Справа№718/1092/20
Провадження№3/718/468/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.07.2020 року м. Кіцмань Чернівецька область

Суддя Кіцманського районного суду Чернівецької області Мінів О.І., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Департаменту патрульної поліції УПП в Чернівецькій області щодо:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця за національністю, громадянина України, паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Кіцманським РС УДМС України в Чернівецькій області 04 липня 2013 року, зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого, навчається в Чернівецькому медичному університету, на 2 курсі, факультет «Медицина». за ч.1 ст. 130 КУпАП, -

У С Т А Н О В И В:

31.05.2020 о 03 год. 29 хв., водій ОСОБА_1 по трасі Н-10 220км, керував транспортним засобом Mercedes-BenzE220, реєстраційний номер НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремор рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Направитись до Чернівецького обласного наркологічного диспансеру для проходження огляду на стан сп`яніння лікарем ОСОБА_1 відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність, згідно ч.1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому не визнав, заперечив обставини вказані у протоколі. Пояснив суду, що того дня 31.05.2020 біля 04 години він відпочивав з друзями на автозаправці. А коли виїжджав із заправки - його зупинили працівники поліції. В процесі розмови йому повідомили про виявлені в нього ознаки сп`яніння, що не відповідало дійсності. Проходити запропонований огляд на місці зупинки транспортного засобу він відмовився. Бажав проїхати до лікарні для проведення медичного огляду на стан сп`яніння, однак працівники поліції не надали йому такої можливості. Не заперечив, що на місці події були свідки. Ані протокол, ані будь-які інші документи йому для підпису не надавали і він не відмовлявся від їх підпису.

Після події, працівники поліції роз`яснили про заборону здійснення подальшого руху автомобілем, а тому за кермо сів його товариш ОСОБА_2 , який продовжив керувати транспортним засобом. Вважає зупинку транспортного засобу неправомірною, як і дії працівників поліції.

Будь-який клопотань про виклик свідків в судове засідання ОСОБА_1 до суду не подав.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній письмові докази, надавши їм відповідну правову оцінку, приходжу до наступного висновку.

Так, згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням є протиправна, винна діяльність чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління.

Відповідно до вимог ст. 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданнями провад ження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності (ст. 245 КУпАП).

Статтею 8 КУпАП передбачено, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про правопорушення.

Статтею 130 КУпАП (чинною редакцією на час вчинення адміністративного правопорушення) передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції.

Крім того, пунктом 2.5 Правил дорожнього руху, передбачено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затверджений постановою Кабінету Міністрів України N 1103 від 17 грудня 2008 р.).

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: у відмові водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, повністю підтверджується зібраними та долученими до матеріалів справи доказами.

Так, згідно рапорту заступника командира взводу №2 роти №2 БУПП в Чернівецькій області Марусяк Д. від 31.05.2020 року , підставою для зупинки транспортного засобу Mercedes-Benz E220, реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 стало інформаційне звернення громадян про те, що на АЗС «Стелс» в с.Шипинці перебуває група осіб в нетверезому стані та намагається продовжити рух на автомобілях. У звязку із чим автомобіль було зупинено для перевірки відповідно до ст.35 Закону України «Про Національну поліцію». (а.с.8)

Окрім протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290363 від 31.05.2020 року (а.с.1), який складений у відповідності до вимог ст.ст. 256, 266 КУпАП, у присутності двох свідків, і у якому викладено обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та зафіксовані відповідні ознаки алкогольного сп`яніння, суду також надано Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3) відповідно до якого у зв`язку із виявленими у ОСОБА_1 ознаками: почервоніння обличчя, розширені зіниці, поведінка яка не відповідає ситуації, тремор рук, запах алкоголю із порожнини рота, останньому було запропоновано на місці пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу алкотест «Драгер», проте водій відмовився.

Такий Акт, як і протокол, підписані двома свідками: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які у своїх письмових поясненнях, долучених до матеріалів справи підтверджують дійсність обставин, викладених у вищезазначених документах, та вказують на те, що дійсно в їх присутності водій відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку за допомогою спеціального приладу на місці або проїхати до ЧОНД (а.с.5-6).

Про наявність свідків на місці події не заперечив у судовому засіданні і ОСОБА_1 . Так само, як і не клопотав про виклик даних свідків для допиту в судовому засідання, після роз`яснення судом такого його права.

Також ОСОБА_1 , у зв`язку із висловленою незгодою щодо проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, на місці зупинки, було направлено для медичного огляду до закладу охорони здоров`я, у відповідності до ст. 266 КУпАП, про що свідчить виписане Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного сп`яніння до Чернівецького обласного наркодиспансеру (а.с.4).

Зміст зазначених доказів, повністю підтверджується і долученими до матеріалів справи відеозаписами із нагрудних камер поліцейських, на яких зафіксовано обставини, які мали місце при оформленні матеріалів щодо ОСОБА_1 .

Так, із таких відеозаписів вбачається, що працівниками поліції було запропоновано на місці зупинки водію ОСОБА_1 у присутності двох свідків пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою сертифікованого спеціального приладу. Однак водій відмовляється проходити огляд. Після чого останньому запропоновано проїхати до медичного закладу для проходження медичного огляду, на що водій також відмовляється. У зв`язку із зафіксованою, у встановленому законом порядку, відмовою водія пройти огляд працівники поліції в подальшому складають відповідні процесуальні документи.

Суд звертає увагу, що долучений до матеріалів справи рапорт працівника поліції від 31.05.2020 року не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень, однак останній не суперечить зібраним у справі доказам.

Що стосується доводів особи, яка притягається до адміністративної відповідальності з приводу незаконності його зупинки та подальших дій працівників поліції, суд вважає такі необґрунтованими зважаючи на наступне.

Складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, яка спрямована на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень статті 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Разом з тим, статтею 35 Закону України «Про національну поліцію» передбачений вичерпний перелік випадків коли поліцейський може зупиняти транспортні засоби.

Так, відповідно до ч.1 та 2 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський, серед іншого, може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушивПравила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

Відповідно до ч. 3 ст.35 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису вбачається, що водію було чітко повідомлено причину зупинки та відповідну підставу, визначену ст.35 Закону України «Про національну поліцію».

Крім того, жодних доказів та документів, які б свідчили про те, що водій оскаржував такі дії працівника поліції до суду надано не було, а тому його поведінка розцінена судом, як обрана лінія захисту з метою уникнення відповідальності за вчинене.

Що стосується доводів ОСОБА_1 , викладених у його поясненнях з приводу незаконності проведеної процедури огляду водія на стан алкогольного сп`яніння та відсутності доказів та даних у протоколі про адміністративне правопорушення щодо керування ним у стані алкогольного сп`яніння, то суд вважає такі необґрунтованими та непідтвердженими, оскільки останньому ставиться у провину не факт керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а окремий склад правопорушення, визначений ст. 130 КУпАП «відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що звужують увагу та швидкість реакції», що повністю знайшло своє підтвердження у судовому засіданні.

Поряд із цим, у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження огляду, працівник поліції не може встановлювати у протоколі факт перебування особи у стані алкогольного сп`яніння, який не був визначений, а лише перераховує виявлені ознаки сп`яніння, які були підставою для огляду водія, від проходження якого останній відмовився.

Поліцейським було також дотримано процедуру відсторонення водія від керування транспортним засобом, що і не заперечив сам ОСОБА_5 в судовому засіданні, повідомивши , що автомобіль передав товаришеві ОСОБА_6 , який продовжив керувати транспортним засобом з місця події.

Крім того, згідно дослідженого у судовому засіданні відеозапису із місця події, водію ОСОБА_1 було роз`яснено те, що останній не вправі продовжувати рух та керувати транспортним засобом, оскільки у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП, не передбачено в якому саме порядку повинно бути проведено відсторонення від керування, а оскільки ОСОБА_1 відмовився від підписання будь-яких документів та надання пояснень, що не заборонено Законом, працівники поліції були позбавлені можливості відібрати у останнього відповідну розписку, чи примусити громадянина вийти із транспортного засобу, що йому належить.

Таким чином, суд вважає пояснення ОСОБА_1 , у яких останній вказує на те, що не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, такими що не знайшли свого підтвердження, зважаючи на його поведінку, яка зафіксована на дослідженому у судовому засіданні відеозаписі, з якої вбачається як водій ухиляється від проходження огляду на місці, відмовляється проходити медичний огляд в закладі охорони здоровя, а тому надані у судовому засіданні пояснення суд сприймає критично і вважає їх такими, що спрямовані на уникнення відповідальності за скоєне.

Крім того, інші доводи з приводу порушень при складанні матеріалів у справі про адміністративне правопорушення та про недоведеність вини ОСОБА_1 в порушенні вимог п. 2.5 ПДР України і відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, вважаю необґрунтованими і безпідставними та такими, що повністю спростовуються дослідженими судом матеріалами справи.

На підставі вищезазначеного, у відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, суд вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в ході судового розгляду вказаного адміністративного матеріалу, належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та визнання його винуватості.

Суд вважає, що протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків не містять істотних розбіжностей, а інші матеріали справи, зокрема долучений відеозапис з місця події, зафіксований на боді-камери поліцейських, підтверджують фактичні обставини справи.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1ст. 130 КУпАП, тобто відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

При накладенні адміністративного стягнення на правопорушника суд враховує характер вчиненого правопорушення, його особу та ступінь його вини.

Враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , відсутність обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, вважаю, що для досягнення мети виховання останнього в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним і достатнім буде накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, з позбавленням права керування транспортними засобами.

Згідно зі ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» № 3674-VI від 08 липня 2011 року, у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 420 грн. 40 коп.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 33-36, 40-1, 130, 251, 252, 256, 266, 280, 283, 284- 285, 294 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В :

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до вимог ст.307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 КУпАП, а в разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення. У разі несплати правопорушником штрафу в установлений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Постанову може бути оскаржено до Чернівецького апеляційного суду через Кіцманський районний суд Чернівецької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: О.І. Мінів