Справа №-183/2729/20 Провадження №-3/613/349/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2020 року м.Богодухів

Суддя Богодухівського районного суду Харківської області Харченко С.М., розглянувши матеріали, що надійшли від відділу адміністративної практики Департаменту поліції Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №102029 від 29.04.2020 року, водій ОСОБА_1 29 квітня 2020 року о 21 год. 30 хв. на а/д М-29 159 км Новомосковського району Дніпропетровської області, керував транспортним засобом Chevrolеt Lacceti д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці очей, які не реагують на світло, підвищена жвавість ходьби та мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків.

В протоколі про адміністративне правопорушення серія БР №102029 від 29.04.2020 року зазначається про порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений, надав електронною поштою письмові пояснення, відповідно до змісту яких він заперечував факт перебування в стані сп`яніння на момент зупинки транспортного засобу працівниками поліції та заперечував відмову від медичного огляду, погоджувався пройти медогляд.

Дослідивши наявні матеріали справи про адміністративне правопорушення та оцінивши надані суду докази в їх сукупності, суддя приходить до наступних висновків.

Згідно зі статтею 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Статті 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 1 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 р. за № 1408/27853 (далі за текстом - Інструкція), водії, стосовно яких у поліцейських є достатні підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Підпункт 2 пункту 1 розділу ІІ Інструкції передбачає, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучається акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання.

Разом із цим, в порушення вимог статті 266 КУпАП, ОСОБА_1 фактично не відсторонено від керування транспортним засобом, що підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до пункту 2 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року (далі за текстом Порядок), огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

Вимогами пункту 3 розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів,що знижують увагу та швидкість реакції»,затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015року №1452/735 (далі за текстом-Інструкція) передбачено,що ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно з пунктом 4 розділу І зазначеної Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Відповідно до пункту 12 розділу ІІ зазначеної Інструкції, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Слід зазначити,що протокол про адміністративне правопорушення не містить пояснень особи,яка притягається до адміністративної відповідальності чи відмітки про відмову від цього, що є порушенням прав особи, передбачених ст.268 КУпАП.

Наявні матеріали не містять жодних належних та допустимих доказів на підтвердження наявності у ОСОБА_1 хоча б однієї ознаки наркотичного сп`яніння.

При цьому слід зазначити, що доданий до протоколу рапорт інспектора не є допустимим та об`єктивним доказом на підтвердження вказаного в протоколі про адміністративне правопорушення, оскільки інспектор є представником суб`єкта владних повноважень, який виконував функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху та він же склав протокол.

Вимогами пункту 7 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17.12.2008 року, визначено, що поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав.

Згідно з пунктом 8 зазначеного Порядку, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Також слід зазначити, що фактично наданий суду матеріал ґрунтується на одних даних сприйняття співробітником поліції подій та стану особи, з яких неможливо визначити наявність або відсутність правопорушення,тобто без застосування будь-яких інших фактів,доказів, які б підтверджували наявність вини та стану особи, відносно якої складено протокол.

Наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які викладені на однакових бланках, не містять у собі жодних відомостей на підтвердження у водія будь-яких ознак сп`яніння, лише посилання на відмову від проходження медогляду з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно з ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з пунктом 2статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Презумпція невинуватості особи передбачає, що обов`язок доведення вини особи покладається на державу.

Із практики Європейського суду з прав людини вбачається, що принцип презумпції невинуватості вимагає, зокрема, щоб при виконанні своїх обов`язків судді не починали розгляду справи з упередженням щодо вчинення підсудним правопорушення, у вчиненні якого він обвинувачується; тягар доведення лежить на стороні обвинувачення, і будь-який сумнів тлумачиться на користь обвинуваченого (пункт 77 рішення у справі «Барбера, Мессеге і Хабардо проти Іспанії» (Barberа, Messeguй and Jabardo v. Spain) від 6 грудня 1988 року, пункт 97 рішення у справі «Яношевич проти Швеції» (Janosevic v. Sweden) від 23 липня 2002 року).

Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння , не доведено допустимими доказами «поза розумним сумнівом».

Вина особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не підтверджується жодними належними та допустимими доказами по справі.

Також слід зазначити, що на виклики суду вказані в протоколі свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили. При цьому, діючим КУпАП не передбачено можливості ухвалення рішення про доставку свідків до суду приводом. Зазначене унеможливлює забезпечення можливості, при вказаних вище обставинах, допиту свідків судом, та подальше відкладення розгляду справи потягне за собою закінчення строку, передбаченого ч.2 ст. 38 КУпАП.

На підставі приведеного вище та приймаючи до уваги, що в ході розгляду матеріалу факт перебування ОСОБА_1 в зазначений в протоколі день час та місці з ознаками наркотичного сп`яніння та відмови від огляду на стан сп"яніння не знайшов свого підтвердження суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутні ознаки об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, відсутні порушення положень п.2.5 ПДР України, а відповідно і відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно ст.284 ч.2 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу …, а також при наявності обставин, передбачених ст. 247 цього Кодексу.

Відповідно до ст.247 ч.1 п.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Зважаючи на викладене вище, провадженні в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251,252,268,280,283,284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

п о с т а н о в и в:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до апеляційного суду Харківської області протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя