СОЛОМ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 серпня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Жовноватюк В.С.,

за участю представника Київської міської Держмитслужби Юрківа В.В.,.,

представника особи, що приятгується до відповідальноссті, Баранця О.В.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Білорусії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , працює водієм грейдера ДСУ №63, за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.6 ст.481 МК України,-

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про порушення митних правил №0939/10000//20 від 29.04.2020 вбачається, що , що 29 квітня 2020 року о 18 годині 58 хвилині в пункті пропуску "Виступовичі" митного поста "Овруч" Київської митниці Держмитслужби при проведенні митного контролю автобуса «NEMAN 520123 260», р/н НОМЕР_1 , що слідував з Р. Білорусь в Україну під управлінням громадянина Р. Білорусь ОСОБА_2 встановлено, що пасажиром вказаного автобуса, громадянином Р. Білорусь (нерезидентом) ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) 29.02.2020 ввезено на митну територію України в режимі «тимчасового ввезення до 20 днів» з метою «комерційного призначення» по «червоному коридору» через зону діяльності Північної митниці вантажний автомобіль марки р/н НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 і на даний час не вивезено ним за межі митної території України.

Строк тимчасового вивезення даного транспортного засобу закінчився 20.03.2020.

Відповідальність за перевищення строку тимчасового ввезення товарів встановлено ст. 481 Митного кодексу України від 13.03.2012 року № 4495-VI.

Таким чином, в протоколі зазначено, що в діях громадянина Р. Білорусь (нерезидента) ОСОБА_3 ( ОСОБА_1 ) митний орган вбачає ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 6 ст. 481 Митного кодексу України, а саме перевищення строку тимчасового ввезення автомобіля р/н НОМЕР_2 , кузов № НОМЕР_3 (реєстрація Р. Білорусь) на митну територію України більше ніж на тридцять діб.

В судовому засіданні представник митниці просив визнати ОСОБА_1 винним у порушенні митних правил за ч.6 ст.481 МК України та накласти стягнення, передбачене санкцією відповіданої частини статті.

Представник ОСОБА_1 навпаки, категорично заперечував проти притягнення останнього до відповідальності. Зауважив, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад порушення митних правил саме за ч.6 ст.481 МК України. Представник стверджував, що ОСОБА_1 не мав умислу порушувати митні правила, про що свідчать його покази в протоколі опитування в справі про порушення митних правил № 0939/10000/20 від 29.04.2020. Враховуючи вище наведене, в діях ОСОБА_1 , переконував, що відсутня вина, ним були подані усі документи, що необхідні для правильного оформлення ТЗ в режимі тимчасового ввезення та визначення строку, необхідного для закінчення транспортних операцій на території України). На підставі чого просив закрити провадження у справі.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Так, статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи інше діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він містить: об`єкт; об`єктивну сторону; суб`єкт; суб`єктивну сторону.

Без наявності одночасно усіх ознак складу адміністративного правопорушення те чи інше діяння не можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення.

Варто зазначити, що суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення охоплює вину, мотив і мету поведінки правопорушника.

Представник обгрунтовуючи свою позицію, стверджував про відсутність в діях ОСОБА_1 вини. Слід наголосити, що така позиція цілком відповідає встановленим під час розгляду справи обставинам.

Згідно із ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Зважаючи на зміст наданих в протоколі опитування пояснень, ОСОБА_1 вважав, що транспортний засіб GAZ-330232 р/н НОМЕР_4 було оформлено митним органом в режимі тимчасового ввезення на територію України терміном на 1 рік.

Будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний про строк саме тимчасового ввезення 20 днів матеріали справи не містять. На питання головуючого представник митного органу також в судовому засіданні не зміг це пояснити.

Так, у 2018-2019 роках вищевказаний ТЗ ввозився на територію Україну та був оформлений митним органом в режимі тимчасового ввезення строком до 1 року, про що Київська митниця Держмитслужби на запит суду може надати відповідне підтвердження. Мета перебування ТЗ на території України - нерегулярні перевезення працівників ВАТ «Будівельно-монтажний трест № 8» (своїх працівників) на об`єкті будівництва автодороги в Миколаївській області. У 2020 році, при перетині державного кордону, ОСОБА_1 надавалися усі необхідні документи на підтвердження щодо мети та строку перебування ТЗ в Україні.

Згідно із ч. 1 ст. 108 МК України строк тимчасового ввезення товарів встановлюється митним органом у кожному конкретному випадку, але не повинен перевищувати трьох років з дати поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення.

Тобто, при встановленні строку тимчасового ввезення, судом не було встановлено чим керувався митний орган, а головне, митним органом не надано доказів того, що ОСОБА_1 був обізнаний із таким встановленим митним органом обмеженням.

Все інше - це припущення, на яких не може грунтуватися жодне судове рішення.

З матеріалів митної справи вбачається, що ТЗ під керуванням ОСОБА_1 був оформлений в режимі тимчасового ввезення з метою «комерційного призначення».

Частиною 2 ст. 108 МК України передбачено, що строк тимчасового ввезення транспортних засобів комерційного призначення встановлюється митним органом з урахуванням того, що ці транспортні засоби повинні бути вивезені за межі митної території України після закінчення транспортних операцій, для яких вони були ввезені.

Закінчення транспортної операції згідно мети ввезення ОСОБА_1 вказаного ТЗ, не могло становити 20 днів, адже строки виконання робіт на об`єкті будівництва встановлені щонайменше до 31 грудня 2020 року (що підтверджується копіями договорів № 38-Б від 31.10.2019р., № Н-11 БШ від 01.11.2019р., протоколу № 1 від 04.11.2019р. та додатку № 3 )

Згідно із т. 11 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

Як свідчать покази ОСОБА_1 в протоколі опитування, він вважав, що строк тимчасового ввезення було оформлено митним органом строком на 1 рік.

Суд наголошує на тому, що в матеріалах справи відсутні жодні докази, які б свідчили про те, що ОСОБА_1 був належним чином поінформований митним органом про дійсний строк тимчасового ввезення (20 днів), який було призначено митним органом, та що ОСОБА_1 було надано відповідне зобов`язання щодо вчасного вивезення ТЗ за межі території України.

Також звертає на себе увагу і наступне. Так, відповідно до матеріалів митної справи, ТЗ був оформлений в режимі тимчасового ввезення 29.02.2020 Граничний строк вивезення ТЗ, встановлений митним органом - 20.03.2020.

07.04.2020 ОСОБА_1 здійснював перетин державного кордону України у зворотному напрямку до Республіки Білорусь, однак на нього протокол про порушення митних правил складено не було. Протокол про порушення митних правил № 0939/10000/20 було складено на ОСОБА_1 лише 29.04.2020, коли ОСОБА_1 у складі вахти повертався в Україну на об`єкт будівництва.

Згідно із п. 6 Типової технологічної схеми пропуску через державний кордон осіб, автомобільних, водних, залізничних та повітряних транспортних засобів перевізників і товарів, що переміщуються ними, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 451, у разі в`їзду (прибуття) осіб, транспортних засобів і ввезення товарів в Україну здійснення їх контролю розпочинається прикордонним контролем і закінчується митним контролем, у разі виїзду (вивезення) товарів з України - розпочинається митним контролем і закінчується прикордонним контролем.

Відповідно до ч. 5 п. 5 розділу ІІ Порядку виконання митних формальностей відповідно до заявленого митного режиму, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України від 31.05.2012 N 657, для забезпечення контролю за товарами, що перебувають у митному режимі тимчасового ввезення, а також обміну інформацією між митними органами стосовно таких товарів використовується ЄАІС. До ЄАІС вноситься інформація про митні формальності, що виконуються відносно тимчасово ввезених товарів, зокрема (окрім іншого) про: поміщення товарів у митний режим тимчасового ввезення; строк, установлений митним органом для реекспорту; складення протоколу про порушення митних правил. Інформація до ЄАІС вноситься посадовою особою митного органу, яким здійснюється відповідна митна формальність, невідкладно після її виконання.

Однак, митним оррганом не заперечувалось, що 07.04.2020 при виїзді с території України на ОСОБА_1 не було складено відповідного протоколу про порушення ним митних правил.

Як наголошено у ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Таким чином, складання протоколу про порушення митних правил в даному випадку порушує права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КпАП України та носить формальний характер.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст.481 МК України, а тому справа підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.471 МК України, ст.ст.9, 245, 247, 289 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в справі про притягнення громадянина Білорусії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає в АДРЕСА_1 , працює водієм грейдера ДСУ №63, до відповідальності за порушення митних правил за ч.6 ст.481 МК України,- у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: В.С. Жовноватюк