Житомирський апеляційний суд
Справа №177/442/20 Головуючий у 1-й інст. Вдовиченко Т. М.
Категорія ч.1ст.130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року м.Житомир

Суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., особи, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого водієм в ТОВ «Імператор Смак», м. Вишневе, Київської області,

в с т а н о в и в :

Постановою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Відповідно до постанови, 10.04.2020 року о 08:20 год. на 131-му км траси Н-11 Криворізького району, Дніпропетровської області водій ОСОБА_1 в порушення п. 2.5 ПДР України керував автомобілем Isuzu NQR 71R, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, активна жвавість рухів, тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку на визначення стану наркотичного сп`яніння у медзакладі КЗ «КПНД» водій відмовився у присутності двох свідків. Такими діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 , подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, скасування постанови суду та закриття провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що суд належним чином не повідомив його про час та місце розгляду справи та не звернув увагу, що в протоколі про адміністративне правопорушення було зазначено його фактичне місце проживання в м. Києві та розглянув справу у його відсутність, що є порушенням його прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ч. 1 ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод».

За адресою реєстрації проживає його матір, ОСОБА_2 , однак вона жодних судових викликів адресованих йому не отримувала.

Це на його думку є істотним порушенням його права на захист та підставою для скасування постанови суду та закриття провадження.

Також, зазначає, що про наявність судового рішення він дізнався 01.07.2020 року на сайті суду, а тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та просить його поновити.

Вважає, що суд першої інстанції упереджено та неповно провів судовий розгляд та невірно встановив фактичні обставини справи, оскільки він спиртні напої не вживає через поганий стан здоров`я та перенесені травми, що підтверджується медичною документацією.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтвердження доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Суд першої інстанції при розгляді даної справи всебічно та повно дослідив всі наявні у справі докази, дав їм належну оцінку та прийшов до правильного висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють ПДР. Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи іншого ( наркотичного) сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків, або в закладі охорони здоров`я.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, чи іншого сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Зі змісту п. 2.5 ПДР слідує, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджуються, доказами, які досліджувались в суді першої інстанції, а зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, в якому зафіксовано обставини відмови водія від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , з яких вбачається, що ОСОБА_1 у їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, від якого останній відмовився, а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, в тому числі протоколу про адміністративне правопорушення, пояснень свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , працівники поліції мали усі підстави для проведення огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння, оскільки певні ознаки (розширені зіниці очей, які не реагують на світло, активна жвавість рухів, тремтіння пальців рук) свідчили, що останній може перебувати в стані наркотичного сп`яніння, а також керував автомобілем.

Зазначені докази, а також відсутність у ОСОБА_1 будь-яких заперечень при складанні протоколу щодо правомірності дій працівників поліції, спростовують доводи апеляційної скарги про те, що працівники поліції порушили порядок проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Даних, які б ставили під сумнів рішення суду першої інстанції щодо винності ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, в матеріалах справи не має.

Не є підставою для скасування судового рішення, на думку апеляційного суду, розгляд справи судом у відсутність ОСОБА_1 .

Так, в день складання протоколу, а зокрема 10.04.2020 року ОСОБА_1 подав клопотання адресоване до Криворізького районного суду Дніпропетровської області про зміну підсудності та передачу справи для розгляду до Бердичівського міськрайонного суду, за місцем його проживання в м. Бердичів. (а.с. 9)

З матеріалів справи вбачається, що суд сприяв ОСОБА_1 в реалізації права на захист та вживав заходів для повідомлення останнього про час та місце розгляду справи Бердичівським міськрайонним судом, однак судовому розпоряднику не вдалося вручити судову повістку ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , яку він вказав при складанні протоколу, так як він був відсутній за місцем проживання, що підтверджується актом від 18.05.2020 року (а.с. 19)

Інших засобів зв`язку, чи адреси де він проживає і куди потрібно надсилати кореспонденцію ОСОБА_1 при складанні протоколу не навів, розглядом справи в розумні строки не цікавився вказуючи, що лише 01.07.2020 р. на сайті суду ознайомився з судовим рішенням.

Крім того, при складанні протоколу ОСОБА_1 було роз`яснено його права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, повністю оголошено зміст протоколу та ознайомлено з протоколом який ОСОБА_1 відмовився підписати і отримати його копію.

Апеляційний суд, також враховує і те, що право ОСОБА_1 на особисту участь у розгляді його справи було поновлено судом апеляційної інстанції де йому було надано можливість надати особисті пояснення, подати докази, заявити клопотання і скористатися іншими правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.

За таких обставин висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції вважає правильними та такими, що обґрунтовані належними та допустимими доказами і будь-яких сумнівів щодо цих доказів не вбачає.

Стягнення ОСОБА_1 судом першої інстанції призначено у мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому підстав вважать його таким, що не відповідає тяжкості вчиненого правопорушення та особі правопорушника через його суворість апеляційний суд не вбачає.

За таких обставин апеляційний суд вважає постанову суду законною і обґрунтованою та не знаходить підстав для її скасування.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

п о с т а н о в и в:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 27 травня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук