Номер провадження: 33/813/782/20
Номер справи місцевого суду: 522/5936/20
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л.В.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Томашевської К.В.,

особи, яка з`явилась до судового засідання:

-ОСОБА_1.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. на користь держави, та позбавлено його права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави.

Не погоджуючись з зазначеною постановою суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року, а провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що оскаржувана постанова місцевого суду прийнята судом з порушенням норм процесуального права, без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Скаржник посилається на невідповідність висновків суду першої інстанції фактичним обставинам справи.

ОСОБА_1 наголошує, що працівниками поліції не було дотримано вимог ст. 266 КУпАП, п. 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженою постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103, а також порушено вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України від 09.11.2015 року № 1452/735.

Як вказує скаржник, він не вживав алкоголь та наркотичні засоби, а також лікарські препарати, що могли знизити його увагу та швидкість реакції, в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують стан сп`яніння. Апелянт зазначає, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДРП18 № 335628 від 28.03.2020 року щодо ОСОБА_1 працівниками поліції не виписувалося направлення в медичний заклад на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не було запрошено жодних свідків, їх підписи у протоколі були поставлені вже поза межами події, пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , зазначених у протоколі адміністративного правопорушення, також складені поза часу події. Працівники поліції лише запропонували ОСОБА_1 проїхати у спеціалізований заклад охорони здоров`я для з`ясування наявності в нього ознак алкогольного, наркотичного сп`яніння, або вжиття лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з чим він погодився. Відеофіксацією, що надана працівниками поліції, зафіксовано саме цей факт, який підтверджує його згоду та бажання встановити його невинуватість. Однак, біля Центрального автовокзалу (в районі вул. Колонтаївської м. Одеса) працівники поліції його висадили з поліцейського автомобіля та поїхали, до спеціалізованого закладу охорони здоров`я його не довезли. Зазначений факт він розцінив як їх відмову від нібито вчиненого ним порушення, а саме їх підозри у вживанні ним алкоголю, наркотичних засобів, або лікарських препаратів.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши особу, яка з`явилась до судового засідання, апеляційний суд дійшов до висновку про задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч. 1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Ухвалюючи оскаржувану постанову від 18.05.2020 року, місцевий суд виходив з того, що вина ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Проте, погодитись з такими висновками місцевого суду не можна.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено: керування річковими, морськими або маломірними суднами судноводіями в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само передача керування судном особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова осіб, які керують річковими, морськими або маломірними суднами від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, з позбавленням права керування всіма видами плавучих засобів на строк від одного до трьох років.

Пункт 2.5 Правил дорожнього руху встановлює: водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У своїх діях поліцейські повинні керуватись положеннями КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція від 09.11.2015 року), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. №1103 (далі - Порядок), Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказ Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395 (далі - Інструкція від 07.11.2015 року).

Відповідно положень ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Пунктом 2 Інструкції від 09.11.2015 року передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Пункт 6 Інструкції від 09.11.2015 року встановлює, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно пункту 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Розділом X Інструкція від 07.11.2015 року закріплює особливості оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП.

Так, передбачено, що водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків відповідно до чинного законодавства.

Результати огляду зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів.

У разі проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я висновок про його результати долучається до протоколу про адміністративне правопорушення (у разі підтвердження стану сп`яніння).

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 335628 від 28.03.2020 року, водій ОСОБА_1 28 березня 2020 року о 13 годині 45 хвилин у місті Одесі по вул. Леонтовича, біля будинку № 10 керував скутером «Bike Power Li» НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

До протоколу про адміністративне правопорушення додані пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Згідно пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданих 28.03.2020 року, останні були свідками того, як 28.03.2020 року о 14 год. 40 хв. в м. Одеса, вул. Колонтаївська, 58, гр. ОСОБА_1 ухилявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку. Зокрема, в їх присутності відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у спеціалізованому медичному закладі чи із застосуванням приладу «Драгер» на місці.

Під час апеляційного розгляду адміністративних матеріалів відносно ОСОБА_1 апеляційним судом виконувалась спроба виклику зазначених свідків у судове засідання для надання пояснень по обставинам справи. Однак, під час сповіщення свідка ОСОБА_2 про час та місце розгляду справи через засоби телефонного зв`язку, останній пояснив, що прибути до судового засідання не може, пославшись на стан здоров`я.

У поясненнях свідка ОСОБА_3 як контактна інформація зазначено лише поштову адресу.

Судові виклики, що були надіслані апеляційним судом засобами поштового зв`язку на поштові адреси свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , повернулись до суду з відміткою пошти: «адресат відсутній».

Проте, ознайомившись з поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що були надані 28.03.2020 року та приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення, апеляційний суд критично ставиться до таких пояснень, оскільки згідно протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху ОСОБА_1 мало місце за адресою: м. Одеса, вул. Леонтовича, 10, проте, відповідно до пояснень свідків ОСОБА_1 відмовся від походження огляду на стан сп`яніння, знаходячись при цьому за адресою: м. Одеса, вул. Колонтаївська, 58.

Відповідно до п.27 Постанови Пленуму ВСУ від 23 грудня 2005 року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно ч. 1 ст. 251 КУпАП відеозапис віднесений до джерел доказів. Можливість здійснення поліцейськими відеофіксації правопорушення також відповідає вимогам ст. 30, 31 Закону України «Про національну поліцію».

Розділом III Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказ Міністерства внутрішніх справ України 18 грудня 2018 року № 1026, встановлено порядок застосування відеореєстраторів, встановлених на службових транспортних засобах.

Так, згідно цього розділу, відеореєстратор може бути встановлений усередині салону службового транспортного засобу та/або зовні для максимальної фіксації навколишньої обстановки та/або внутрішньої частини салону в спосіб, що не заважає огляду водія. Включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

В матеріалах справи наявний відеозапис з відеорегистратора патрульної машини поліцейських, з якого вбачається фіксація події на вулиці Леонтовича в м. Одесі, що мала місце 28.03.2020 року за участю ОСОБА_1 Загальна тривалість доданого до протоколу про адміністративне правопорушення відеозапису становить 59 секунд, тобто відеозапис розпочато 28.03.2020 року о 13 год. 46 хв. та завершено 28.03.2020 року о 13 год. 47 хв.

Даний відеозапис виготовлений без звукового супроводження і містить момент порушення ОСОБА_1 проїзду перехрестя на заборонений сигнал світлофора, зупинку ОСОБА_1 і початок (приблизно 20 секунд) спілкування одразу після зупинки.

Враховуючи, що зупинено було ОСОБА_1 за проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора, що сам ОСОБА_1 не заперечував і підтвердив факт складання протоколу за ст. 122 ч.2 КУпАП, немає підстав вважати, що зафіксоване на відеозапису спілкування між поліцейськими та ОСОБА_1 дійсно фіксує факт відмови ОСОБА_1 від проходження у встановленому порядку огляду на стан сп`яніння. При цьому на відеозапису не вбачається запрошення поліцейськими свідків для проведення огляду на стан сп`яніння особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Крім того, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що до протоколу додано пояснення. При цьому будь-яких посилань про відеофіксацію правопорушення, яке інкриміновано ОСОБА_1 , у протоколі не зазначено.

Під час апеляційного розгляду справи про адміністративне правопорушення в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , підтримуючи свою апеляційну скаргу, пояснив, що поліцейські зупинили його, у зв`язку з проїздом ним на скутері на червоний сигнал світлофору, разом з цим запідозрили його у перебуванні в стані алкогольного сп`яніння чи перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Однак, ОСОБА_1 зазначив, що він не перебував у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, навпаки він був готовий пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки, проте поліцейські, не надавши можливість пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки, запропонували йому пройти такий огляд у медичному закладі, на що ОСОБА_1 погодився проїхати разом з поліцейськими до закладу охорони здоров`я для проходження огляду. Однак на шляху до медичного закладу поліцейські почувши, що ОСОБА_1 по телефону викликав до медичного закладу юриста, зупинились на вул. Колонтаївській, 58 та висадили його з автомобілю, склали протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , не надавши даний протокол для ознайомлення ОСОБА_1 та надання ним пояснень до цього протоколу. Також, ОСОБА_1 засвідчив, що в присутності вказаних у протоколі свідків він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, працівники поліції спілкувались з даними свідками не у присутності ОСОБА_1 Скутер, яким керував ОСОБА_1 був залишений на вулиці Леонтовича, де також залишилася знайома ОСОБА_1 , з якою він їхав на скутері, коли його зупинила поліція. Коли його висадили в районі автовокзалу, поліцейські фактично не вжили заходів до відсторонення ОСОБА_1 від керування скутером, якщо дійсно вважали, що в нього є ознаки сп`яніння. Також не були вжиті заходи передачі скутера під керування особі без ознак сп`яніння, та яка має право керування таким транспортним засобом. Крім того, ОСОБА_1 повідомив апеляційному суду, що він не має посвідчення водія та таке посвідчення йому ніколи не видавалось, але поліцейські не склали протокол за керування транспортним засобом без права керування таким транспортним засобом.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 надав довідку від 01.07.2020 року № 31/15/5154-91, видану Територіальним сервісним центром № 5154 Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області, з змісту якої вбачається, що у відповідності до інформаційних масивів Єдиного державного реєстру МВС України, станом на 01.07.2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не отримував посвідчення водія.

Таким чином, під час дослідження при повторному розгляді матеріалів про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції, апеляційним судом встановлено наявність суперечностей між протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 335628 та поясненнями свідків від 28.03.2020 року, та за умови відсутності належним чином виконаної відеофіксації правопорушення, такі докази не можуть вважатись достатніми та належними для встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Також, місцевий суд під час розгляду справи, не врахувавши, що ОСОБА_1 не мав і не має посвідчення водія, безпідставно застосував в якості міри адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на один рік.

Між тим, згідно ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey, п. 282) зазначив, що доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Таким чином, з урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак про відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову судді Приморського районного суду м. Одеси від 18 травня 2020 року - скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе