ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 Справа №607/10663/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали, що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , не працює,

за статтею 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 червня 2020 року о 01:01 год по вулиці Чернівецькій, 53, у м. Тернополі, вчинив злісну непокору вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, оскільки, відмовлявся виконати вимогу поліцейського ОСОБА_2 , намагався втекти, шарпав його за форменний одяг, намагався вдарити.

ОСОБА_1 , будучи належно сповіщеним у судове засідання не прибув, з невідомих на те суду причин .

Як зазначає Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України» , в силу вимог частини 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається в першу чергу на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 ст. 6 Конвенції.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує на тому, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У цьому контексті слід зазначити, що судом було вжито всіх передбачених законом заходів щодо повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справи на шляхом направлення на його адресу судової повістки. Однак ОСОБА_1 до суду не з`явився, про причини неявки не повідомив, особисто отримавши 16 червня 2020 року копію протоколу про адмінпорушення серії ГП № 139162 , не цікавився провадженням у своїй справі.

Такі дії ОСОБА_1 на думку суду, містять зловживання своїм процесуальним правом .

Беручи до уваги викладене, розгляд даної справи слід повести за відсутності ОСОБА_1 на підставі частини 1 ст. 268 КУПАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні доведена матеріалами, дослідженими в судовому засіданні, а саме: даними, які зафіксовані у протоколі про адміністративне правопорушення серії ГП № 139162 від 16 червня 2020 року; даними протоколу серії АЗ № 135384 від 16 червня 2020 року про адміністративне затримання ОСОБА_1 , що мало місце 16 червня 2020 року об 01 годині 03 хвилин у зв`язку із вчиненням адмінпорушення , припиненням адмінпорушення та складенням протоколу про адмінправопорушення за ст. 185 КУпАП ; даними електронного рапорта ЄО № 20141 від 16 червня 2020 року;даними рапорта інспектора роти № 2 взводу № 2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП лейтенанта поліції М. Круцько від 16 червня 2020 року про те , що 16 червня 2020 року о 01 год 01 хв. під час чергування за порушення ПДР було зупинено водія ОСОБА_1 , який під час оформлення адмінпротоколу та постанови, намагався втекти, вдарити його, на неодноразові зауваження припинити протиправні дії не реагував ; копією протоколу серії ДПР18 № 423452 складеного 16 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП; копією постанови серії ДПР №705694 від 16 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП; матеріалами відео фіксації з місця події з нагрудних камер поліцейських ВО -00055, 00010 .

За таких обставин, суддя приходить до висновку про те , що, в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення - вчинення злісної непокори вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків а тому, ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення.

При накладенні адміністративного стягнення, відповідно до статті 33 КУпАП, суддя враховує характер вчиненого правопорушення, відсутність обставин які пом`якшують та обтяжують відповідальність та приходить до висновку про те, що до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.

Згідно зі ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення , тому із ОСОБА_1 підлягає до стягнення судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Керуючись статтями 33, 40-1, 185, 221, 276, 277, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватим у вчиненні адміністративного правопорушенння передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення , та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять ) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420 ,40 гривень .

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка