Справа № 488/2408/20
Провадження № 3/488/1031/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

14.09.2020 року м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду м. Миколаєва Т.В.Торжинська, за участю особи, яка притягується до адміністратвиної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши адміністративну справу, що надійшла з Управління патрульної поліції в Миколаївській області про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого, паспорт № НОМЕР_1 , виданий 04.06.2019 року, орган, що видав 4811,

- до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу серії БД №289879 від 21.07.2020 року, 21 липня 2020 року о 18:00 год. в м. Миколаєві по вул. Айвазовського, гаражний кооператив «Луч», ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 21099, номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В ході розгляду даної справи ОСОБА_1 заперечував обставини, що викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, зокрема пояснював, що 21.07.2020 року йому зателефонував знайомий та повідомив, що зі слів охоронця гаражного кооперативу «Луч», їх спільний товариш на ім`я ОСОБА_2 , інші анкетні дані йому невідомі, на території гаражного кооперативу керує автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Він сам в цей час перебував у дворі будинку за місцем свого проживання по АДРЕСА_2 з дружиною, та на той час вже вжив спиртне. Почувши таке повідомлення, відразу направився до автогаражного кооперативу, аби запобігти можливій шкоді, як міг би завдати його приятель ОСОБА_2 , керуючи автомобілем у стані сп`яніння. Прийшовши на місце приблизно через 5 хвилин після дзвінку на підході у гаражі, він побачив як його приятель керує автомобілем. Наздогнав він ОСОБА_3 вже біля його гаражу, той вийшов з салону у стані сп`яніння, він ОСОБА_1 забрав ключі від автомобілю, щоб завадити подальшому руху ОСОБА_3 , закрив автомобіль та відходив від нього, коли до них під`їхали працівники поліції та загородили йому подальший рух. Його звинуватили у тому, що саме він ОСОБА_4 керував автомобілем у стані сп`яніння, на що він заперечував, пояснив про обставини, з яких закривав двері автомобілю, зокрема вказував, що забрав ключі від авто у п`яного водія. Не зважаючи на ці пояснення працівники поліції, запросили двох свідків та у їх присутності склали вище вказаний протокол саме щодо нього, хоча на місці був безпосередньо водій вказаного автомобілю та його власник на ім`я ОСОБА_2 . Більш того, самі ж працівники поліції пояснювали, що прибули за телефонним повідомленням особи, про те, що водій у ібілій сорочці керує автомобілем в даному гаражному кооперативі у стані сп`яніння. Не дивлячись на те, що саме ОСОБА_2 знаходився у одязі, який підходить під опис, а він сам ОСОБА_4 , був у темно-синій футболці, працівники поліції все одно висунули вимогу до нього саме як до водія, бо він відходив від водійського місця автомобіля та мав у руках ключі.

Пояснення ОСОБА_1 повністю узгоджуються з даними відеозапису з нагрудної бодікамери працівника поліції, з якого вбачається, що працівники поліції під`їхали до автомобілю ВАЗ темно-синього кольору, в той час як ОСОБА_1 відходив від місця водія даного автомобілю. На їх питання ОСОБА_1 пояснив, що водієм є ОСОБА_2 та вказав на чоловіка у білій сорочці, який знаходився біля даного ж автомобілю. З пояснень ОСОБА_1 працівникам поліції слідує, що він лише забрав автомобіль у п`яного водія. Як додав під час судового засідання ОСОБА_1 , під словами забрав автомобіль він мав на увазі, що забрав ключі, завадивши ОСОБА_3 подальше керування. Також, згідно даних відеофіксації, працівники поліції неодноразово звертаються до іншої невстановленої особи, яка повідомляє, що є власником даного автомобілю, дана ж особа весь час заважає складанню документів та здійсненню опитування, провокує сварки з працівниками поліції. На відеозапису працівники поліції пропонують пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння особі, при цьому якій саме з відео є незрозумілим. Під час оголошення складених працівником поліції від імені свідка ОСОБА_5 пояснень, працівники поліції не називають прізвища водія, зокрема вказують дослівно «водій такий-то», не зважаючи на те, що на місці події знаходилося дві особи, які могли керувати даним транспортним засобом.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 пояснив, що дійсно власником автомобілю ВАЗ21099 номерний знак НОМЕР_3 є чоловік на ім`я ОСОБА_2 , та який вже близько двох років допускає керування автомобілем у стані сп`яніння, що він особисто бачив не один раз. 21.07.2020 року о вечірній час, коли він приїхав поставити в гараж свій автомобіль, то був запрошений працівниками поліції у якості свідка щодо відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння. Коли він був запрошений, то автомобіль Ваз 21009 вже стояв, за кермом нікого не було. Хто саме керував, він не бачив. Пояснення від його імені складені працівником поліції він не читав, та що саме оголошував у цих поясненнях працівник поліції вже не пам`ятає, оскільки складанню документів постійно заважав ОСОБА_2 , власник вище вказаного авто, який вів себе неадекватно, провокував сварки з працівниками поліції, телефонував на гарячу лінію поліції та звинувачував працівників поліції у застосуванні до нього сили. При цьому свідок уточнив, що у його присутності ОСОБА_1 автомобілем не керував. Навпаки і йому і працівникам поліції, він ОСОБА_1 пояснював, що водієм був ОСОБА_2 , а він лише забрав авто, щоб той у стані сп`яніння не накоїв біди. Інший свідок, охоронець автогаражного кооперативу, також був запрошений у якості свідка тоді, коли вже автомобіль стояв. Хто саме був водієм йому невідомо. Чому вимогу пройти огляд на стан сп`яніння висунули саме ОСОБА_1 , а не ОСОБА_3 , він не знає.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Статтею 245 КпАП України передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п. 2 Порядку «Направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою КМУ від 17 грудня 2008 р. N 1103, а також згідно п. 6 Розділу ІІ Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та Міністерства юстиції 09.11.2015 № 1452/735 - огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в уповноваженої особи Державтоінспекції МВС є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, саме: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до абз. 2 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду на стан сп`яніння, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

За диспозицією ст. 130 КУпАП саме керування транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, становить склад даного правопорушення.

Натомість сам ОСОБА_1 неоднарозово вказував, що не здійснював керування транспортним засобом, а прийшов лише забрати ключі від транспортного засобу.

Зі змісту оглянутого судом відеозапису, доданого до протоколу, не встановлено опитаної особи, мається лише запис розмови, в якій ОСОБА_1 спростовує факт керування ним транспортним засобом, а також пояснення свідків щодо керування автомобілем іншою особою.

Конституційний Суд України у пункті 3.4 Рішення від 11 жовтня 2011 року № 10-рп/2011 зазначає, що з аналізу положень міжнародних актів, не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення». У пункті 3.6 цього рішення Конституційний Суд України вказує, що відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним. У цьому ж Рішенні Конституційний Суд України поширює певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Притягнення до адміністративної відповідальності обумовлює певні обмеження щодо особи, тому складання протоколу про адміністративне правопорушення має бути лише з обґрунтованих підстав.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення на підставі належних та допустимих доказів факту вчинення певного діяння такою особою та наявність в діянні цієї особи, що є суб`єктом правопорушення, всіх обов`язкових ознак складу певного адміністративного правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи, що ОСОБА_1 заперечував сам факт керування транспортним засобом, то на підтвердження наявності у його діях складу вище вказаного адміністративного правопорушення, мав бути доведений не тільки факт відмови особи, що мала ознаки сп`яніння від проходження відповідного огляду, але й факт керування особою у такому стані транспортним засобом.

Стосовно письмових показів свідків ОСОБА_6 та ОСОБА_5 , то вони не можуть розцінюватись як допустимий доказ, так як з відео вбачається, що працівники поліції не називають прізвище, ім`я, по-батькові особи, відносно якої складаються пояснення від імені свідка, що також в судовому засіданні підтвердив свідок ОСОБА_5 , та який безпосередньо пояснив, що не бачив, хто саме керував транспортним засобом.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а наведені судом обставини не надають можливості поза розумним сумнівом встановити, що вимоги працівника поліції до ОСОБА_1 про проходження огляду на стан сп`яніння були обгрунтовано висунуті саме як до водія у зв`язку з керуванням транспортним засобом у стані, що має ознаки сп`яніння.

Враховуючи наведене, суду не надано допустимих доказів факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та, за положеннями пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутності події та складу вказаного адміністративного порушення.

Постанова може бути оскаржена через Корабельний районний суд до Миколаївського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Торжинська