Провадження № 3/761/4398/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 серпня 2020 року суддя Шевченківського районного суду міста Києва Рибак Микита Анатолійович розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції Національної поліції України відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 541223 від 15 травня 2020 року, ОСОБА_1 28.02.2020 року о 05 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Некрасівській, 6 в м. Києві порушив пункт 12.1 ПДР, не врахував дорожньої обстановки, щоб мати змогу безпечно керувати транспортним засобом і постійно контролювати його рух, здійснив наїзд на припаркований праворуч автомобіль «Skoda» державний номерний знак НОМЕР_2 , що призвело до пошкоджень обох транспортних засобів.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 541232 від 15 травня 2020 року, ОСОБА_1 28.02.2020 року о 05 год. 50 хв., керуючи автомобілем «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 по вул. Некрасівській, 6 в м. Києві, був причетний до ДТП з автомобілем «Skoda» державний номер НОМЕР_2 , місце ДТП залишив.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, зазначив, що не був причетний до ДТП та в цей час взагалі не керував автомобілем.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повідомив, що 27.02.2020 відпочивав разом з ОСОБА_1 з 05-ї до 06-ї години ранку вони були разом, ОСОБА_1 ніде не їздив.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Так, зі змісту ч. 1 ст. 9 КУпАП, невід`ємною ознакою складу адміністративного правопорушення є вина особи у його вчиненні, яку зумовлює, зокрема, наявність реальної можливості не вчинити дії або відвернути наслідки, які складають об`єктивну сторону правопорушення.

Згідно із поясненнями ОСОБА_1 наданих в судовому засіданні, останній зазначив, він в цей час не керував автомобілем та не вчиняв дорожньо-транспортної пригоди.

Положенням ст. 124 КУпАП встановлено, що до адміністративної відповідальності можуть бути притягнуті учасники дорожнього руху, які порушили правила дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно з п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23 грудня 2005 року суб`єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь-яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому, пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушення Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, якщо в діях особи відсутній склад адміністративного правопорушення.

Відповідно до вимог ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgmentof 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку та на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення підлягає застосуванню положення ст. 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Так, під час розгляду справи за доказами, що містяться в матеріалах справи не встановлено, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 28.02.2020 року о 05 год. 50 хв., та не доведено, що останній був причетний до вказаного ДТП.

Приєднані до матеріалу про адмінстративне правопорушення пояснення ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не вказують на те, що ОСОБА_1 керував автомобілем «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 в день скоєння ДТП 28.02.2020 року, а містять показання з чужих слів про те, що ОСОБА_1 скоїв адмінстративне правопорушення.

Ніхто із вказаних осіб не бачив особисто, щоб ОСОБА_1 керував вказаним транспортним засобом під час дорожньо-транспортної пригоди.

Будь-яких доказів передання керування транспортним засобом «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 на законних підставах ОСОБА_1 матеріали справи не містять.

Згідно наданої суду інформації, транспортний засіб «Ford», державний номерний знак НОМЕР_1 належить ОСОБА_7 ..

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Таким чином, у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбачений ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, в зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути почато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях особи.

Керуючись ст.ст. 9, 247 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

СУДДЯ М.А. РИБАК