Справа № 308/4568/19
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.07.2020 м. Ужгород
Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., за участю особи, яка притягувалась до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката СпівакаО.М., потерпілих: ОСОБА_2 та його представника адвоката Куруца І.І.,СочкаМ.Ю. та її представника адвоката Сочки І.І., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення №33/4806/395/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2020.
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а провадження у справі на підставі ст.38, п.7 ст.247 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням строку для накладення адміністративного стягнення.
В апеляційній ОСОБА_5 просить скасувати постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2020щодо нього, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях вини та складу адміністративного правопорушення. Ставить питання про залучення для розгляду справи експертів авто техніківабо старшого судового експерта Закарпатського відділення Львівського науково дослідного інституту судових експертиз Демко І.М. або судового експерта Закарпатського науково дослідного експертно криміналістичного центру Маргіту В.І. у зв`язку з наявними суттєвими розбіжностями в матеріалах авто технічних експертиз. В обґрунтування апеляційних вимог вказує на незаконність постанови суду та недоведеність його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Зазначає, що за встановлених у протоколі обставин, Правил дорожнього руху України не порушував, а складений щодо нього протокол
про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи містять численні порушення законодавства, що було проігноровано судом при розгляді справи. Вказує про порушення його процесуальних прав, передбачених ст.268 КУпАП, в тому числі і його права на захист, оскільки в ході розгляду справи, суд першої інстанції жодного поданогоним та його захисником клопотання не розглянув, натомість розглядав та задовольняв клопотання опонентів у справі - ОСОБА_2 та його представника ОСОБА_6 . Також вказує на те, що у справі були призначені та проведені три авто технічні експертизи, жодна з яких не встановила в його діях порушень Правил дорожнього руху України, які перебували б в причинному зв`язку з дорожньо- транспортною пригодою, що поставлена йому в провину. Не дивлячись на це, суд першої інстанції, безпідставно ставлячи під сумнів такі висновки експертів та проявляючи упередженість, призначив повторну експертизу, за висновками якої розбіжність з результатами попередніх висновків, експерт пояснив недосвідченістю попередніх експертів та небажанням їх встановлювати обставини справи, що і було покладено в основу судового рішення. На його думку, під час розгляду справи, своїми діями суддя перешкоджав роботі експертів, чим вплинув на результати розгляду справи, оскільки відмовив у задоволенні клопотання експерта ОСОБА_7 Б. ОСОБА_8 про надання додаткових даних для об`єктивного висновку, не вчиняючи жодних дій для встановлення таких даних. Також зазначає, що суд першої інстанції спотворив зміст попередніх висновків експертів, зокрема, висновоки: №124 від 25.05.2018, №10/206 від 06.09.2018, №2746 від 05.07.2019, оскільки всупереч зазначених висновків, суд вказав про те, що він мав технічну можливість для уникнення зіткнення, хоча така можливість висновками встановлена не була, а питання щодо порушення правил зупинки та стоянки водія автомобіля Опель Астра, д.н.з. НОМЕР_3 недосліджувалось. Звертає увагу і на те, що згідно складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, йому у провину ставилось порушення п.п.12.1, 12.3, 11.4 Правил дорожнього руху України, однак суд першої інстанції, за наслідками розгляду цього протоколу, вийшов за його межі, самостійно визначивши вину у зовсім інших пунктах Правил дорожнього руху України п.12.4 та п.12.9. Зазначені обставини та допущена неповнота судового розгляду на його думку, свідчать про недотримання судом першої інстанції практики Євопейського суду з прав людини, викладеної у рішенням «Малофєєва проти Росії» від 30.05.2013 та «Карелін проти Росії» від 20.09.2016, п.24 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» про неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, у зв`язку з чим постанова суду є необґрунтованою, незаконною та підлягає скасуванню.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Співака О.М., які підтрималиподану апеляційну скаргу, пояснення потерпілих: ОСОБА_2 , його представника - адвоката Куруца І.І., Сочки М.Ю. та її представника адвоката Сочки І.І., які заперечили щодо задоволення апеляційної скарги ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.
Відповідно до вимог ст.280 КУпАП при розгляді справи суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суд першої інстанції вказаних вимог закону дотримався та прийшов до обґрунтованого висновку про наявність у ОСОБА_9 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, підтверджується сукупністю зібраних по справі, досліджених суддею місцевого суду та наведених у постанові доказів, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №052293 від 30.05.2018, схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 11.05.2018; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_2 , висновком експерта № 1-24/02 від 24.02.2020, що складений судовим експертом ОСОБА_12 , а також фотоматеріалами.
Згідно висновку судово - автотехнічної експертизи №1-24/02 від 24.02.2020 вбачається, що у досліджуваній дорожній обстановці у діях водія автомобіля VolkswagenPassat, реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 вбачається невідповідності вимогам п.п. 12.4, 12.9 і 12.3 Правил дорожнього руху України.
У досліджуваній дорожній обстановці у діях водія автомобіля VolkswagenPassat реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , вбачаються невідповідності вимогам п.п. 12.4, 12.9 і 12.3 Правил дорожнього руху України. Ці невідповідності у діях водія автомобіля VolkswagenPassat реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 , перебувають у причинному зв`язку з даною пригодою.
Пунктом 12.4 Правил дорожнього руху визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.
Пунктом 12.3 Правил дорожнього руху визначено, що у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.
Пунктом 12.9 (б) Правил дорожнього руху визначено, що водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 , 3.31 або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.
При оцінці зібраних по справі доказів, з урахуванням вищенаведеного, апеляційний суд уважає, що вимоги КУпАП та інші нормативно-правові акти, при збиранні та фіксуванні таких, порушені не були.
При розгляді справи про адміністративне правопорушення цим доказам суд дав належну оцінкута вірно кваліфікувавдії ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП, а тому доводиостанньогов апеляційній скарзі про неповноту судового розгляду, є необґрунтованими і такі відхиляються.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що висновок експерта містить значні розбіжності в результатах досліджень з попередніми, апеляційний суд вважає необґрунтованими з наступних підстав.
Висновоксудово автотехнічної експертизи№ 1-24/02 від 24.02.2020зроблений виходячи з наданих на дослідження матеріалів справи про адміністративне правопорушення (протоколу про адміністративне правопорушення, схеми ДТП, пояснення водія ОСОБА_1 , пояснення потерпілого ОСОБА_2 , схемою додаткового огляду місця пригоди, фотозображенням пошкоджених автомобілів учасників ДТП.,4 CD диски з відеозаписами з камер спостереження,), а тому такий свідчить про те, що при своєчасному виконанні вимог п.12.3 Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 мав технічну можливість уникнути зіткнення шляхом гальмування, що ним зроблено не було.Попереднійвисновоксудово автотехнічної експертизи№2746 від 05.07.2019 також підтверджує дані обставини.
Разом з тим, апеляційний суд враховує і те, що зазначені у висновку № 2746 від 05.07.2019,який виконано згідно постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.05.2019розбіжності із висновками у даній справі мотивовано тим, що експерт ОСОБА_13 був позбавлений можливості за наданими вихідними даними вирішити питання, чи мав водій автомобіля VolkswagenPassat реєстраційний номер НОМЕР_1 ОСОБА_1 технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем ВАЗ. Дані роз`яснення експерта були оцінені судом першої інстанції в сукупності з іншими доказами.
Крім того, експерти попереджалися про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку та за відмову від надання висновку за ст.ст.384, 385 КК України, а тому суд першої інстанції обґрунтовано взяв до уваги зазначений висновок. Підстави для визнання зазначеного висновку неналежним доказом відсутні.
З врахуванням викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції обгрунтовано і правильно поклав в основу свого рішення висновок експерта № 1-24/02 від 24. 02. 2020, як такий, що узгоджується із наявними даними в матеріалах справи про адміністративне правопорушення.
З цих же підстав та враховуючи ненадання жодного переконливого доказу, який би вказував на помилковість висновку експерта, апеляційний суд не знаходить підстав для задоволення клопотання апелянтапро залучення для розгляду справи експертів авто техніків або старшого судового експерта Закарпатського відділення Львівського науково дослідного інституту судових експертиз Демко І.М. або судового експерта Закарпатського науково дослідного експертно криміналістичного центру Маргіту В.І.
Доводи ОСОБА_14 про те, що судом питання щодо порушення правил зупинки та стоянки водія автомобіля Опель Астра, д.н. НОМЕР_3 недосліджувалось, не може бути прийнято до уваги, оскількипротокол про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАПскладено лише ОСОБА_15 , а щодо водія автомобіля «ОпельАстра» ОСОБА_10 протокол не складався, тому з`ясування вказаних обставин суперечить вимогам ст. 280 КУпАП, а отже, встановлення вини водія ОСОБА_10 виходить за межі протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП.
Відтак, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, апеляційний суд розцінює як форму захисту і намаганням уникнути адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки такі спростовуються дослідженими у судовому засіданні вищенаведеними доказами, які узгоджуються між собою, і які суд вважає належними, допустимими, достовірними та достатніми у даній справі.
Пунктом 7 статті 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.
З оскаржуваної постанови вбачається, що на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 судом першої інстанції 23.03.2020, закінчилися строки передбачені ст. 38 КУпАП.
А тому, апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанціїобгрунтовано закрив провадження в справі відносно ОСОБА_1 у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення.
Порушень вимог закону допущених судом першої інстанції, які б були підставою для скасування рішення суду, апеляційний суд не вбачає, а відтак приходить до висновку про необхідність залишення апеляційної скарги без задоволення, а постанову суду, без змін.
При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; що суд, за відсутності обґрунтованих клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати будь-яких свідків, тощо; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу, у тому числі про витребуваннядоказів, не заявлялось.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-
П О С Т А Н О В И В:
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 23.03.2020, якою провадження в справі за ст. 124 КУпАП щодо ОСОБА_1 , якою закрито на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП провадження у зв`язку із закінченням передбаченого ст. 38 цього Кодексу строку накладення адміністративного стягнення, - без змін.
Постанова набираєзаконноїсилинегайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: