справа №619/2332/20
провадження №3/619/1237/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 серпня 2020 року м. Дергачі

Суддя Дергачівського районного суду Харківської області Овсянніков В.С., розглянувши матеріал, який надійшов з Валківського ВП ГУНП в Харківській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

25.05.2020 о 5 годині 30 хвилин ОСОБА_1 керував автомобілем RENAULT MAGNUM 440, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння очей, тремтіння пальців рук. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Своїми діями ОСОБА_1 допустив порушення вимоги, встановленої п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, подав клопотання про відкладення судового засідання у зв`язку із неможливістю з`явитись через стан здоров`я та у зв`язку із зайнятістю його захисника в іншому судовому засіданні.

Суддя відмовляє в задоволенні клопотання про відкладення судового засідання з наступних підстав.

ОСОБА_1 та захисник Кривошеєнко О.Ю. повідомлялись про дату, час і місце судового розгляду направленням судових повісток (а.с. 48, 50-51, 54-55) та розміщенням оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Захисник додатково повідомлялась телефонограмою. (а.с. 49)

Правопорушником на підтвердження свого стану здоров`я надано не завірену копію довідки, у зв`язку із чим суддею вона не приймається. Щодо зайнятості адвоката в іншому судовому процесі, суддя виходить з того, що будь-яких доказів такої зайнятості не надано, а зайнятість адвоката в іншому процесі не є поважною причиною неявки в судове засідання.

Крім того, справа призначається до розгляду четвертий раз. Правопорушником та його адвокатом кожного разу подавались клопотання про відкладення судового засідання.

Правопорушник, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, жодного разу в судове засідання не з`являвся.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Суддя розцінює неявки в судові засідання як спробу ОСОБА_1 уникнути відповідальності за правопорушення шляхом затягування розгляду справи та спливу строків притягнення до адміністративної відповідальності, суддею всіляко забезпечувалась змагальність судового процесу та право ОСОБА_1 на справедливий судовий розгляд, що свідчить про дотримання основного принципу Європейського суду з прав людини - особа повинна бути почутою.

У справі «Mirovni Institut v. Slovenia» Європейський суд з прав людини відзначив, що судові розгляди мають гарантувати право на публічне слухання в розумінні §1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Винятки повинні бути виправдані особливими обставинами. Як підкреслив Суд, суспільний характер слухань захищає сторони від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю. Це також є одним зі способів підтримки довіри до судів.

У даному випадку суд забезпечив ОСОБА_1 гарантію щодо публічного розгляду справи проти нього і виняток зроблений судом щодо можливості подальшого розгляду справи без його участі із-за зловживання ним своїми процесуальними правами повністю захищає ОСОБА_1 від здійснення правосуддя таємно, без публічного контролю.

Приймаючи до уваги, що ОСОБА_1 своєчасно сповіщений про місце і час розгляду справи, вважаючи причини неявки особи до суду неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, а також беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суддя вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_1 та його захисника на підставі наявних матеріалів.

В діях правопорушника ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

За змістом ст. ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має суддею розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Протокол про адміністративне правопорушення, складений уповноваженою державою особою, і дії посадової особи, що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством не оскаржувалися, зокрема при розгляді справи судді таких даних не надано.

Згідно вимог ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, працівником поліції з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

В протоколі про адміністративне правопорушення працівником поліції зазначено, що водій в присутності двох свідків відмовився пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

Факт відмови саме ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння підтверджується письмовим поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Сам ОСОБА_1 в протоколі про адміністративне правопорушення також зазначив, що з порушенням згоден.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції або свідків було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) ОСОБА_1 не надавав.

Протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків не місять розбіжностей, а інші матеріали справи в їх сукупності підтверджують фактичні обставини справи.

Враховуючи викладене, суддя дійшов висновку що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в повному обсязі доведена дослідженими судом доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , актом огляду на стан алкогольного сп?яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та особистими поясненнями правопорушника в протоколі про адміністративне правопорушення, в яких він вину визнав.

При визначенні виду та міри стягнення, суддя враховує факт та характер скоєного правопорушення, дані про особу правопорушника, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та вважає необхідним накласти стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами в межах санкції статті.

Щодо редакції Закону, що підлягає застосуванню, суддя виходить з наступного.

Листом Касаційного кримінального суду у складі Верховного суду роз`яснено, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і карність, а також інші кримінальноправові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Доцільно взяти до уваги, що у теорії права виділяють три види дії нормативноправового акта: 1) пряма дія; 2) зворотна (ретроактивна) дія; 3) переживаюча (ультраактивна) дія.

Переживаюча (ультраактивна) дія (окремі положення нормативноправового акту продовжують свою дію навіть після втрати чинності внаслідок скасування всього нормативноправового акта чи зміни відповідної його частини). Зокрема, ультраактивність має місце тоді, коли приписи нормативно-правового акта, який діяв раніше, поширюються на нереалізовані або неприпинені на момент втрати ним чинності правовідносини, оскільки дія акта, який вводиться замість діючого раніше, поширюється лише на нові правовідносини, що виникнуть після набрання ним чинності.

Виходячи із цих положень, до осіб, які до 01 липня 2020 року вчинили керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі ст. 130 КУпАП, має бути застосовано закон, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як встановлено, ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення 25 травня 2020 року тобто під час дії попередньої редакції Закону (КУпАП), в зв`язку з чим суддя застосовує редакцію частини 1 статті 130 КУпАП, що діяла на день вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ч. 1 ст.130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, притягнутою до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим або його представником шляхом подання апеляційної скарги на протязі 10 днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області.

Суддя В. С. Овсянніков