Справа № 487/3744/20
Провадження № 3/487/1419/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва у складі головуючого судді Павлової Ж.П., за участю секретаря Мухортіної О.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Миколаєві матеріали адміністративної справи, що надійшли із Заводського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , народився с.Крива Балка Миколаївська область, не працює, мешкає за адресою АДРЕСА_1 реєстраційний номер НОМЕР_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 27.06.2020 року серія ВАБ № 32912, 27.06.2020 року о 10 год. 08 хв. На ринку «Івушкі» на алеї біля будинку 40 по вул. Крилова, ОСОБА_1 знаходився без засобів індивідуального захисту (без маски), чим порушив п.6 постанови КМУ 395 від 20.05.2020 року.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, причину неявки суду не повідомив, про день і час розгляду справи був повідомлений належним чином, у зв`язку з чим справа розглядалась відповідно до ст. 268 КУпАП України.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Отже, об`єктивна сторона правопорушення, за вчинення якого ОСОБА_1 притягують до адміністративної відповідальності, становить порушення правил карантину.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративне правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ст.251 ч.2 КУпАП).

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Зі змісту вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що було виявлено правопорушення, яке полягає у знаходженні особи без засобів індивідуального захисту, чим порушено п.6 постанови КМУ 395 від 20.05.2020 року.

Але, в протоколі про адміністративне правопорушення та в матеріалах справи не наведені докази того, що ОСОБА_1 умисно своїми діями чи бездіяльністю вчинив таке правопорушення, не зазначена суть адміністративного правопорушення, а зазначено лише, нормативний акт, яким передбачена відповідальність, відсутні свідки події.

Крім того, матеріали справи не містять фактичних даних, на підставі яких можна б було встановити наявність у діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

За такого, будь-яких належних, допустимих та достовірних доказів, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, у справі немає.

Фото, які містяться в матеріалах справи, без зазначення дати її виготовлення, не доводить факту знаходження саме ОСОБА_1 без засобів індивідуального захисту на день та час складання протоколу.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Суд будучі органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Таким чином, з огляду на наведене, протокол про адміністративне правопорушення ВАБ № 32912/1271 від 27.06.2020 р. у такому вигляді не може бути предметом судового розгляду, оскільки викликає обґрунтовані сумніви, які відповідно до положень ст.62 ч.3 Конституції України тлумачаться на користь ОСОБА_1 .

У відповідності до положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного та враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, справа підлягає закриттю за відсутністю в діянні ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 44-3, 247 ч.1, 283, 284 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєне правопорушення за ст.44-3 КУпАП - закрити за відсутністю складу правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з моменту винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду, у строк та порядок, передбачений статтею 294 КУпАП.

Суддя Ж.П.Павлова