Справа № 750/4724/20
Провадження № 3/750/1482/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року Деснянський районний суд м. Чернігова в складі:
головуючого судді - Самусь Л.В.,

за участю секретаря - Бублик Т.М.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , старшого інженера технічної частини в/ч НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , за ч.3 ст. 172-20, ч.4 ст. 172-11 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

03.06.2020 о 10:30 год. ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_2 (територія військової частини НОМЕР_1 ), в умовах особливого періоду, в стані алкогольного сп`яніння, а саме стійкий запах алкоголю з ротової порожнини, згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу №97, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП.

Крім того, 01.06.2020 близько 09:00 год. під час проведення шикування особового складу в пункті дислокації військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ) виявлено відсутність майора ОСОБА_1 , який того ж дня о 09:00 год. самостійно повернувся до військової частини НОМЕР_2 , тобто у військовій частині НОМЕР_1 майор ОСОБА_1 був відсутній на службі та проводив час на власний розсуд у період з 09:00 год. 01.06.2020 року по 09:00 год. 03.06.2020 року, чим скоїв правопорушення, передбачене ч.4 ст. 172-11 КУпАП.
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, незважаючи на те, що про розгляд справи сповіщався належним чином та завчасно. Жодних заяв та клопотань, щодо відкладення розгляду справи від особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, до суду не надійшло, таким чином це дозволяє суду розглянути справу у відсутність цієї особи, оскільки положення ст. 268 КУпАП не містять вимоги щодо обов`язкової участі означеної особи при розгляді справи в суді.

До заяви про розгляд справи за його відсутності у попередні судові засідання надав письмові пояснення, відповідно до яких з протоколами він не згоден. Так, зокрема з протоколом КІЧРН №179 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 172-11 КУпАП він не погоджується, оскільки має регламентований робочий день, після закінчення якого повертається до місця постійного проживання поза межами території військової частини. 01 та 02 червня 2020 року він дійсно не вийшов на роботу, у зв`язку з поганим самопочуттям, не повідомивши про це командування військової частини, але самовільно він місце служби не залишав, хоча у лікувальному закладі, відрядженні чи відпустці він не був. Однак, вважає, що викладені у протоколі обставини справи не відповідають диспозиції ч.3 статті 172-11 КУпАП, оскільки неприбуття на військову службу після вихідних днів та самовільне її залишення не є тотожними поняттями. Таким чином, як на його думку, невчасне з`явлення на роботу (до місця служби) не містить складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 172-11 КУпАП, а підлягає дисциплінарному стягненню згідно ЗУ «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України». З протоколом КІЧРН №180, складеним за військове правопорушення, передбачене ч.3 ст. 172-20 КУпАП, він також не згоден, оскільки вважає, що при його складанні була порушена «Інструкція про організацію патрульно-постової служби Військовою службою правопорядку у Збройних Силах України», Акт огляду №97 не має дати складання такого та взагалі не зрозуміло на якій правовій підставі службові особи використовують дану форму Акту, затвердженого спільним наказом МВС та МОЗ України для проведення огляду водіїв, при цьому самовільно заміняючи деякі графи, а в порушення п.7 Глави 3 Розділу VІІІ вказаної вище Інструкції, не було складено та вручено йому висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння. Більш того, такий огляд було проведено не в закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення, а в матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про наявність у ст. п-к ОСОБА_2 спеціальної освіти або проходження останнім тематичного удосконалення і що такий має право проводити медичний огляд. До того ж, в неупередженості свідка ОСОБА_3 , який зазначений у протоколі, він має сумніви. Також зазначає, що сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки йому на ознайомлення не надали, копії свідоцтва Управління стандартизації, кодифікації та каталогізації про повірку законодавчо врегульованого засобу вимірювальної техніки до матеріалів справи не долучено. Зазначено в поясненнях також й про те, що на сьогоднішній день чинним законодавством не встановлений кількісний показник вмісту алкоголю в крові або у парах видихуваного повітря, коли особа однозначно вважається такою, що знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, а згідно спільного наказу, цифровий показник технічного засобу більше 0,2 проміле алкоголю в крові є лише підставою для установлення стану алкогольного сп`яніння шляхом медичного огляду особи. Встановлення стану сп`яніння встановлюється уповноваженою особою за сукупністю ознак, зокрема, стану свідомості особи, мовної здатності, показників пульсу, артеріального тиску, показників технічних засобів, темпу дихання, вегетативно-судинних реакцій, тремтіння рук і повік, тощо. Згідно квитанції аналізатора вмісту парів алкоголю о 10 годині 47 хвилин результат склав 2,08 проміле. На роботі він алкогольні напої не вживав, допускає, що після вживання алкоголю напередодні ввечері могли бути в нього залишкові наслідки, але не такий аномально високий показник, що викликає певні сумніви у достовірності показів приладу. Також, звертає увагу суду, що протоколи, акт та заяву про розгляд справи без його участі та визнання вини від 03.06.2020 були підписані ним під психологічним тиском. З огляду на все викладене, просить суд закрити провадження в даній справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Опитаний в судовому засіданні в якості свідка офіцер відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку капітан ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_3 пояснив, що дійсно ним складались зазначені протоколи про адміністративне правопорушення. Під час складання ОСОБА_1 погоджувався з обставинами вчинення ним зазначених правопорушень, йому надавалися сертифікати, також він погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці. В разі, якщо б він не погодився пройти огляд на місці, вони б відвезли його до лікарні, проте він погодився на проходження огляду на місці, а відповідно до інструкції особі пропонується пройти огляд на місці і лише в разі відмови пропонується пройти такий огляд у лікаря. Також вказав, що у ОСОБА_4 пройшов відповідне навчання та має сертифікат, який підтверджує, що він взяв участь та успішно оволодів програмою тренінгу «Діагностика та менеджмент алкогольної та наркотичної інтоксикації в умовах АТО». Щодо посилань ОСОБА_1 на написання ним заяви про визнання вини під психологічним тиском, то це не правда, жодного тиску на нього не було, він добровільного надав таку заяву та пояснення, заперечень не висловлював.

Не дивлячись на заперечення ОСОБА_1 своєї вини, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 172-20, ч.4 ст. 172-11 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами, поясненнями офіцера відділення організації охорони, патрульно-постової служби, розшуку та діяльності Військової служби правопорядку капітан ІНФОРМАЦІЯ_2 капітан ОСОБА_3 , а також дослідженими матеріалами справи протоколом КІЧРН №180 про військове адміністративне правопорушення від 03.06.2020 р., де викладені обставини цього правопорушення, Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціального технічного засобу №97, тестом на алкоголь №589 від 03.06.2020, протоколом КІЧРН №179 від 03.06.2020, довідкою №396 від 01.06.2020 про невихід на службу без поважних причин військовослужбовця ОСОБА_1 та довідкою №399 від 03.06.2020 про його повернення на службу, письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 03.06.2020, копією сертифіката на ім`я ОСОБА_4 , копією свідоцтва про ідентифікацію виробника (постачальника) продукції для Збройних Сил України №445, копією Сертифікату затвердження типу засобів вимірювальної техніки, копією Свідоцтва про державну реєстрацію №9085/2009 та додатку до нього, копією свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (чинне до 22.08.2020).

Всі вищезазначені докази узгоджуються між собою, не суперечать іншим об`єктивним доказам по справі, підстав вважати, що ОСОБА_3 будь-яким чином зацікавлений у розгляді справи або мав б підстави обмовити особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, у судовому засіданні не встановлено.

Разом з тим, приведений вище аналіз доказів по справі змушує суд критично віднестись до письмових пояснень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, які суперечать встановленим судом обставинам.

Об`єктивні докази, які б спростовували вину ОСОБА_1 , суду надані не були.

Тобто, дослідивши докази по справі, враховуючи, як письмові пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, так і свідка, суд приходить до висновку, що знайшло своє підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог статей 11, 16, 49, 241 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статей 1-4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, його вина у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 172-20, ч.4 ст. 172-11 КУпАП, доведена наданими та перевіреними у судовому засіданні доказами.

Разом з тим, відповідно до ч.2 ст. 38 КУпАП адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні не пізніше як через три місяці з дня його виявлення.

Відповідно до ч.4 ст. 38 КУпАП, у разі закриття кримінального провадження, але за наявності в діях порушника ознак адміністративного правопорушення, адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через місяць з дня прийняття рішення про закриття кримінального провадження.

Відповідно до п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На момент розгляду справи 14.09.2020 року зазначені строки закінчились, будь-яке поновлення, продовження чи зупинення перебігу таких строків КУпАП України не передбачено, а тому суд не може накласти на особу адміністративне стягнення, в зв`язку з чим провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Виходячи з вимог ст. 284 КУпАП при прийнятті рішення в результативній частині постанови необхідно викласти тільки одне з передбачених цією статтею рішень, чи про накладення адміністративного стягнення, чи про закриття справи, а в даному випадку - про закриття справи.

Керуючись ст.ст. 1, 7, 9, 23, 38, 247 ч. 1 п. 7, 284 п. 3, 294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст. 172-20, ч.4 ст. 172-11 КУпАП, та на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП закрити провадження в справі у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення до Чернігівського апеляційного суду.

Суддя Л.В. Самусь