Провадження № 3/127/6500/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15.09.2020 року суддя Вінницького міського суду Вінницької області Федчишен С.А., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , працює диспетчером Київського річкового порту, ІПН НОМЕР_1 , за ч. 1 ст. 44-3КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення від 16.08.2020 року, 16.08.2020року о 10.45 год. на пристані річки «Південний Буг» по вул. Київській в м. Вінниці на водному пароплаві «М.І. Пирогов» відвідувачі пароплаву знаходилися без засобів індивідуального захисту, а саме маски та не дотримувалися безпечної відстані 1,5 м., чим порушили постанову КМУ №641 від 22.07.2020р.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП не визнав, суду пояснив, що він працює диспетчером філії «Пристань «Вінниця «ПАТ «Київський річковий порт» по трудовій угоді за сумісністю з 05.10.2019року, в його обов`язки в ходить продаж квитків на пароплав. 16.08.2020року ним було продано білети на пароплав «М. І. Пирогов» та повідомлено усіх відвідувачів про необхідність перебування відвідувачів на пароплаві в захисних масках. Усі відвідувачі зайшли на пароплав в захисних масках, чи були відвідувачі на пароплаві під час подорожі без захисних масок йому не відомо, оскільки він на пароплаві під час подорожі був відсутній.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що у справі відсутні докази, які б підтверджували винуватість останнього у вчиненні правопорушення, вказаного у протоколі.

За змістом ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення є протокол про адміністративне правопорушення.

Виходячи з системного аналізу положень ст.ст. 7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише щодо правопорушника та в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Положеннями ч.1 ст. 256 КУпАП визначено, що протокол про адміністративне правопорушення як документ, що засвідчує факт неправомірних дій особи, та є одним з основних джерел доказів, складається за встановленою формою і має містити усі дані, необхідні для вирішення справи.

Вищевказані докази суддя оцінює з урахуванням положення ст. 252 КУпАП, де, зокрема, зазначено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Таким чином норма статті 44-3 КУпАП за своїм змістом є бланкетною адміністративно-правовою нормою, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а тому для повного визначення його ознак, мають бути відображені викладення суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно-правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Як вбачається, адмінматеріали не містять жодних доказів, окрім протоколу, вчинення правопорушення, зокрема: здійснення ОСОБА_1 перевезення пасажирів на пароплаві «М.І. Пирогов»; перебування відвідувачів без захисної маски, тощо.

Надані до матеріалів адміністративної справи фотознімки, суд оцінює критично, оскільки вони не є належним та допустим доказом, так як не містять дати зйомки; назви пароплава з відображенням місця знаходження пароплава.

Отже, за таких обставин вважати протокол законним і безперечним доказом не представляється можливим, а оскільки всі сумніви повинні тлумачитись на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Крім того, ОСОБА_1 не є власником та не є капітаном даного пароплава, а тому не несе відповідальність за відвідувачів.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідност. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Відповідно до рішень ЄСПЛ у справах «Malofeyeva v. Russia» та «Karelin v. Russia» Суд зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). Отже в такому разі справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

У відповідності до положень п.1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст.ст. 7, 9, 247, 248, 279, 283, 284, 307, 308 КУпАП, суд

п о с т а н о в и в:

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: