Справа № 278/1667/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2020 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Буткевич М.І., розглянувши матеріали, які надійшли з військової прокуратури Житомирського гарнізону, про притягнення до адміністративної відповідальності
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , прапорщика,
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Вікторія Пирятинського району Полтавської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, мешканця АДРЕСА_2 ,
ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженця м. Хорол Полтавської області, громадянина України, військовослужбовця військової служби за контрактом військової частини НОМЕР_1 , старшого солдата, мешканця АДРЕСА_2 ,
за ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення (КУпАП),

В С Т А Н О В И В:

21 червня 2020 року близько 22 години військовослужбовець військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_1 , перебуваючи в добовому наряді (варті) названої військової частини начальником варти, в порушення вимог ст. 168 та абз 2. ст. 213 Статуту гарнізонної та вартової служб Збройних Сил України (далі Статут) самовільно (без наказу або відповідного дозволу чергового частини або його помічника) залишив місце несення служби особовим складом варти вартове приміщення добового наряду вартових з охорони складів ракетно-артилерійського забезпечення військової частини НОМЕР_1 , що дислокується в АДРЕСА_3 , попрямувавши до штабу військової частини, а близько 23 години того ж дня повернувся до місця несення служби.
В судовому засіданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнали. ОСОБА_1 пояснив, що у вказаний день та час він разом із ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували у складі варти у вартовому приміщені добового наряду вартових з охорони складів ракетно-артилерійського забезпечення військової частини НОМЕР_1 . Близько 22 години по внутрішньому службовому зв`язку зателефонував помічник чергового по в/ч прапорщик ОСОБА_4 та повідомив, що відбувається напад на чергову частину. Після отриманого дзвінка ОСОБА_1 попросив у старшого солдата ОСОБА_2 ключі від його власного автомобіля та наказав старшому солдату ОСОБА_3 слідувати за ним до чергової частини. Прибувши до території військової частини, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 побачили біля штабу близько 20 солдат строкової служби, деякі серед яких, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, виражали своє невдоволення з приводу харчування та відсутності стрибків з парашутом. При цьому були присутні черговий по частині капітан ОСОБА_5 , черговий по роті сержант ОСОБА_6 , черговий по прапорщик ОСОБА_7 та черговий фельдшер ОСОБА_8 . В подальшому близько 23 години ОСОБА_1 разом з ОСОБА_3 повернулися до вартового приміщення.
Старші солдати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 підтвердили пояснення ОСОБА_1 . ОСОБА_2 наголосив, що не залишав вартового приміщення, а лише надав ОСОБА_1 в користування свій автомобіль. ОСОБА_3 підтвердив, що тільки він за наказом ОСОБА_1 поїхав разом з ним до штабу військової частини. Аналогічні пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 надали прокурору військової прокуратури.
Свідок ОСОБА_9 , т.в.о. начальника штабу військової частини НОМЕР_1 пояснив, що ввечері того дня він перебував вдома та до нього зателефонував помічник чергового по частині ОСОБА_4 і повідомив, що у військовій частині військовослужбовці строкової служби вжили спиртні напої та намагаються вчинити напад на старшого лейтенанта ОСОБА_10 . Доповів про дану подію начальнику штабу А2900, наказу про виклик варти не давав.
Свідок ОСОБА_11 пояснив, що він з 21 по 22 червня 2020 року ніс службу черговим частини. Увечері 21 червня близько 20 військовослужбовців строкової служби, серед яких близько 5 були з явними ознаками алкогольного сп`яніння, влаштували дебош, відмовлялися виконувати свої обов`язки, обступили помічника чергового частини ОСОБА_4 та відповідального ОСОБА_10 , висловлювали невдоволення з приводу проходження ними військової служби. Через деякий час на автомобілі ОСОБА_2 приїхали начальник варти ОСОБА_1 та вартовий ОСОБА_3 , при цьому він, ОСОБА_11 , ніяких команд про виклик варти не надавав. Розбіжність із своїми поясненнями, наданими військовій службі правопорядку 23.06.2020, з яких вбачається, що разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 прибув і помічник начальника варти старший солдат ОСОБА_2 , свідок ОСОБА_11 пояснити не зміг.
Свідок ОСОБА_4 , пояснив, що у той день він ніс військову службу помічником чергового по частині. Під час вищевказаної події він зробив зауваження військовослужбовцям строкової служби, які нецензурно лаялись у бік відповідального ОСОБА_10 . Однак останні вели себе агресивно, почали погрожувати та висловлюватися в бік свідка нецензурною лайкою, а військовослужбовці стокової служби ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які перебували з явними ознаками алкогольного сп`яніння, висловили намір обеззброїти свідка. Для запобігання цьому ОСОБА_4 зачинився в приміщенні чергового та зателефонував до начальника вартових ОСОБА_1 якому повідомив про можливий напад, проте ніяких команд варті як помічник чергового частини не надавав. В подальшому перебував в приміщенні чергового та з вартових нікого не бачив.
Свідки ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 (військовослужбовці строкової служби військової частини НОМЕР_1 ) пояснили, що у той вечір вони разом з іншими військовослужбовцями строкової служби вирішили висловити своє невдоволення з приводу умов проходження військової служби, харчування та відсутності стрибків з парашутом. Висловлюючи свої невдоволення начальству, до них під`їхав автомобіль, що належить ОСОБА_2 , з якого вийшли вартові складу РАО, а саме прапорщик ОСОБА_1 , старший солдат ОСОБА_2 та старший солдат ОСОБА_3 . В подальшому старший солдат ОСОБА_3 наніс удари ОСОБА_15 та ОСОБА_16 , ОСОБА_17 намагався нанести удари ОСОБА_12 , а ОСОБА_18 в цей час ніяким чином не реагував на дії вартових. Крім цього додали, що ніякого нападу на чергову частину військової частини ніхто із військовослужбовців строкової служби не здійснював.
Заслухавши пояснення особі, які притягаються до адміністративної відповідальності, пояснення свідків, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов наступного висновку.
Диспозицією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП передбачено відповідальність за самовільне залишення військової частини або місця служби військовослужбовцем тривалістю до десяти діб, вчинене в умовах особливого періоду.
Відповідно до ст.ст. 168, 169 Статуту склад варти розміщується у вартовому приміщенні. Ніхто із складу варти не може залишати вартове приміщення без дозволу начальника варти. Начальнику варти заборонено виходити з вартового приміщення, крім випадків: зарядження (розрядження) зброї, зміни чатових, перевірки несення ними служби або за їх викликом, а також у випадку якогось порушення чи стихійного лиха в районі об`єкта, що охороняється (доповідає про це черговому варт або його помічникові) (абз. 2 ст. 213, абз. 2 ст. 100 Статуту). У випадку нападу на об`єкти, що охороняються, начальник варти зобов`язаний викликати варту командою «За зброю» (ст. 191 Статуту). Про всі надзвичайні події у варті начальника варти зобов`язаний негайно доповісти черговому військової частини (ст. 194 Статуту).
Аналізуючи викладене, суддя вважає встановленим, що 21.06.2020 близько 22 години вечора особовий склад варти військової частини НОМЕР_1 : начальник варти прапорщик ОСОБА_1 та вартові ОСОБА_19 й ОСОБА_17 (останні без зброї) залишили вартове приміщення та на машині останнього прибули до штабу частини. При цьому суд не бере до уваги пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_19 та ОСОБА_2 про те, що останній не залишав вартового приміщення , оскільки такі пояснення спростовуються послідовними поясненнями свідків ОСОБА_12 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 , які бачили, як ОСОБА_17 вийшов із автомобіля разом із ОСОБА_1 та ОСОБА_19 . Крім того, суддя вважає, що начальник варти прапорщик ОСОБА_1 сигналу про напад на чергового частини або інші об`єкти, що охороняються, не отримував, оскільки як вбачається з пояснень помічника чергового частини прапорщика ОСОБА_4 , він повідомив ОСОБА_1 лише про можливий напад, проте варту він не викликав. Крім того, ОСОБА_1 команди «За зброю» особовому складу варти не надавав, тобто не розцінював сигнал прапорщика ОСОБА_4 як напад на чергового по частині (його помічника). Таким чином, виходячи із названих положень Статуту, прапорщик ОСОБА_1 як начальник варти самовільно (без визначених Статутом підстав або дозволу чергового по частині) залишив місце несення служби вартове приміщення добового наряду вартових з охорони складів РАО військової частини НОМЕР_1 під час дії особливого періоду, який розпочався з моменту набрання чинності указом Президента України від 17.03.2014 № 303. Таким чином, прапорщик ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Разом з цим, з протоколів відносно вартових ОСОБА_19 та ОСОБА_2 вбачається, що вони також разом із ОСОБА_1 у вказаний час самовільно залишили місце служби вартове приміщення. Проте, як вбачається з обставин справи, вони діяли за наказом свого безпосереднього начальника начальника варти ОСОБА_1 , а тому в силу ст. 169 Статуту мали право залишити вартове приміщення, що виключає їх відповідальність за самовільне залишення місця служби.
Призначаючи вид стягнення, суддя враховує характер вчиненого діяння, особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ступінь вини і майновий стан останнього, та вважає за доцільне призначити стягнення у виді штрафу. Зважаючи на те, що ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності притягається вперше, суддя вважає за можливе призначити адміністративне стягнення у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
На підставі п. 12 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" ОСОБА_1 підлягає звільненню від сплати судового збору.
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 245, 247, 283-285 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 150 (ста п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 2550 (дві тисячі п`ятсот п`ятдесят) гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 172-11 КУпАП, стосовно ОСОБА_3 та ОСОБА_2 закрити за відсутністю в їх діянні складу адміністративного правопорушення.
На постанову суду протягом 10 днів з дня її винесення може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Житомирський районний суд Житомирської області.
Строк звернення до виконання протягом трьох місяців.

Суддя: М.І. Буткевич