П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В. за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Мельника Ф.В., іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 та його захисника - Ігнатенка В.М., розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційну скаргу на постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08 травня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 20 лютого 2020 року о 01 год. 26 хв. по пр.-ту Лобановського в м. Києві, керуючи транспортним засобом «Хюндай», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись на зелений сигнал світлофора, виконуючи поворот ліворуч, не був уважним та не дав перевагу в русі автомобілю «Форд», д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в зустрічному напрямку по головній дорозі на зелений сигнал світлофора, внаслідок чого здійснив з ним зіткнення, що призвело до пошкодження транспортних засобів, чим порушив п. 2.3 (б), 16.6 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08 травня 2020 року щодо нього, постановити нову, якою закрити провадження у справі щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Вважає, що суд першої інстанції неповно та поверхнево провів судовий розгляд, не дослідивши усіх наявних в справі доказів, не дав належної оцінки, як поясненням іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 , так і висновкам експертного дослідження № ВЕД-203/03-20 від 30 березня 2020 року та висновку спеціаліста № 39 від 30 березня 2020 року, що в сукупності, призвело до порушення норми матеріального та процесуального права, і, як наслідок - помилкового рішення у справі.

ОСОБА_1 вказує, що порушення Правил дорожнього руху саме водієм автомобіля «Ford Mustang», який рухався в лівій смузі руху свого напрямку, а не в правій, як він те зазначає, із значним перевищенням швидкості, призвело до настання дорожньо-транспортної пригоди.

Одночасно, ОСОБА_1 заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, який, на його думку, пропущений з поважних причин, з огляду на те, що повний текст судового рішення від 08 травня 2020 року був отриманий лише 14 травня 2020 року і на 11 день апеляційного оскарження постанови місцевого суду була подана апеляційна скарга.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах захисника Мельника Ф.В. на підтримку доводів клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та апеляційної скарги в повному обсязі, іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 та в його інтересах захисника Ігнатенка В.М., які заперечували проти задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження так і апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість постанови суду, вивчивши матеріали справи, переглянувши відеозапис, дослідивши доводи клопотання та апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Як наголошується в ст. 285 КУпАП, постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи.

Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Як вбачається з матеріалів справи, хоча ОСОБА_1 і був присутнім при оголошенні резолютивної частини постанови від 08 травня 2020 року, разом з тим, матеріали провадження не містять відомостей про направлення на адресу мешкання ОСОБА_1 копії повного тексту даної постанови.

А оскільки ОСОБА_1 з постановою місцевого суду щодо нього ознайомився 14 травня 2020 року, а апеляційну скаргу подав 19 травня 2020 року шляхом поштового направлення, про що свідчить відбиток поштового штемпеля на конверті (а.п. 73), то, з метою дотримання балансу між принципом правової визначеності та правом на справедливий судовий захист, можна погодитися з його проханням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 08 травня 2020 року.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом першої інстанції дотримано вказаних вимог закону під час розгляду матеріалів справи за протоколом про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 , винність якого у порушенні ним п.п.2.3 (б), 16.6 Правил дорожнього руху підтверджується дослідженими і оціненими у сукупності доказами по справі, за які настає відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 068449 від 20 лютого 2020 року, в цей день, о 01 год. 26 хв. в м. Києві, по пр.-ту Валерія Лобановського, 119-х, водій ОСОБА_1 , рухаючись на зелений сигнал світлофора, виконуючи при цьому повороту ліворуч, не був уважним та не надав перевагу в русі автомобілю «Ford Mustang», д.н.з. НОМЕР_2 , що рухався на зустріч по головній дорозі на зелений сигнал світлофора, здійснив з ним зіткнення, в результаті чого автомобілі отримали пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п.п. 2.3 (б), 16.6 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст.124 КУпАП (а.с. 1).

Згідно пояснень ОСОБА_1 , наданими ним як в суд першої інстанції. так і апеляційної інстанції, він не заперечував обставин того, що за вказаних в постанові суду обставин - часом, датою та місці, він рухався на автомобілі «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_3 , в лівій смузі руху по пр.-ту Лобановського зі сторони Південного мосту в напрямку Севастопольської площі в м. Києві з увімкненим лівим покажчиком повороту з метою здійснення поворот ліворуч на вул. Деміївську. Під час повороту ліворуч, переконавшись в безпеці свого маневру та в тому, що зустрічні автомобілі були на достатній відстані, продовжив свій маневр повороту ліворуч, але раптово відчув потужний удар в задню праву частину автомобіля, внаслідок чого його автомобіль розвернуло.

Доводи ОСОБА_1 про те, що він, за вказаних обставин, був впевнений, що і ніші водії дотримуються Правил дорожнього руху, а тому він був впевнений у безпечності свого маневру - спростовуються сукупністю досліджених доказів.

Так, інший учасник досліджуваної дорожньо-транспортної пригоди - ОСОБА_2 пояснив, що 20 лютого 2020 року о 01 год. 28 хв. керував автомобілем «Ford Mustang», д.н.з. НОМЕР_2 , та рухався, в крайній праві смузі руху, по пр.-ту Лобановського в м. Києві, з дотриманням всіх Правил дорожнього руху. Раптово, автомобіль «Hyundai Accent», д.н.з. НОМЕР_3 , не очікувано, почав виконувати маневр повороту ліворуч, не надавши йому переваги в русі, чим спровокував дорожньо-транспортну пригоду з настанням відповідних наслідків.

Винним вважає ОСОБА_1 , який виїжджав з зустрічного напрямку руху для виконання маневру наліво, в той час як він рухався по головній.

Дані пояснення водія ОСОБА_2 є спроможними, оскільки, зокрема, узгоджуються зі схемою місця ДТП, розташуванням на ньому транспортних засобів, наявністю механічних пошкоджень транспортних засобів, відтворених в додатку до схеми дорожньо-транспортної пригоди (а.п. 2), зміст якої ні ОСОБА_2 , ні ОСОБА_1 не оспорювався, відеозаписом (а.с.45), яким суд першої інстанції дав належну оцінку, прийшовши до ґрунтовного висновку про те, що зіткнення автомобілів сталося в результаті порушення ОСОБА_1 п. 16.6 Правил дорожнього руху, яким передбачено, що повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Отже, висновок суду у постанові про те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, - є правильним.

Посилання ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції на те, що при розгляді справи судом першої інстанції неповно та поверхнево проведено судовий розгляд, без дослідження усіх наявних в справі доказів, не надано належної оцінки поясненням учасників дорожньо-транспортної пригоди, то вони не є підставою для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки докази щодо встановлення наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, оцінюються судом та ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні обставин справи в їх сукупності.

Такими, що не заслуговують на увагу і спростовуються матеріалами адміністративної справи, є доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо порушення Правил дорожнього руху України саме водієм ОСОБА_2 в результаті чого і сталася дорожньо-транспортна пригода.

При цьому слід вказати, що працівники поліції, дослідивши механізм ДТП за версією водія ОСОБА_1 , знайшли її непереконливою і протокол про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 працівниками патрульної поліції - не складався.

Не можна погодитися і з доводами, викладеними в апеляційній скарзі щодо невмотивованості рішення суду першої інстанції в частині не взяття до уваги висновку експертного дослідження № ВЕД-203/03-20 від 30 березня 2020 року та висновку спеціаліста № 39 від 30 березня 2020 року.

Так, як вбачається з матеріалів справи, наявний в ній висновок спеціаліста № 39 від 30 березня 2020 року складений спеціалістом ОСОБА_3 , який має вищу юридичну та технічну освіту за спеціальністю «Захист інформації з обмеженим доступом та автоматизація її обробки», з кваліфікацією аналітика комп`ютерних систем, зі стажем експертної роботи з 2004 року.

Разом з цим, даний висновок не може вважатися належним та допустимим доказом у провадженні, який би беззаперечно, в т.ч. і доводив невинуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки даний висновок не є висновком експерта в змісті положень ст. 250 КУпАП, до того ж відомості щодо спеціаліста ОСОБА_3 в Реєстрі атестованих судових експертів - відсутні.

Що стосується висновку експертного дослідження № ВЕД-203/03-20 від 30 березня 2020 року судового експерта ОСОБА_4 , то і цей висновок не може беззастережно вказувати на наявність в діях водія ОСОБА_2 порушення Правил дорожнього руху, які б були причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди саме з вини останнього, оскільки в ньому міститься лише регламентація дій водія ОСОБА_1 та ОСОБА_2 щодо дотримання ними Правил дорожнього руху в конкретній дорожній ситуації (а. с. 29-43).

Отже, при розгляді справи суддею місцевого суду були повно, всебічно та об`єктивно з`ясовані всі обставини справи та дана їм належна оцінка, а тому доводи та підстави, за яких просить скасувати постанову судді, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Накладене на ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП адміністративне стягнення у виді штрафу - відповідає меті адміністративного стягнення та загальним засадам його накладення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити та поновити йому строк на апеляційне оскарження постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 08 травня 2020 року.

Постанову Голосіївського районного суду м. Києва від 08 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень- залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій