Справа № 164/298/20 Провадження №33/802/331/20 Головуючий у 1 інстанції:Невар О. В.
Категорія:ч. 1 ст. 130 КУпАП. Доповідач: Денісов В. П.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Денісов В.П., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 09.04.2020 щодо нього, -

В С Т А Н О В И В:

Зазначеною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з накладенням на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постановою судді ОСОБА_1 визнаний винним у тому, що він 23 лютого 2020 року, біля 3 години 10 хвилин, на вул. Луцька в смт. Маневичі Волинської області, керував автомобілем „Мерседес", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п.2.9 а Правил дорожнього руху.

У поданій апеляційній скарзі та доповненнях до неї ОСОБА_1 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Стверджує, що оскаржувана постанова судді є незаконною, необґрунтованою та не відповідає фактичним обставинам справи. Звертає увагу, що він не був водієм автомобіля, про що ствердили в судовому засіданні місцевого суду свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також вбачається з відеозапису, який міститься у матеріалах справи, відповідно до якого працівники поліції підійшли до припаркованого автомобіля, він перебував на пасажирському сидінні автомобіля та разом з свідками ОСОБА_3 та ОСОБА_4 повідомили працівників поліції, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом. Суд першої інстанції взяв до уваги письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та відеозапис, на якому вони дають пояснення поліцейському. Судом залишено поза увагою, що дані свідки є неповнолітніми, на момент відібрання пояснень їм було 16 та 17 років відповідно. При цьому не враховано, що відповідно до ст. 33 Закону України "Про національну поліцію" проведення опитування неповнолітніх допускається тільки за участю батьків (одного з них), іншого законного представника або педагога. Відповідно до відеозапису вбачається, що поліцейський з`ясував дані про їх особи, їх вік, та відбирав пояснення у цих свідків у нічний час доби без участі їх батьків чи законних представників. Незважаючи на початкові пояснення свідка про те, що за кермом не перебував ОСОБА_1 , а інша особа, працівник поліції неодноразово здійснював на свідка ОСОБА_4 психологічний тиск, а саме, погрожував притягненням її до кримінальної відповідальності, притягненням її батьків до адміністративної відповідальності, а також направлення повідомлення до учбового закладу, де вона навчається, що зумовить в подальшому притягнення її до дисциплінарної відповідальності. У зв`язку з такими обставинами, неповнолітня ОСОБА_4 , перебуваючи під тиском, змінила свої пояснення та повідомила, що за кермом був ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, доходжу висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча про час, дату та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яка міститься в матеріалах справи, а також телефонограмою. Жодних клопотань від нього про відкладення розгляду справи не надходило.

А тому відповідно до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Відповідно до п.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Згідно з ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Суддя при розгляді справи про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП вказаних вимог закону дотримався.

Висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме, керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у передбаченому законом порядку, належно дослідженими і оціненими судом доказами у їх сукупності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 219146 від 23 лютого 2020 року (а.с.1), висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №24 від 23 лютого 2020 року (а.с.2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 (а.с.4, 5 ), відеозаписом (а.с.13) та іншими матеріалами справи.

Процедура проведення огляду на визначення в особи стану алкогольного сп`яніння повністю відповідає вимогам нормативно-правових актів, які регламентують це питання.

Відповідно до змісту ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкції), якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану алкогольного сп`яніння у водія транспортного засобу (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів; порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Так, оскільки у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, працівник поліції мав право запропонувати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан сп`яніння.

У відповідності до вимог ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Доводи ОСОБА_1 про те, що за кермом транспортного засобу перебував не він, а інша особа, є необґрунтованими.

Так, відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 23 лютого 2020 року, 23.02.2020, біля 3 год. 10 хвилин, на вул. Луцька в смт. Маневичі Волинської області, вони їхали автомобілем «Мерседес», реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , яким керував саме ОСОБА_1 , вказаний автомобіль зупинили працівники поліції, інших осіб в автомобілі не було (а.с.4-5).

Крім того, на відеозаписі з бодікамери поліцейського зафіксовано, як свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вказують, що в автомобілі крім них та ОСОБА_1 більше нікого не було (а.с.13).

Пояснення свідка ОСОБА_3 , які вона надала в суді першої інстанції, про те, що за кермом транспортного засобу був не ОСОБА_1 , а його брат ОСОБА_2 , є необґрунтованими, оскільки спростовуються її ж письмовими поясненнями від 23 лютого 2020 року, які вона надала безпосередньо після вказаної події, відеозаписом з бодікамер працівника поліції, поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також постановою про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 380845 від 23 лютого 2020 року.

Також свідок ОСОБА_3 в суді першої інстанції вказувала, що будь-якого тиску зі сторони працівників поліції щодо неї не застосовувалось.

В судове засідання апеляційного суду викликались свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак, будучи належним чином повідомленні поштовим зв`язком про виклик до суду, вказані особи на розгляд справи не з`явились.

Допитаний судом першої інстанції в якості свідка працівник поліції ОСОБА_5 , показав, що 23 лютого 2020 року о 03 год 10 хв на вулиці Луцька в смт.Маневичі зупинено автомобіль «Мерседес» р.н.з. НОМЕР_1 . В автомобілі знаходились водій ОСОБА_1 та пасажири - ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .. Пасажири перебували на передньому сидінні, а керував автомобілем саме ОСОБА_1 .. Оскільки у водія були ознаки алкогольного сп`яніння, тому було проведено його огляд на стан сп`яніння в Маневицькій ЦРЛ. В лікарні було встановлено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Категорично заперечив, що автомобілем керувала інша особа.

Отже, вказані пояснення працівника поліції підтверджуються протоколом про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , висновком щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 , відеозаписом, постановою серії БАА № 380845 від 23 лютого 2020 року, та повністю спростовують доводи апеляційної скарги про невинуватість ОСОБА_1 у вчинення право рушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, у зв`язку із керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом без посвідчення водія та у зв`язку керуванням транспортним засобом в якому не освітлювався правий габаритний ліхтар, останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126, ч.2 ст.122 КУпАП, про що свідчить постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАА № 380845 від 23 лютого 2020 року (а.с.7).

Вказаною постановою повністю встановлено той факт, що 23.02.2020, о 03 год 10 хв в смт Маневичі, по вул..Луцька саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом з р.н.з. НОМЕР_1 (а.с.7).

Таким чином вказаною постановою повністю спростовуються пояснення як самого ОСОБА_1 , так і свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , дані ними в суді першої інстанції, про те, що ОСОБА_1 не керував вищевказаним транспортним засобом.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не керував транспортним засобом, повністю спростовуються вищенаведеними доказами, та розцінюються як намагання останнього уникнути адміністративної відповідальності.

Доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції опитали свідків у даній справі без участі батьків чи педагога, жодним чином не спростовують сукупність інших доказів у справі, якими в повній мірі доведено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Врахувавши всі обставини по справі та дослідивши всі докази, місцевий суд прийшов до обґрунтованого висновку, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Призначаючи адміністративне стягнення, суддя в повному обсязі дотримався даних вимог закону, тому обґрунтовано визначив ОСОБА_1 безальтернативне адміністративне стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень із позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

З огляду на наведене, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі ОСОБА_1 , апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Маневицького районного суду Волинської області від 09.04.2020 щодо нього - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського

апеляційного суду В.П. Денісов