Справа № 457/192/20 Головуючий у 1 інстанції: Марчук В.І.
Провадження № 33/811/803/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника - адвоката Палєй Юрія Аркадійовича, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 23 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 14.02.2020 року о 15:35 год. в м. Трускавець по вул. Мазепи, керував транспортним засобом Audi 100, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк апеляційного оскарження постанови судді Трускавецького міського суду Львівської області від 23 березня 2020 року, скасувати оскаржувану постанову судді та прийняти нову, якою визнати ОСОБА_1 невинним у вчиненні адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що оскаржувана постанова є незаконною , оскільки суд першої інстанції допустив суттєві порушення норм процесуального права, у постанові зазначені неправдиві дані, при цьому суд неповно, невсебічно, необ`єктивно дослідив всі обставини справи в їх сукупності та не з`ясував чи було скоєно адміністративне правопорушення, а також не з`ясував інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зазначає, що докази, які зазначені у рішенні суду першої інстанції та якими доводиться вина апелянта у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не можуть братись до уваги, оскільки складені працівником поліції ОСОБА_2 з метою зведення особистих порахунків з ОСОБА_1 .

Вказує на те, що розгляд справи здійснювався без участі апелянта, останньому не було надано можливості надати пояснення, тим самим суд позбавив його права на справедливий та неупереджений розгляд даної справи. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не оцінив і не перевірив його пояснень в результаті штучного незалучення правопорушника до розгляду даної справи.

В обґрунтування поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження, апелянт вказує на те, що розгляд справи відбувався у відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, повістки про виклик в судове засідання в суд першої інстанції ОСОБА_1 не отримував. Про притягнення його до адміністративної відповідальності апелянту стало відомо у зв`язку з відкриттям виконавчого провадження. Оскаржувану постанову апелянт отримав лише 03 червня 2020 року, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови судді Трускавецького міського суду Львівської області від 23 березня 2020 року та рахувати його з моменту отримання зазначеної постанови.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, захисника - адвоката Палєй Ю.А., перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Доводи апелянта щодо поважності пропуску строку апеляційного оскарження є обґрунтованими. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Згідно з ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, як він почав рухатись.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає і в разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.

Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п.2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 373788 від 14.02.2020 року (а.с.2), відеоматеріалами (а.с.4), рапортом СРПП № 4 ПП Трускавецького ВП Дрогобицького ВП ГУНП у Львівській області Гарасимяка В. від 14.02.2020 року (а.с.3), які знаходяться в матеріалах справи.

Як вбачається з відеозапису нагрудної камери працівника поліції, долученого до матеріалів справи, на такому в повній мірі відображено всі дії співробітників патрульної поліції, та самого ОСОБА_1 , який керував 14.02.2020 року транспортним засобом Audi 100, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та у встановленому законом порядку двічі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння з допомогою приладу «Драгер», а також від проходження вказаного огляду в медичному закладі.

При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи.

Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Щодо покликань в апеляційній скарзі про те, що розгляд справи відбувся у відсутності ОСОБА_1 , що позбавило його права на захист, то слід зазначити, що при розгляді справи в суді апеляційної інстанції таке право відновлено, разом з тим, ОСОБА_1 та його захисником Палєй Ю.А. не було надано будь-яких інших доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги апеляційний суд вважає такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Покликання апелянта в апеляційній скарзі та в судовому засіданні апеляційного суду на те, що працівник поліції Герасимяк В.О . склав протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 373788 від 14.02.2020 року відносно ОСОБА_1 з метою зведення особистих порахунків, є безпідставними, оскільки, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних відомостей щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, та оскарження таких дій і їх результатів.

Щодо посилань апелянта про те, що суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам та обставинам, то такі на думку суду є безпідставними, так як згідно постанови суду першої інстанції вбачається, що суд першої інстанції врахував докази, які містяться в матеріалах справи та інші обставини, які мали місце в даній справі.

Таким чином, докази здобуті працівниками поліції згідно встановленого законом порядку і перевірені під час розгляду в суді апеляційної інстанції в своїй сукупності дають належні підстави вважати, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, сумніву у їх достовірності, законності та належності у суду апеляційної інстанції не має.

Що стосується доводів захисника - адвоката Палєй Ю.А. наданих в суді апеляційної інстанції про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи в суді апеляційної інстанції строків, передбачених ст. 38 КУпАП, то такі є безпідставними.

Згідно ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративне правопорушення відповідно до цього Кодексу підвідомчі суду, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніше як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Враховуючи, що адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було вчинене 14 лютого 2020 року, а рішення у справі в суді першої інстанції було постановлено 23 березня 2020 року, тобто в межах трьох місяців з дня вчинення правопорушення, передбачених ст. 38 КУпАП, тому безпідставним є і закриття провадження у справі на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Відтак, апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним.

З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Трускавецького міського суду Львівської області від 23 березня 2020 року.

Постанову судді Трускавецького міського суду Львівської області від 23 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф. Романюк