ЛЕНІНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
Справа № 553/842/20
Провадження № 3/553/729/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 серпня 2020 року м.Полтава Суддя Ленінського районного суду м.Полтави Високих Марина Сергіївна, розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Алма-Ата, Казахстану, громадянина України, із вищою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця м.Полтави, громадянина України, із середньою освітою, неодруженого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в с т а н о в и в:м. Горішні Плавні

07.05.2020 о 18 год. 10 хв. у м.Полтава на перехресті вулиць Героїв Крут та Великорогізнянська ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом марки «AUDI», моделі A3, державний номерний знак НОМЕР_1 , зі сторони вул.П.Тичини, в порушення вимог п.16.13 ПДР України, здійснив поворот ліворуч, не надавши перевагу в русі транспортному засобу марки «Volkswagen», державний номер НОМЕР_2 , який рухався у зустрічному напрямку прямо по вул.Героїв Крут із сторони вул.Панянки у напрямку вул.П.Тичини, внаслідок чого допустив з ним зіткнення.

В цей же час, о 18 год. 10 хв. 07.05.2020 ОСОБА_2 , керував транспортним засобом марки «Volkswagen», державний номер НОМЕР_2 по вул.Героїв Крут у м.Полтава і на перехресті з вул.Великорогізнянська, в порушення вимог п.12.3, п.12.4 ПДР України, не вибрав безпечну швидкість руху, рухаючись зі швидкістю більшою за дозволену у межах населеного пункту, внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем марки «AUDI», моделі НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по вул.Героїв Крут та на перехресті з вул.Великорогізнянська виконував маневр повороту ліворуч.

У результаті вказаної дорожньо-транспортної пригоди обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

В судовому засіданні ОСОБА_1 винним себе визнав та підтвердив обставини, за яких сталась дорожньо-транспортна пригода, що викладені у постанові. Вказав, що причиною зіткнення було обопільне недодержання водіями вимог ПДР України.

Захисник особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 адвокат Марченко А.О. в суді ствердив про обопільну вину водіїв, за участі яких сталась дорожньо-транспортна пригода.

ОСОБА_2 в судовому засіданні свою вину у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди повністю заперечив та пояснив, що швидкість руху у межах населеного пункту не перевищував, а рухався зі швидкістю близько 60 км/год.

Заслухавши пояснення осіб, які притягуються до відповідальності, захисника Марченка А.О., оцінивши досліджені в судовому засідання докази з точки зору їх належності та допустимості, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши всі обставини справи у їх сукупності, суддя приходить наступників висновків.

Згідно із ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Орган (посадова особа) при розгляді справ про адміністративне правопорушення зобов`язаний, зокрема, з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо (стаття 280 КУпАП).

Так, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи встановлюються органом (посадовою особою) на підставі доказів у справі про адміністративне правопорушення, тобто будь-яких фактичних даних, на основі яких встановлюються зазначені обставини. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо.

У відповідності до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім пояснень ОСОБА_1 , який підтвердив обставини, за яких склалась пригода, та наполягав на раніше наданих ним письмових поясненнях щодо швидкості руху автомобілів-учасників пригоди, винуватість останнього та ОСОБА_2 підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами: даними схеми місця ДТП з переліком видимих (зовнішніх) пошкоджень транспортних засобів, письмовими поясненнями учасників пригоди, фотознімками з місця пригоди щодо взаємного розташування автомобілів, за участі яких сталась дорожньо-транспортна пригода та висновком експертного автотехнічного дослідження №18 від 30.06.2020.

Згідно із вказаним висновком, у даній дорожній ситуації дії водія ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п.10.1 та 16.13 ПДР України і знаходились, з технічної точки зору, у причинному зв`язку з даною пригодою. У свою чергу дії водія ОСОБА_2 не відповідали вимогам п.п.12.3,12.4,12.9 б ПДР України і знаходились, з технічної точки зору, в причинному зв`язку з даною пригодою.

Виходячи із змісту Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (пункти 1.3, 1.4).

У відповідності до вимог п.12.3 ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди. Пункт 12.4 вказаних Правил визначає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Згідно із п.16.13 ПДР України, перед поворотом ліворуч і розворотом водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються по рівнозначній дорозі в зустрічному напрямку прямо чи праворуч.

Вказаних вимог Правил дорожнього руху ОСОБА_1 та ОСОБА_2 обопільно не дотримались, внаслідок чого відбулось зіткнення, що спричинило пошкодження транспортних засобів. При цьому суд не бере до уваги, встановлені висновком експертного дослідження порушення інших пунктів Правил дорожнього руху, оскільки розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється виключно у межах складеного протоколу і суд не може самостійно редагувати викладену у ньому фабулу, оскільки перебиратиме на себе функції обвинувача.

В судовому засіданні ОСОБА_2 наполягав на своїй невинуватості у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та наголосив, що швидкісний режим у межах населеного пункту він не порушував і рухався зі швидкістю не більше 60 км/год.

Проте, надані ОСОБА_2 пояснення в цій частині повністю спростовуються приєднаними до справи матеріалами. При цьому заперечення ОСОБА_2 факту перевищення ним швидкості, не звільняють останнього, як учасника дорожнього руху, обов`язку негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу при виявленні перешкоди чи небезпеки для руху.

Так, згідно із план-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 07.05.2020 та виходячи з встановлених під час розгляду справи обставин пригоди, зіткнення сталось у світлу пору доби на ділянці дороги з достатньою зоною оглядовості, з огляду на що водій ОСОБА_2 , за умови дотримання ним Правил дорожнього руху, мав об`єктивну спроможність виявити небезпеку для руху та вжити відповідних заходів тощо.

За таких обставин, враховуючи фактичні обставини зіткнення, беручи до уваги досліджені докази у їх сукупності та пояснення учасників дорожньо-транспортної пригоди, суд дійшов висновку про наявність допустимих та переконливих доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 та ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, «поза розумним сумнівом».

Визначаючи вид та міру адміністративного стягнення, суд, виходячи із положень ст.23 КУпАП, зазначає, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ч.1 ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених Кодексом України про адміністративні правопорушення та іншими законами України.

Із змісту частини другою згаданої статті вбачається, що при накладенні стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність судом не враховуються.

З огляду на викладене, суд вважає, що для досягнення мети адміністративного стягнення на ОСОБА_1 та ОСОБА_2 необхідно накласти стягнення у виді штрафу в межах санкції ст.124 КУпАП України у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, оскільки саме таке стягнення буде сприяти вихованню правопорушників у дусі додержання законів України, а також запобігати вчиненню ними нових правопорушень.

Питання про судовий збір вирішено судом у порядку ст.401 КУпАП, згідно з якою у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір сплачується особою, на яку таке стягнення накладено.

Керуючись ст.ст. 40-1,283, 294 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян у сумі 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Постанова суду може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції. Апеляційна скарга на постанову суду подаються протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку оскарження.

Суддя

Ленінського районного суду м.Полтави М.С. Високих