Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/264/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Іващенко В. М.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Ремез П. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28.07.2020 року. м. Кропивницький

Суддя Кропивницького апеляційного суду Ремез П.М., за участі секретаря судового засідання Волошиної Н.С., особи, щодо якої складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 та його захисника адвоката Філоненка О.В., розглянувши у порядку апеляційного перегляду справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника адвоката Філоненка О.В. в інтересах ОСОБА_1 , на постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області від 02.07.2020, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючий, РНОКПП НОМЕР_1 ,

притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області Кіровського районного суду м. Кіровоградавід 02.07.2020 ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Згідно постанови суду ОСОБА_1 09.05.2020 о 13:10 годині в Світловодському районі, селі Павлівка по вулиці Центральна, 44 керував транспортним засобом «KIA CERATO», державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Алкотест «Драгер» 6820, в присутності двох свідків, який показав вміст спирту 2.61‰ у видихуваному повітрі. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі захисник адвокат Філоненко О.В. в інтересах ОСОБА_1 ,просить скасувати постанову районного суду як незаконну та необґрунтовану, а провадження у справі закрити на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП (у зв`язку із скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність).

Отже, захисник вважає, що постанова районного суду є незаконною та необґрунтованою за наступних обставин.

Так, 01.07.2020 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» від 22.11.2018 № 2617-VIII.

Відповідно до вказаного закону, стаття 130 КУпАП викладена у новій редакції, внаслідок чого адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, віднині не передбачена, а вказані дії віднесено до кримінальних правопорушень (ст. 286-1 КК України) відповідно до ч. 1 ст. 33 КупАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України.

Станом на 01.07.2020 будь-яке стягнення за адміністративне правопорушення у вигляді керування транспортними засобами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, КУпАП не передбачає, оскільки вказані дії віднесено до кримінальних проступків (ст. 286-1 КК України).

Отже, якщо при розгляді справи орган (посадова особа) дійде висновку, що в порушенні є ознаки кримінального правопорушення, він передає матеріали прокурору або органу досудового розслідування (ст. 253 КУпАП).

У той же час ст. 4 КК України встановлює, що кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Часом вчинення кримінального правопорушення визнається час вчинення особою передбаченої законом про кримінальну і відповідальність дії або бездіяльності.

і При цьому ч. 2 ст. 5 КК України передбачає, що закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Отже, виникає ситуація, що дії особи, які полягали у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння та які мали місце до 01.07.2020, кваліфікувати за ознаками кримінального правопорушення (ст. 286-1 КК України) не можна, оскільки в силу ч. 2 ст. 5 КК України закон про кримінальну відповідальність особи не має зворотної дії в часі та й притягнути до адміністративної відповідальності вказану особу також не можна, оскільки станом на 01.07.2020 адміністративна відповідальність за вищевказані дії вже скасована та накладення адміністративного стягнення законом не передбачено.

Таким чином, з 01.07.2020 дане провадження за ст. 130 КУпАП, підлягає закриттю відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП (провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність).

Згідно ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотню силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Провадження в справах про адміністративні правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адмінправопорушення.

Однак, при цьому слід зауважити, що адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння скасована, а введена в дію кримінальна відповідальність. Тобто в даному випадку відбулося не посилення адміністративної відповідальності, а введена в дію кримінальна відповідальність. Таким чином, стаття 8 КУпАП в частині посилення відповідальності не може бути застосована, так як ст. 130 КУпАП викладена в іншій редакції і законодавець в своїх прикінцевих та перехідних положеннях не роз`яснив, що правопорушення за ст. 130 КУпАП, що вчинені до 01 липня 2020 року необхідно продовжувати слухати в порядку передбаченому КУпАП.

Крім того, захисник вважає, що працівник поліції не видав ОСОБА_1 направлення для проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а без такого направлення згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, вважається недійсним.

Отже, проаналізувавши всі документи, на підставі яких суд дійшов до висновку про винуватість в цілому та кожен окремо, безумовно вбачається, що такий висновок є не відповідним та не правильним, а наявні у справі докази та обставини беззаперечно свідчать про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП.

Перевіривши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Філоненка О.В.,які просили задовольнити апеляційну скаргу, скасувати постанову суду та закрити провадження по справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, вивчивши матеріали адміністративної справи, переглянувши долучений до протоколу відеозапис вказаної події та перевіривши доводи апеляції вважаю, що апеляційна скарга захисника підлягає задоволенню з таких підстав.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 заперечив свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення та надав пояснення, відповідно до яких, він 09.05.2020 близько 12:00 годині прийшов до домоволодіння своєї доньки за адресою АДРЕСА_2 , звідки забрав свій автомобіль «KIA CERATO» д.н. НОМЕР_2 . Рухаючись по вул. Центральній, біля магазину підібрав свого сусіда, який був у нетверезому стані, щоб підвезти його додому. Біля будинку №44, по цій же вулиці, його зупинили працівники поліції через те, що він не був пристебнутий паском безпеки. Він спілкувався з ними з салону автомобіля і надав їм свої документи. Поліцейські повідомили, що у них є підозра, що він знаходиться у стані алкогольного сп`яніння, але він заперечив і повідомив, що спиртні напої не вживав. Пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки поліцейські йому не пропонували, а наказали сісти в їх службовий автомобіль, але куди вони будуть їхати йому не говорили. Потім вони приїхали до відділу поліції м. Світловодська, де в присутності двох невідомих йому свідків, які вже там знаходились, він продув прилад Драгер, який показав позитивний результат і він з ним не погодився, але проїхати до лікарні йому взагалі поліцейські не пропонували. Після цього його відправили геть і він поїхав на таксі додому. У вечері в цей же день поліцейські привезли йому додому протокол про адміністративне правопорушення та сказали щоб він написав, що з протоколом згоден, інакше вони не видадуть йому тимчасовий талон на право керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановлених обставин, прийняти мотивоване законне рішення.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП не дотримався, через що постанова суду підлягає скасуванню, виходячи з такого.

Відповідно до вимог ч.ч. 7, 8 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

За наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, скасувати постанову та закрити провадження у справі.

За правилами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин, зокрема, як відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП настає у разі керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

- поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

- лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Пунктом 6 Розділу 2 Інструкції № 1452/735 встановлено, що огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Проте, суд першої інстанції під час розгляду справи стосовно ОСОБА_1 належним чином не перевірив чи дотримався у даному випадку поліцейський вказаних вимог закону при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння скаржника.

При цьому, апеляційний суд звертає увагу на те, що як вбачається з переглянутого під час апеляційного розгляду відеозапису подій, працівники поліції взагалі не пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а посадивши його до службового автомобіля одразу ж повезли до Світловодського відділу поліції, що також підтвердив ОСОБА_1 у судовому засіданні апеляційного суду.

Крім того, як вбачається з постанови районного суду (а.с.42), у судовому засіданні був допитаний інспектор СРПП Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області старший лейтенант поліції Глушаков С.А., який пояснив, що 09.05.2020 на номер «102» надійшов виклик цивільної людини, з приводу того, що в селі Павлівка їздить водій на автомобілі KIA CERATO в стані алкогольного сп`яніння. За вказаною адресою було направлено два наряди СРПП Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області. Водія було затримано, оскільки він не надав документи на автомобіль і посвідчення водія та в подальшому його доставлено до відділу поліції в м. Світловодськ.

Але вказані показання інспектора поліції ОСОБА_2 не відповідають дійсності, оскільки з відеозапису реєстратора поліцейського автомобіля чітко вбачається, що поліцейський іде разом з ОСОБА_1 до службового автомобіля і тримає в руках технічний паспорт автомобіля та посвідчення водія, які перед цим йому надав водій ОСОБА_1 .

Крім того, в разі затримання ОСОБА_1 , працівники поліції повинні були скласти протокол про адміністративне затримання,однак протокол затримання в матеріалах справи відсутній і на відеозаписі події також не зафіксовано, що поліцейськими складався такий протокол.

Також, ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційного суду вказував, що він не погоджувався з результатами приладу «Драгер» 6820 під час проведення огляду на стан сп`яніння у відділі поліції та просив провести такий огляд у медичному закладі.

Але, ж перевірити вказані показання ОСОБА_1 апеляційний суд не має можливості, оскільки відеозапис події, проведений у приміщенні відділу поліції в м. Світловодська, закінчується саме в момент коли ОСОБА_1 працівник поліції показав результат приладу «Драгер» і далі відеозапис відсутній.

Отже, враховуючи відсутність в матеріалах справи будь-яких доказів відмови або погодження ОСОБА_1 з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічних засобів, апеляційний суд не може жодним чином спростувати його доводи стосовно того, що він наполягав на проведенні огляду в медичному закладі, а також правильність складання відносно нього протоколу за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Враховуючи допущені працівником поліції порушення під час проведення процедури огляду водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, які залишились поза увагою суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що в даному випадку (через порушення процедури проведення огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння), такий огляд водія на визначення стану алкогольного сп`яніння, у відповідності до ст. 266 КУпАП, слід визнати недійсним, у зв`язку із чим в діях ОСОБА_1 відсутні порушення вимог п. 2.9 (а) ПДР України, оскільки не доведено, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, відповідно до чинного КУпАП, розгляд справи про адміністративне правопорушення проводиться лише у межах обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення та суд не наділений повноваженнями самостійно змінювати фактичні обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення.

Це узгоджується з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яку національні суди повинні враховувати при здійсненні правосуддя.

У відповідності до рішень Європейського суду з прав людини ("Малофеєв проти Росії" та "Карелін проти Росії"), у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу. У такому випадку справа про адміністративне правопорушення має бути закрита у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.

Як убачається з матеріалів справи, у підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, працівниками поліції до суду надано протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 011583 від 09.05.2020, з якого вбачається, що у провинуОСОБА_1 ставиться те, що він 09.05.2020 о 13:10 годині в Світловодському районі, селі Павлівка по вулиці Центральна, 44 керував транспортним засобом «KIA CERATO», державний номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Алкотест «Драгер» 6820, в присутності двох свідків, який показав вміст спирту 2.61‰ у видихуваному повітрі, чим порушив п. 2.9 а ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Однак, з постанови суду вбачається, що суд після дослідження наявних у справі доказів, прийшов до висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до переконання, що суд першої інстанції, визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, поставивши останньому у провину порушення вимог ПДР України (п. 2.5), в той час, як у протоколі про адміністративне правопорушення йому ставилось в провину саме порушення п. 2.9 а ПДР України.

Таким чином, суд першої інстанції, даючи правову оцінку діям особи, вийшов за межі протоколу про адміністративне правопорушення, через що постанова суду першої інстанції підлягає безумовному скасуванню, оскільки прийнята з порушенням вимог КУпАП.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги є обґрунтованими та підлягають задоволенню, постанова судді районного суду підлягає скасуванню, а провадження по справі - закриттю.

Керуючись ст. 294 ч. 8 п. 2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника - адвоката Філоненка О.В. в інтересах ОСОБА_1 задовольнити, а постанову Світловодського міськрайонного суду Кіровоградської області 02.07.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП - скасувати.

На підставі ст. 247 ч.1 п.1 КУпАП провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя підпис

З оригіналом згідно:

Суддя Кропивницького

апеляційного суду Ремез П.М.