Справа № 587/1529/20
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
04 серпня 2020 рокуСумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши матеріали які надійшли від Сумського РВП ГУ НП України в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої та проживаючої в АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_1 виданий Ковпаківським РВ СМУ УМВС 02.04.1996 року,
за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-
Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, серії ВАБ 322954, 08 липня 2020 року близько 20.20 год. ОСОБА_1 за місцем мешкання в АДРЕСА_1 вчинила сварку із співмешканкою свого сина ОСОБА_2 в ході якої висловлювалася на її адресу нецензурною лайкою, погрожувала фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода її фізичному та психологічному здоров`ю.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала, пояснила, що були побутові сварки з невісткою, онак поліцію вона сама викликала і не виражалася в бік ОСОБА_2 нецензурною лайкою тим паче не погрожувала фізичною розправою.
Частиною 1 ст. 173-2 КупАП передбачено адміністративну відповідальність за вчинення насильства у сімї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоровю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження корекційної програми особою, яка вчинила насильство у сімї.
Відповідно до Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильства» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству поширюється також на інших родичів, інших осіб, які пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, за умови спільного проживання, а також на суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству.
В матеріалах справи окрім протоколу про адміністративне правопорушення серія ВАБ 322954, наявні лише пояснення самої особи, що притягується до адміністративної відповідальності.
Будь-яких доказів вини ОСОБА_1 , а саме: належних доказів свідків, речових доказів, показань технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, суду не надано.
Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Презумпцію невинуватості необхідно розглядати в загально правовому і процесуальному значеннях. Як загально-правова вимога вона визначає положення особи в суспільстві. Хоча цей принцип сформульований як кримінальний процесуальний, однак його дія виходить за рамки лише кримінального процесу. Презумпція невинуватості - об`єктивне правоположення. Це вимога закону, звернена до всіх громадян, посадових осіб, державних і громадських організацій, до суспільної думки в цілому. Такої позиції дотримується і ЄСПЛ, що у своєму рішенні від 10 лютого 1995 р. у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю.
А тому, керуючись ст. 247 ч. 1 КУпАП, суддя,-
Провадження по справі відносно ОСОБА_1 закрити, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.
Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя О.М.Черних