Провадження № 3/761/4932/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року

Суддя Шевченківського районного суду міста Києва Щебуняєва Л.Л., при секретарі - Якимів І.І., за участю: особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , прокурора Офісу Генерального прокурора Сказко Р.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві

справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Києва, громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою : АДРЕСА_1 ,

- за ч.1 ст.172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу підтримки кооперації Департаменту підтримки фермерства, кооперації та розвитку сільських територій Міністерства аграрної політики та продовольства України, будучи державним службовцем категорії «В», відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України « Про запобігання корупції», примітки до статті 172-6 КУпАП, являючись суб`єктом відповідальності, на яку поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», в порушення вимог частини 1 статті 45 даного Закону, 01 квітня 2019 року, о 16:03, несвоєчасно, без поважних причин подала щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, шляхом заповнення електронної форми на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції через власний персональний електронний кабінет суб`єкта декларування у системі Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 погодилася з протоколом про адміністративне правопорушення, складеним відносно неї за ч.1 ст. 172-6 КУпАП, пояснила,що вона з 2007 року працювала у Міністерстві аграрної політики та продовольства України. Остання займана нею посада - головний спеціаліст відділу підтримки кооперації Департаменту підтримки фермерства, кооперації та розвитку сільських територій Міністерства аграрної політики та продовольства України. З 17 вересня 2019 року вона була звільнена із займаної посади у зв`язку із скороченням чисельності та штату державних службовців. З 2010 року і до червня 2019 року вона перебувала у відпустці по догляду за дитиною. У 2019 році, до закінчення встановленого законом строку подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, вона намагалася здійснити вхід до свого особистого кабінету у системі Єдиного державного реєстру декларацій. Першу спробу вона вчинила у середині березня 2019 року,проте на той час з невідомих їй причин вона не змогла здійснити вхід до системи. У зв`язку із занятістю щодо догляду за двома малолітніми дітьми, спроби подання декларації відклала на пізніше. В подальшому, вона 30 та 31 березня 2019 року знову намагалася здійснити вхід до реєстру, але не змогла це зробити, оскільки закінчився строк дії її електронного цифрового підпису, отриманого через АЦСК ПАТ КБ «Приватбанк». Під час отримання електронного цифрового підпису їй не було роз`яснено , що він має певний строк дії. Оскільки 31 березня 2019 року був вихідним днем, тому отримати новий електронний цифровий підпис їй вдалося тільки наступного робочого дня, 01 квітня 2019 року у відділенні ПАТ КБ «Приватбанк». Після отримання 01 квітня 2019 року нового електронного цифрового підпису , вона в цей же день - 01 квітня 2019 року здійснила вхід до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування та заповнила вказану декларацію за 2018 рік та о 16 год.03 хв. успішно подала її до офіційного веб-сайту НАЗК. Стверджує,що умислу на неподання або несвоєчасне подання щорічної декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік, вона не мала.

Прокурор вважав доведеним несвоєчасне без поважних причин подання ОСОБА_1 щорічної декларації за 2018 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, яке є підставою для визнання винною та притягнення останньої до адміністративної відповідальності,передбаченої ч.1 ст. 172-6 КУпАП .

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, з`ясувавши думку прокурора, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суддя дійшов наступного висновку.

Стаття 129 Конституції України передбачає,що розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП передбачає, що завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні,чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, які пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини,що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ч.1 ст. 172-6 КУпАП відповідальність настає за несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Так,відповідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 30 січня 2018 року №44-к, ОСОБА_1 з 01 лютого 2018 року переведено на посаду головного спеціаліста відділу підтримки кооперації Департаменту підтримки фермерства, кооперації та розвитку сільських територій Міністерства аграрної політики та продовольства України, ОСОБА_1 збережено раніше встановлений 9 ранг державного службовця.

07 вересня 2007 року ОСОБА_1 прийнято Присягу державного службовця .

04 вересня 2014 року ОСОБА_1 попереджена про спеціальні обмеження, встановлені законами України «Про державну службу», «Про засади запобігання і протидії корупції», щодо прийняття на державну службу та проходження державної служби.

Згідно до наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 05 вересня 2019 року №574-к, ОСОБА_1 звільнено з посади головного спеціаліста відділу підтримки кооперації Департаменту підтримки фермерства, кооперації та розвитку сільських територій з 17 вересня 2019 року у зв`язку із скороченням чисельності та штату державних службовців , відповідно до ч.1 п.1 ст.87 Закону України «Про державну службу».

Відповідно до ст.1 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єкти декларування - особи, зазначені у пункті 1, підпункті "а" та «в» пункту 2,пунктах 4 і 5 частини 1 статті 3 цього Закону, інші особи, які зобов`язані подавати декларацію відповідно до цього Закону.

Відповідно до підпункту «в» пункту 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції» державні службовці є суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону.

Тобто, ОСОБА_1 , будучи державним службовцем, є суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції» та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією.

Частина 1 статті 45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачає, що особи, зазначені у пункті 1, підпунктах «а» і «в» пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Отже, ОСОБА_1 , обіймаючи посаду головного спеціаліста відділу підтримки кооперації Департаменту підтримки фермерства, кооперації та розвитку сільських територій Міністерства аграрної політики та продовольства України, будучи державним службовцем, зобов`язана була подати щорічну декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування за 2018 рік з 00 годин 00 хвилин 01 січня 2019 року до 01 квітня 2019 року.

Натомість така декларація була подана ОСОБА_1 01 квітня 2018 року, о 16 годині 03 хвилин, тобто несвоєчасно, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та міститься на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції, та не спростовується самою ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_1 несвоєчасно подала без поважних причин декларацію за 2018 рік особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стаття 33 КУпАП передбачає, що при накладенні стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинення нею даного адміністративного правопорушення, суд визнає визнання нею своєї провини, яка вперше вчинила проступок, за який передбачено адміністративну відповідальність, розкаялася у вчиненому.

Також враховує невеликий строк несвоєчасного подання ОСОБА_1 , яка з 2010 року до червня 2019 року перебувала у відпустці по догляду за дитиною, щорічної декларації за 2018 рік, який становить 11 годин, намагання останньої на своєчасне подання вказаної декларації.

Крім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не було встановлено в діях ОСОБА_1 будь-яких мотивів на уникнення фінансового контролю шляхом несвоєчасного подання декларації.

Такі обставини,на думку судді, суттєво знижують суспільну шкоду адміністративного проступку ОСОБА_1 .

Зазначене правопорушення в даному випадку не становить великої суспільної небезпеки, а також цим правопорушенням не було завдано збитків державним чи суспільним інтересам.

За змістом ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу,може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

При цьому зазначена норма закону не містить будь-якого переліку умов або обставин,наявність яких дозволила би судити про малозначність правопорушення ,а також застережень щодо неможливості її застосування до окремих складів адміністративних правопорушень.

Частина 2 ст.284 КУпАП передбачає, що постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору,органу досудового розслідування, а також при наявності обставин,передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Оцінюючи в сукупності дії,наслідки та ставлення ОСОБА_1 до вказаних дій,а саме конкретні обставини вчиненого адміністративного правопорушення, визнання своєї провини та щире каяття у вчиненому, з урахуванням даних,що характеризують її особу, відсутності суспільної шкідливості діяння, вважаю можливим застосування до ОСОБА_1 положень ст.22 КУпАП, звільнення її від адміністративної відповідальності у зв`язку з малозначністю вчиненого нею адміністративного правопорушення й можливістю обмежитися усним зауваженням.

Керуючись ст. ст.9, 22, 33-35, ч.1 ст.172-6, 251, 280, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :

На підставі ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.172-6 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Л.Л. Щебуняєва