Справа № 130/449/20
Провадження № 33/801/468/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Шепель К. А.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , розглянувши ад-міністративну справу в межах апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, фізичної особи-підприємця, проживаючого по АДРЕСА_1 , за частиною пер-шою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 346390, складеного 16 лютого 2020 року о 22.55 годині у м. Вінниці по вул. Київській, 92 інс-пектором взводу № 1 роти № 1 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Тка-ченком А. Н., 16 лютого 2020 року о 22.30 годині у м. Вінниці по вул. Київській, 90 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «KIA Sorento», державний номерний знак НОМЕР_2 ), з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алко-голю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів, почервоніння обличчя. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, допустивши таким чином порушення ви-мог підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідаль-ність за частиною першою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного право-порушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП та накладено на ньо-го адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200,00 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто із ОСОБА_1 420,40 гривень судового збору.

Не погоджуючись з постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_1 оскар-жує її в апеляційному порядку, просить поновити йому строк на апеляційне оскар-ження, оскільки він пропущений ним у зв`язку із введенням на території України ка-рантинних заходів. Такі мотиви скаржника пропуску ним строку на оскарження судо-вої постанови слід визнати сумнівними, враховуючи можливість у ОСОБА_1 на-правити скаргу поштою або електронним зв`язком.

Згідно норм статті 289 КУпАП скаргу на постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня її винесення. У разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлений органом, правомочним розглядати скаргу.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 як особи, яка притягується до адмініст-ративної відповідальності, дослідивши матеріали справи про адміністративне право-порушення, переглянувши її у межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження постанови судді Жмеринського міськрайонного суду Вінниць-кої області від 02 квітня 2020 року підлягає задоволенню. Такий висновок зроблений судом виключно з метою визначеності правильності чи помилковості притягнення скаржника до адміністративної відповідальності. Суд визнає доцільним розглянути апеляційну скаргу по суті оскарження постанови суду першої інстанції, поновивши ОСОБА_1 пропущений ним строк для оскарження.

Скаржник просить оскаржувану постанову суду першої інстанції скасувати, про-вадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у його діях складу адміністратив-ного правопорушення, вважає оскаржувану постанову суду винесеною за невідповід-ності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та проце-суального права. ОСОБА_1 у власній скарзі вказує, що він дійсно відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, однак поліцейськими йому було запропонова-но або ж у їх супроводі проїхати у медичний заклад, або самостійно пройти огляд на стан сп`яніння у Вінницькій обласній лікарні ім. Пирогова, не надавши при цьому на-правлення на огляд та не зазначивши час, протягом якого він мав звернутися до ме-дичного закладу. У Вінницькій обласнійї лікарні ім. Пирогова йому було роз`яснено, що огляд на стан сп`яніння проводиться у Комунальному закладі «Вінницький облас-ний наркологічний диспансер «Соціотерапія». За повідомленням цього закладу від 17 лютого 2020 року № 235 о 01.50 годині за самозверненням був проведений огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння за допомогою приладу Алкотест 6820 та встановле-на відсутність у нього стану алкогольного сп`яніння, результат 0,00‰. Скаржник вка-зує на порушення поліцейськими порядку направлення водія для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки нормами законодавства передбачене обов-язкове оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповід-ного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду. Якщо після оформлення направлення водій транспортного засобу відмовляється від прохо-дження медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Однак у матері-алах справи відсутнє направлення ОСОБА_1 на огляд з метою виявлення стану сп`яніння, що свідчить про порушення процедури огляду, недійсність такого огляду, відповідно про відсутність підстав для притягнення його до адміністративної відпові-дальності.

Апеляційний суд, переглянувши дану адміністративну справу згідно з вимогами статті 294 КУпАП у межах доводів та вимог апеляційної скарги, вважає, що апеляцій-на скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду першої інстанції - без змін з огляду на наступне.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій на вимогу поліцейського повинен в установленому порядку пройти медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відповідаль-ність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотич-ного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх ува-гу та швидкість реакції, а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповід-но до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швид-кість реакції.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а та-кож про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилився від ог-ляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати у протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є під-ставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Проходження такого огляду регламентовано Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 09 листопада 2015 ро-ку № 1452/735, зареєстрованою у Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 ро-ку за № 1413/ 27858.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 346390, складеного 16 лютого 2020 року о 22.55 годині у м. Вінниці по вул. Київській, 92 інс-пектором взводу № 1 роти № 1 БУПП у Вінницькій області лейтенантом поліції Тка-ченком А. Н., 16 лютого 2020 року о 22.30 годині у м. Вінниці по вул. Київській, 90 водій ОСОБА_1 керував автомобілем «KIA Sorento», державний номерний знак НОМЕР_2 ), з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алко-голю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів, почервонін-ня обличчя. Від проходження огляду у встановленому законом порядку водій відмо-вився у присутності двох свідків. До протоколу додані пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16 лютого 2020 року, зі змісту яких вбачається, що водій ОСОБА_1 на пропозицію працівника поліції від проходження медичного ог-ляду за допомогою приладу «Драгер» та в лікаря-нарколога для визначення стану сп`яніння відмовився. Також доданий рапорт поліцейського ОСОБА_4 від 16 лю-того 2020 року, де вказується, що під час несення ним служби спільно із лейтенантом поліції ОСОБА_5 у складі екіпажу Юнкер 104 за порушення правил дорожнього руху близько 22.30 години був зупинений автомобіль «KIA Sorento», державний номерний знак НОМЕР_2 ), під керуванням ОСОБА_1 . Під час спілкування з водієм у нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порож-нини рота, порушення мови та координації рухів. Водієві було запропоновано у вста-новленому законом порядку пройти освідування за допомогою приладу «Драгер» або у лікаря-нарколога у Комунальному закладі «ВОНД «Соціотерапія», на що він відмо-вився на місці зупинки у присутності свідків, через що відносно нього був складений протокол про адміністративне правопорушення.

З аналізу статей 251, 252 КУпАП слідує, що доказами в справі про адміністратив-не правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адміністратив-ного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган ( посадова осо-ба ) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіривши постанову суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги ОСОБА_6 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, апеляційний суд вважає, що викладений у постанові суду першої інстанції висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого части-ною першою статті 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є закон-ним, обґрунтованим і повністю підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення від 16 лютого 2020 року серії ДПР18 № 346390, складеним уповноваженою особою з дотриманням вимог, передбачених статтями 254-256 КУпАП, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3 , відеозаписом з нагрудної камери поліцейсь-кого.

Апеляційний суд вважає необхідним зазначити, що об`єктивним доказом належ-ного виконання у встановленому законом порядку процедури огляду особи на стан сп`яніння є відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксу-вання фактів та доказів, які засвідчують вчинення правопорушення. Так згідно відео-запису з нагрудної камери поліцейського, доданого до матеріалів справи, достеменно убачається, що працівниками поліції неодноразово пропонувалося ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у тому числі і у медичному закладі, на що останній неодноразово відмовлявся у присутності свідків. Крім того сам ОСОБА_1 під-тверджував, що вживав алкогольні напої вранці ( протокол про адміністративне пра-вопорушення складений о 22.55 годині ), на що поліцейськими роз`яснювалася гра-нична допустима норма алкоголю в організмі людини до 0,2‰, якої з урахуванням проміжку часу від вживання ОСОБА_1 алкоголю уже можливо і не буде ви-явлено за результатами дослідження. Не зважаючи на ці обставини, ОСОБА_1 від проходження огляду остаточно відмовився.

Твердження скаржника про те, що матеріали справи не містять направлення на ог-ляд водія на стан сп`яніння, що, на його думку, свідчить про порушення порядку про-ведення огляду, апеляційний суд розцінює як такі, що ґрунтуються на власному хиб-ному тлумаченні положень закону.

Відповідно до пункту дванадцятого Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані нарко-тичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті третьому розділу I цієї Інструкції, такі водії підлягають огляду на стан сп`яніння. Згідно пунктів шос-того, сьомого цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспо-живстандартом ( далі - спеціальні технічні засоби ); лікарем закладу охорони здоров`я ( у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерсь-кого пункту, який пройшов спеціальну підготовку ). У разі відмови водія транспорт-ного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортно-го засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні право-порушення.

Як убачається із матеріалів справи працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, проїхати з ними до медичної установи для проведен-ня відповідного огляду, проте ОСОБА_1 відмовився, тому направлення не видава-лося і поліцейські не забезпечували доставку скаржника до найближчого закладу охорони здоров`я. Окрім цього відповідно до Порядку направлення водіїв транспорт-них засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотич-ного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх ува-гу та швидкість реакції, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та згаданої уже Інструкції вони не містять положень про обов`язок працівників поліції вручати таке направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у разі відмови водія від його проходження.

Таким чином з матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння. Ці обставини він без-посередньо сам підтверджує і у своїй апеляційній скарзі, що охоплюється об`єктив-ною стороною частини першої статті 130 КУпАП.

Наведені в апеляційній скарзі аргументи скаржника не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді цієї адміністративної справи норм матеріального чи процесуального права, не спростовують правильний висновок судді суду першої інстанції, оскільки вина скаржника у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи. З урахуванням наведеного посилання в апеляційній скарзі на необхідність за-криття провадження у справі за відсутності в діях скаржника складу правопорушен-ня апеляційний суд вважає необґрунтованими та не знаходить підстав для їх задово-лення.

Апеляційний суд вважає необхідним також зазначити, що розгляд адміністратив-ної справи відносно ОСОБА_1 здійснений судом першої інстанції ґрунтовно, об-єктивно, справедливо, неупереджено, у послідовний спосіб, із застосуванням виключ-но правового підґрунтя процедури, визначеної КУпАП. Відтак апеляційний суд ви-знає відсутніми підстави для скасування пзаконної останови судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження по-станови судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 02 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною першою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко