закладі. Оскільки ОСОБА_1 погодилася пройти огляд на місці, такий огляд було проведено з дотриманням відповідної процедури за допомогою приладу «Drager» та результат огляду - 0.66 ‰ ОСОБА_1 не оспорювала (а.с. 7).

Наведені докази, які суддя місцевого суду поклав в основу своїх висновків, є належними, допустимими та достовірними, отримані вони з додержанням процесуальної процедури, об`єктивно узгоджуються між собою та переконливо доводять вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводи ОСОБА_1 про те, що вона не керувала транспортним засобом досліджувалися суддею місцевого суду та обґрунтовано визнані безпідставними. При цьому суддею враховано, що ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення таких обставин не заперечувала та її доводи в суді апеляційної інстанції про те, що працівники поліції чинили на неї психологічний тиск нічим не підтверджені. До того ж ОСОБА_1 була притягнута до адміністративної відповідальності за керування 12 квітня 2020 року о 01 год. 10 хв. транспортним засобом з неосвітленим в темну пору доби державним номерним знаком, дії працівників поліції в цій частині не оскаржувала і сплатила штраф за вчинення вказаного правопорушення.

Крім того, з відеозапису також не вбачається з боку працівників поліції порушень процедури огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння, а свідки залучалися поліцейськими на стадії проведення огляду, як це передбачено ст. 266 КУпАП, отже їх письмові пояснення, які узгоджується з даними відеозапису, сприймалися судом для перевірки дотримання процедури огляду, а не для встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Посилання ОСОБА_1 на суперечності в часі вчинення адміністративного правопорушення, який не узгоджується з часом її огляду на стан сп`яніння, що зафіксований у відеозаписі, не заслуговують на увагу, оскільки з роздруківки принтера спеціального технічного приладу «Drager Alcotest 6820» слідує, що огляд ОСОБА_1 проводився о 01 год. 22 хв., що цілком узгоджується з викладеними у протоколі фактичними обставинами правопорушення.

Враховуючи наведене, висновки судді місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, всупереч доводів апеляційної скарги, відповідають фактичним обставинам справи, ґрунтуються на належних і допустимих у розумінні ст. 251 КУпАП доказах, отже судове рішення постановлено з дотримання вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280, 283 КУпАП і відсутні законні підстави для його скасування із закриттям провадження в справі, як про це просить ОСОБА_1 .

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено з дотриманням вимог

ст. 33, ч. 1 ст. 130 КУпАП та в межах строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

За вказаних обставин апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 22 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосовано до неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду О.П. Павленко