Справа № 444/1314/20 Головуючий у 1 інстанції: Ясиновський Р.Б.
Провадження № 33/811/992/20 Доповідач: Головатий В. Я.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., за участю захисника Шишки О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Жовківського районного суду Львівської області від 19.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

постановою Жовківського районного суду Львівської області від 19.06.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює ПрАТ Львівобленерго Жовківського РЕМ на посаді електромонтера розподільчих мереж, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 27 квітня 2020 року о 23 год. 47 хв. в с. Добросин по пл. 40-ка річчя Перемоги 3, керував транспортним засобом АЗЛК 21412 номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря приймального відділення КНП Жовківська ЦРЛ. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На зазначену постанову захисник Шишка О. М. подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. Крім того, просить поновити строк на апеляційне оскарження.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що лабораторні дослідження для встановлення стану сп`яніння у медичному закладі не проводилися. Зазначає, що висновок медичного огляду №432 у матеріалах справи відсутній. Зазначає, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, натомість згідно з протоколом про адміністративне правопорушення йому ставиться у вину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. Зазначає, що при пропозиції працівниками поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу були відсутні свідки.

Заслухавши доводи захисника Шишки О.М., який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити.

З огляду на те, що оскаржувана постанова винесена 19.06.2020 року, а апеляційну скаргу захисник подав на пошту 30.06.2020 року, вважаю, що строк на апеляційне оскарження ним не пропущений, а тому підстав для його поновлення немає.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя дав належну оцінку і навів у постанові, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення від 28.04.2020 року, поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та його бажання пройти такий огляд у медичному закладі, висновком щодо результатів медичного огляду, згідно з яким ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, відеозаписом з камер спостереження працівників поліції, згідно з яким ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу відмовився та бажав пройти такий огляд у медичному закладі.

Твердження ОСОБА_1 , про те, що у медичному закладі не проводилися лабораторні дослідження для виявлення стану алкогольного сп`яніння, вважаю необґрунтованими, оскільки відповідно до п. 7 Розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року, проведення лабораторних досліджень обов`язкове лише для визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

Покликання захисника на те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому є безпідставним притягнення його до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, є необґрунтованими, оскільки ОСОБА_1 відмовився лише від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та виявив бажання пройти такий огляд у медичному закладі.

У матеріалах справи наявний висновок медичного огляду на стан сп`яніння №432 від 28.04.2020 року, а тому доводи захисника про відсутність такого є безпідставними.

Крім того, твердження захисника про те, що на місці зупинки транспортного засобу були відсутні свідки, є необгрнутованими, оскільки у матеріалах справи наявні письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та його бажання пройти такий огляд у медичному закладі.

Не заслуговують на увагу доводи захисника Шишки О.М. про закриття провадження у справі з підстав визначених п.6 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта, який встановлював адміністративну відповідальність за вказане правопорушення.

Відповідно до частини першої статті 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативно-правового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативно-правового акта продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативно-правового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або неприпинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникають після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

У свою чергу стаття 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, що встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, з огляду на те, що відповідальність за керування транспортним засобом у стані сп`яніння посилена у зв`язку із доповненням Кримінального кодексу України ст. 286-1, вказаний закон зворотної сили не має, а тому до вказаних правовідносин підлягає застосуванню закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення, а саме ст. 130 КУпАП.

Відтак, вважаю, що суд, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції статей та з урахуванням відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

постановив:

постанову Жовківського районного суду Львівської області від 19.06.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляцію його захисника - без задоволення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського

апеляційного суду Головатий В. Я.