Справа № 346/2143/20
Провадження № 3/346/1299/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 серпня 2020 року м. Коломия

Коломийський міськрайонний суд

Івано-Франківської області

Суддя Коломийського міськрайонного суду Івано-Франківської області Калинюк О.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Коломийського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , громадянку України, за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі- КУпАП),-

в с т а н о в и в :

згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 30.05.2020 р. ОСОБА_1 30.05.2020 року о 01 год. 55 хв. в с. Cопів, по вул. Січових Стрільців, Коломийського району Івано-Франківської області керувала автомобілем марки «Renault Trafic», номерний знак « НОМЕР_1 », з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах з ротової порожнини, нечітка вимова, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5. ПДР.

В судове засідання ОСОБА_1 , будучи повідомленою про час та місце розгляду справи, не з`явилась, подала письмове заперечення, в якому вказала, що своєї вини за ст. 130 ч.1 КУпАП не визнає та просить закрити провадження по справі на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу цього адміністративного правопорушення. Зазначила, що не перебувала в стані алкогольного сп`яніння, і була безпідставно зупинена працівниками поліції. Вона не відмовлялась від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі. Свідків при проведенні огляду не було. Процесуальні документи складені працівником поліції з порушеннями. Зокрема, було порушено її право на захист.

Зазначені в адмінпротоколі свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання за викликом повторно не з`явились, про причини неявки не повідомили.

Згідно ст. 9 ч.1 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Вимогами ст.252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Пояснення ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи відсутні. В протоколі відсутні підписи останньої. При цьому, відсутня відмітка про відмову від підпису та дачі пояснень. Також, відсутні підписи останньої в складеному акті огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та в направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів. В цих документах відсутні дані щодо місця і часу їх складення, які є необхідними вимогами до легітимності документів.

За таких обставин, доходжу висновку про те, що в даному випадку судове рішення не може ґрунтуватися виключно на письмових поясненнях свідків, які знаходяться в матеріалах справи, які не є власноручно написаними. Неможливість безпосереднього допиту в судовому засіданні таких свідків порушує право на захист та на справедливий суд.

Таким чином, під час розгляду справи неможливо спростувати твердження сторони захисту про відсутність вказаних свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим вважаю пояснення свідків, які містяться в матеріалах справи недопустимими доказами.

Такі обставини унеможливлюють встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з доведенням цього факту поза всяким розумним сумнівом.

Згідно ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обвинувачення повинно довести «кожний факт», пов`язаний із злочином, щоб «не існувало жодної розумної підстави для сумнівів». Правило про тлумачення сумнівів на користь обвинуваченого виступає гарантією не тільки для обвинуваченого воно служить також гарантією досягнення мети правосуддя. Завдяки даному правилу досягається об`єктивна істина, оскільки обвинувачення ґрунтується тільки на безсумнівних доказах і безспірних фактах.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07.11.2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинності, закріпленому в ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Проте, державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Отже матеріали справи не містять беззаперечних доказів винуватості особи, а дійти такого висновку виключно на змісті протоколу про скоєння адміністративного правопорушення - неможливо.

Наданими доказами, що були дослідженні під час розгляду справи , неможливо перевірити відповідність дій працівників поліції вимогам ст.ст. 256, 259, 266 КУпАП, та неможливо встановити винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, з доведенням цього факту поза всяким розумним сумнівом. Зокрема, на долученому відеозаписі не зафіксовано жодних свідків, присутніх при відмові ОСОБА_1 від огляду. Тому вказівку про цих свідків у протоколі суд вважає неприпустимою.

Тому, справу слід закрити у відповідності до п.1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 247 п.1 , 268, 283, 284, 285 КУпАП,--

П О С Т А Н О В И В:

провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в її діях складу даного адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом 10 днів з дня її винесення через Коломийський міськрайонний суд.

Суддя Калинюк О. П.