Справа № 308/1963/20
Провадження № 33/4806/615/20
ЗАКАРПАТСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

про повернення апеляційної скарги

03.07.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді клопотання особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 03. 2020.

Цією постановою :

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженка с. Річка, Міжгірського району, мешканка АДРЕСА_1 , не працююча, визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 100 відсотків вартості безпосередніх предметів порушення митних правил, що становить 11 280 (одинадцять тисяч двісті вісімдесят) грн. 47 коп. з конфіскацію безпосередніх предметів порушення митних правил, а саме: ковбаси іноземного виробництва в упаковці виробника «MAGURSKA ORIGINAL SALAMA», у загальній кількості 30 шт.; ковбаси іноземного виробництва в упаковці виробника «TALIANSKA SALAMA», у загальній кількості 20 шт.; ковбаси іноземного виробництва в упаковці виробника «NITRAN SALAMA», у загальній кількості 30 шт.; ковбаси іноземного виробництва в упаковці виробника «PEKELNE PALIVA SALAMA», у загальній кількості 9 шт.; ковбаси іноземного виробництва в упаковці виробника «GERLACH SALAMA», у загальній кількості 25 шт.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. в дохід держави.

З постанови судді вбачається, що ОСОБА_1 07. 02. 2020 о 10 год. 23 хв., під час проходження митного контролю на ділянці «В`їзд» митного поста «Ужгород» Закарпатської митниці Держмитслужби, незаявила за встановленою формою в митній декларації точні відомості про переміщувані нею через митний кордон України товари, які в даній кількості підлягають обов`язковому письмовому декларуванню та обмежені для переміщення через митний кордон України, за що передбачена відповідальність за ст. 472 МК України.

На постанову судді, ОСОБА_1 26. 06. 2020 ( здала на поштове відділення 25. 06. 2020) подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування постанови від 17. 03. 2020 та закриття провадження у справі щодо неї за відсутності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України. Одночасно ОСОБА_1 порушила питання про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови судді. Клопотання про поновлення строку на оскарження постанови судді Бігар О.О. мотивувала тим, що просила розглянути справу в її відсутності, проте копію постанови отримала тільки 13. 06. 2020.

-2-

Перевіривши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути особі яка її подала, з таких підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також, якщо у поновленні строку відмовлено.

Також, слід зазначити, що при розгляді клопотання про поновлення пропущеного строку, апеляційний суд перевіряє тільки поважність причин пропуску строку або їх відсутність, і не може давати оцінку процесуальним діям та документам по справі або прийнятому судом рішенню.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративні правопорушення, ОСОБА_1 протягом встановленого законом часу на подання апеляційної скарги зазначена постанова у встановленому законом порядку не оскаржувалась, об`єктивними поважними причинами це не обумовлено і в апеляційній скарзі та клопотанні про поновлення цього строку, щодо наявності таких причин, дані відсутні.

Так, із матеріалів справи про адміністративні правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді постановлена 17. 03. 2020 за відсутності ОСОБА_1 , яка була належним чином повідомлена про день та час розгляду справи, однак на розгляд справи не з`явилася, надавши суду заяву про розгляд справи в її відсутності, у зв`язку з чим справа була розглянута у її відсутності.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 будучи обізнаною про дату, час та місце розгляду Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області справи щодо неї, не виявила бажання приймати участь у її розгляді. Зазначене стверджується власноруч написаною заявою ОСОБА_1 , яка міститься в матеріалах справи (а.с.27).

У відповідності до вимог ст. 285 КУпАП копія вказаної постанови направлена ОСОБА_1 19. 03. 2020, про що свідчить наявний в матеріалах справи супровідний лист від 19. 03. 2020 за №308/1963/20.

Наведене свідчить, що ОСОБА_1 не виявила бажання брати участь у розгляді справи і без поважних причин не оскаржила в установлений законом строк постанову суду про притягнення її до адміністративної відповідальності.

До того ж, як вбачається зі змісту апеляційної скарги, обізнаність ОСОБА_1 щодо дати та часу розгляду справи щодо неї судом першої інстанції та її небажання приймати участь у розгляді справи судом, не оспорюється,

За наведених обставин, судом першої інстанції в повній мірі було забезпечено реалізацію ОСОБА_1 її права на захист, оскільки їй було відомо факт складання щодо неї протоколу про порушення митних правил, дату, час та місце розгляду судом цього протоколу та надано достатньо часу (з дати складання протоколу до дати розгляду цієї справи по суті), для надання обґрунтованих пояснень та заперечень на вказаний протокол про порушення митних правил, в тому числі вільно обрати захисника для участі у справі.

Проте, ОСОБА_1 не виявила бажання брати участь у розгляді справи, реалізувавши таким чином право на захист своїх інтересів і без поважних причин не оскаржила в установлений законом строк постанову суду про притягнення до адміністративної відповідальності.

-3-

При цьому, апеляційний суд враховує, що в рішенні Європейського суду з прав людини від 08. 11. 2005 у справі «Смірнов проти України» в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зазначено, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Можливість поновлення строку на апеляційне оскарження закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора перегляду і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.

Так, в рішенні Європейського суду з прав людини від 29. 10. 2010 у справі «Устименко проти України» суд зазначив, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і як наслідок тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, початком строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 03. 2020 є день її проголошення, а не отримання її копії, і будь-яких підстав вважати, що такий строк ОСОБА_1 пропущено з поважних причин не має, а тому посилання ОСОБА_1 на дату отримання нею 13. 06. 2020 копії оскаржуваної постанови, як на причину пропуску строку на оскарження, є необґрунтованим.

Той факт, що ОСОБА_1 не з`явившись без поважних причин на розгляд справи, призначений на 17. 03. 2020, не виявила бажання довідатись про прийняте рішення за наслідками розгляду справи, а очікувала на отримання копії судового рішення поштою, не може бути враховано у даному випадку, як наявність поважної причини пропуску строку на апеляційне оскарження.

Поряд з тим, апеляційний суд враховує і те, що суд не може зобов`язати сторону скористатися своїм правом, але сторона, яка добровільно відмовилася від використання свого права, маючі всі можливості ним скористатися, має миритися з процесуальними наслідками свого рішення.

До того ж, постанова судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 03. 2020 у резолютивній частині містить чітко визначений порядок її оскарження, у зв`язку з чим апеляційний суд звертає увагу на те, що закон пов`язує строк апеляційного оскарження з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії, як помилково зазначено апелянтом в апеляційній скарзі.

Існування інших обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження, ОСОБА_1 не наведено.

При цьому апеляційним судом враховується і те, що строк на апеляційне оскарження підлягає поновленню тільки у випадку, якщо він пропущений із поважних причин, а також те, що поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження за змістом ч. 2 ст. 194 КУпАП повинен довести апелянт.

При цьому апеляційний суд враховує правову позицію Європейського суду з прав людини ( далі ЄСПЛ) сформульовану в рішенні від 03. 04. 2008 у справі «Пономарьов проти України». Так, у пункті 41 цього рішення Європейський суд зазначив, що якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, як у цій справі, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності, так як і перегляд в порядку нагляду.

-4-

Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип остаточності судового рішення.

Апеляційна скарга, подана після закінчення строку, передбаченого ст. 294 КУпАП повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо у поновленні строку відмовлено.

Враховуючи те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено жодних доказів та мотивів про поважність причини, яка б позбавила її можливості оскаржити постанову судді в межах передбаченого законом строку, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність підстав для поновлення такого строку на апеляційне оскарження судового рішення від 17. 03. 2020.

При прийнятті рішення враховуються положення нормативно-правових актів про те, що сторони провадження в справах про адміністративні правопорушення є вільними у використанні своїх прав у межах та в спосіб, передбачених цими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; та те, що правопорушником жодних доказів у підтвердження обґрунтованості доводів клопотання про поважність пропуску строку на апеляційне оскарження постанови надано не було.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 03. 2020 - відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17. 03. 2020 повернути особі, яка її подала.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя: