Справа № 212/4389/20
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
16 липня 2020 року м. Кривий Ріг
Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Колочко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли з УПП в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» помічником машиніста, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1
за ст. 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ОСОБА_1 13 липня 2020 року подав до суду письмове клопотання, в якому просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в якому зазначив, що 16 червня 2020 року інспектором ППП ОСОБА_2 було складено відносно нього протокол за скоєння адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП. Вказав, що при складанні даного протоколу та оформленні матеріалів йому не були роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, інспектор не надала йому можливості ознайомитися з матеріалами справи. Зазначив, що працівниками поліції було порушено процедуру огляду на встановлення стану сп`яніння, у протоколі поліцейськими не було вказано жодних конкретних ознак сп`яніння виявлених безпосередньо у нього, ці ознаки також не називалися свідкам. Також зазначив, що в порушення вимог Інструкції поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу під його керуванням не проводився огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, при цьому працівники поліції не пояснювали причину відмови в проведенні такого огляду. Зазначив, що з письмових пояснень свідків, доданих до матеріалів справи не зрозуміло від якого саме огляду він відмовився, також ці пояснення не можуть бути належними доказами вчинення ним правопорушення, у зв`язку з тим, що ці свідки не допитувались безпосередньо в судовому засіданні, та не попереджалися про відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень. Крім того зазначив, що ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» передбачений виключний перелік підстав для зупинки транспортного засобу, однак законних підстав для зупинки транспортного засобу під його керуванням у працівників поліції не було, також такі підстави не вказані в протоколі про адміністративне правопорушення складеному відносно нього, ці підстави не зазначені і в рапорті поліцейського. При цьому огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній у стані сп`яніння з точки зору ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію» не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, тому вважає, що обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від нього пройти огляд на стан сп`яніння були відсутні. Також вказав, що в матеріалах справи відсутні докази виконання вимог ч.1 ст. 266 КУпАП, щодо відсторонення від керування транспортним засобом, при складанні протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що у винуватість йому ставиться відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з підстав наявності в нього ознак сп`яніння. Просив суд визнати процедуру огляду та встановлення стану сп`яніння такою, що проведена з порушеннями, визнати протокол про адміністративне правопорушення таким, що складений з порушенням вимог ст. 256 КУпАП, огляд таким, що проведений з порушеннями вимог Інструкцій, протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №145726 просив скасувати, провадження у справі закрити за відсутністю складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
В судовому засіданні особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснені права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП та зміст ст. 63 Конституції України.
В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП не визнав, підтримав свої доводи викладені в письмовому клопотанні, та просив закрити провадження у справі з підстав, викладених в ньому. Крім того, суду пояснив, що йому не були роз`яснені його права при складанні протоколу, його не відсторонювали від подальшого керування транспортним засобом.
В судовому засіданні були досліджені матеріали справи, а саме:
протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 145726 від 16.06.2020, складений стосовно ОСОБА_1 ;
направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КЗ «КПНД» ДОР» від 16.06.2020 о 04.51 годині, відповідно до якого на огляд направляється водій транспортного засобу ОСОБА_1 . Зазначено, що у результаті огляду, проведеного поліцейським виявлені ознаки сп`яніння: тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. У відповідній графі вказано, що огляд за допомогою спеціального технічного засобу не проводився. Також в графі «результати огляду» вказано, що огляд не проводився;
копія постанови серії ЕАМ №2692074 від 16.06.2020, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 126 КУпАП, і накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 425 грн.;
відеозапис з бодікамери та відеореєстратора від 16.06.2020.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , ретельно дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, оцінюючи зібрані та досліджені докази в їх сукупності, приходжу до такого висновку.
Відповідно до статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи записів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно статті 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Так, відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає, зокрема, у випадку відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Згідно п. 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
В той же час, ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», передбачений виключний перелік підстав для зупинення транспортного засобу.
Так, відповідно до частини першої вказаної статті, поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: 1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху; 2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; 3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; 4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; 5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; 6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; 7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху; 8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; 9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.
Відповідно до частини другої вказаної статті поліцейський зобов`язаний проінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті.
Огляд водія з метою виявлення чи перебуває останній у стані сп`яніння відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» не може бути підставою для зупинки транспортного засобу, так як не може бути візуально встановлено поліцейським під час руху транспортного засобу.
Згідно ч.2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
Ч.3 ст. 266 КУпАП передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Отже, проведенню огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я має передувати проведення такого огляду на місці.
Пунктом 1 Розділу ІІ Інструкції № 1452/735 встановлено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Таким чином, під час розгляду справи, судом не встановлені обставини, визначені законом, які давали поліцейському право вимагати від ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння.
Суд також не приймає як доказ постанову серії ЕАМ № 2692074 від 16.06.2020 про накладення стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 126 КУпАП, оскільки цей доказ не може слугувати доказом вини ОСОБА_1 , оскільки не містить фактичних даних, які підлягають доказуванню у справі про адміністративне правопорушення та інших обставин, які мають значення для розгляду справи.
Отже, в матеріалах справи відсутні будь-які докази виконання вимог зазначених норм закону при складанні відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, незважаючи на те, що у винуватість ОСОБА_1 ставиться відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння з підстав встановлення наявності у нього ознак алкогольного сп`яніння.
Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно ст.ст. 9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.
Враховуючи, що провадження у справі про адміністративне правопорушення здійснюється судом в межах фактичних обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , а вихід за вказані межі є недопустимим, суд приходить до висновку, що зібрані по даній справі докази не підтверджують існування обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення відмову ОСОБА_1 пройти огляд на встановлення стану сп`яніння саме в установленому законом порядку, як передбачає диспозиція статті 130 ч. 1 КУпАП.
Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.
У рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони обвинувачення, що цілком відповідало нормам російського законодавства, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується). Суд зауважує, що рішення у справі «Карелін проти Росії» набрало законної сили.
У відповідності до положень ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Підсумовуючи викладене, на думку суду, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 № 145726 від 16.06.2020 відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не знайшли свого об`єктивного підтвердження належними, допустимими, достатніми та достовірними доказами, а, враховуючи, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, це дає підстави суду дійти до висновку про недоведеність наявності в діях водія складу вказаного адміністративного правопорушення, а тому справа підлягає закриттю.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене, а також обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, вважаю за необхідне закрити провадження у вищевказаній справі в зв`язку з відсутністю в діях водія ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
На підставі наведеного, керуючись ст. 62 Конституції України, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст. ст. 130 ч.1, 245, 251, 252, 280, 283-285 КУпАП, суд
п о с т а н о в и в:
провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. В. Колочко