Справа №522/9632/20
Провадження №3/522/5817/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року м.Одеса

Суддя Приморського районного суду м.Одеси Домусчі Л.В., розглянувши матеріали направлені з Управління патрульної поліції в Одеській області щодо притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одружений, має неповнолітню доньку 2017 року народження, ФОП, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса, яка зазначена у протоколі: АДРЕСА_2

-за ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до адміністративних матеріалів, наданих суду 16.06.2020 року, суддя отримала 17.06.2020 року, 29.05.2020 року о 19.45 год. в м.Одесі, вул.М.Говорова, 10/4, водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Ford Transit, н.з. НОМЕР_1 ), скоїв зіткнення з автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_2 , та залишив місце ДТП. ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, за що відповідальність передбачена ст.122-4 КУпАП.

За вказаним фактом співробітниками поліції відносно ОСОБА_1 був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №074135 від 03.06.2020 року за ст.122-4 КпАП України, який підписав правопорушник.

03.07.2020 року потерпілий ОСОБА_2 через канцелярію суду надав клопотання, в якому просив долучити до матеріалів справи письмові пояснення свідка ОСОБА_3 від 22.06.2020 року.

В судове засідання призначене на 03.07.2020 року ОСОБА_1 з`явився, вину визнав.

Відповідно до п.2.10 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року №1306, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний:

а) негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди;

б) увімкнути аварійну сигналізацію і встановити знак аварійної зупинки відповідно до вимог пункту 9.10 цих Правил;

в) не переміщати транспортний засіб і предмети, що мають причетність до пригоди;

г) вжити можливих заходів для надання домедичної допомоги потерпілим, викликати бригаду екстреної (швидкої) медичної допомоги, а в разі відсутності можливості вжити зазначених заходів звернутися по допомогу до присутніх і відправити потерпілих до закладу охорони здоров`я;

ґ) у разі неможливості виконати дії, перелічені в підпункті "г" пункту 2.10 цих Правил, відвезти потерпілого до найближчого лікувального закладу своїм транспортним засобом, попередньо зафіксувавши розташування слідів пригоди, а також положення транспортного засобу після його зупинки; у лікувальному закладі повідомити своє прізвище та номерний знак транспортного засобу (з пред`явленням посвідчення водія або іншого документа, який посвідчує особу, реєстраційного документа на транспортний засіб) і повернутися на місце пригоди;

д) повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських;

е) вжити всіх можливих заходів для збереження слідів пригоди, огородження їх та організувати об`їзд місця пригоди;

є) до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Відповідно до санкції ст.122-4 КпАП України, за зазначене правопорушення на особу накладається стягнення у формі штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від тридцяти до сорока годин, або адміністративний арешт на строк від десяти до п`ятнадцяти діб.

Згідно ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КпАП України. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки правопорушення.

Обставини правопорушення та вина правопорушника ОСОБА_1 підтверджуються наступними доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №074135 від 03.06.2020 року, який підписав правопорушник; копією протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №074134 від 03.06.2020 року, який підписав правопорушник; схемою місця ДТП від 29.05.2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 29.05.2020 року; фото- та відеозаписом з місця події; поясненнями ОСОБА_1 наданими у судовому засіданні 03.07.2020 року.

Згідно ст.252 КпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З урахуванням викладеного, при визначенні виду адміністративного стягнення, що підлягає накладенню на правопорушника, враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, вважаю за необхідне застосувати по відношенню до ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення у вигляді штрафу в дохід держави.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи, що підтверджується копією посвідчення серії НОМЕР_3 від 10.01.2018 року.

Згідно п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від 06.10.2011 року №3828-VI, від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю.

Керуючись ст.ст.9, 24, 27, 33, 38, 40-1, 122-4, 221, 251, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення; Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» та п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; адреса, яка зазначена у протоколі: АДРЕСА_2 , визнати винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.122-4 КпАП України, та призначити адміністративне покарання у вигляді штрафу в дохід держави в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м.Одеси.

Суддя: Домусчі Л.В.