Справа № 471/372/20
Провадження №3/471/208/20
Номер рядка звіту 156
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"15" липня 2020 р.

Суддя Братського районного суду Миколаївської області Скарницька І.Б., за участю секретаря Романчук О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Братського ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого по АДРЕСА_1 , протягом року до адміністративної відповідальності не притягувався,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

встановив:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117015 від 02.05.2020 року, 02.05.2020 року близько 21 години 45 хвилин по провул. Новий в смт. Арбузинка Миколаївської області водій ОСОБА_1 керував т/з Сабур, д/н НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Результат тесту алкотестеру Драгер становить 0,70 ‰.

У судове засідання не з`явився ОСОБА_1 , про дату, час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи (ч. 1 ст. 268 КУпАП).

Суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки він неодноразово повідомлявся про розгляд справи та за практикою ЄСПЛ «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Олександр Шевченко проти України" (974_256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та "Трух проти України" (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року)».

Дослідивши матеріали справи, встановлено наступне.

Вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), зобов`язують водіїв на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У свою чергу, порядок огляду, тобто, виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції регулюється Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Зокрема, згідно п.2 Розділу І вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); 2) лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я) (п.п.6,7 Розділ 1 Інструкції).

Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків (п.6 Розділу 2 Інструкції)

Відповідно ж до пункту 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14(із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 року), судам слід ураховувати, що стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли останній почав рухатись.

Так у цьому випадку суд установив, що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу алкотестеру «Драгер», результат якого становив - 0,70 ‰.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» зі змінами, внесеними згідно із Законом № 321-IX від 03.12.2019, який набирав чинності з 01.07.2020, із положення ст. 130 КУпАП було виключено, зокрема та в тому числі, диспозицію щодо адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Разом з тим, вищевказаним нормативно-правовим актом Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1 «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», якою було встановлено кримінальну відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння, що карається штрафом від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років.

Надалі, Законом України № 720-ІХ від 17.06.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих атів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції виключено з числа кримінальних проступків, віднесено до категорії адміністративних правопорушень.

Згідно ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 КУпАП закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Частино 2 ст. 9 КУпАП передбачено, що адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Отже, усі правопорушення фактично мають однакову юридичну природу, проте за своїм характером поділяються на ті, які тягнуть за собою адміністративну відповідальність та ті, які тягнуть собою кримінальну відповідальність.

Стаття 58 Конституції України визначає, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

При цьому, законодавець чітко визначив, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, за умови посилення, пом`якшення або скасування відповідальності за адміністративні правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діяв під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції Закону України № 2617-УІІІ від 22.11.2018, яка діяла на час вчинення ОСОБА_1 правопорушення), керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Станом на день розгляду адміністративної справи у суді, а саме 15.07.2020, протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ 117015 від 02.05.2020 правопорушником не оскаржений, тобто є чинним.

Дані обставини підтверджується письмовими даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 117015 від 02.05.2020 року; поясненнями свідків - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .

Тож, усі надані суду докази, у їх сукупності, підтверджують обставини, що підлягають доказуванню у справі, як то, щодо часу, місця та способу вчинення адміністративного правопорушення.

Отже, суд сприймає їх як належні, оскільки вони прямо і непрямо підтверджують існування/відсутність обставин, що підлягають доказуванню у цьому провадженні і мають для нього значення, а також допустимими, так як підстав вважати, що вони отримані з порушенням встановленого законом порядку немає.

З огляду на вищевказане, суддя вважає, що в судовому засіданні в ході слухання справи доведено вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП (в редакції чинній на момент вчинення адміністративного правопорушення).

При визначенні виду та розміру адміністративного стягнення суддя, у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, врахував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, дані про особу правопорушника, який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, посвідчення водія не отримував, вважає, що в судовому засіданні в ході слухання справи доведено вину ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому, з урахуванням усіх обставин вважає необхідним призначити, передбачене санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, покарання у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», стягнути із ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 283-284 КУпАП, суддя

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним в скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити покарання штраф у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок.

Штраф стягнути на користь держави - отримувач коштів: Братс.УК/Братський р-н/21081100 , код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37278537, банк отримувача: Казначейство України (ел.адм.подат.), рахунок отримувача: UA0014081.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок на користь держави - отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Миколаївського апеляційного суду через Братський районний суд Миколаївської області.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення.

Суддя - Скарницька І.Б.