ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 р. м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Давній В.П., за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Бандуровського Б.П., розглянувши матеріали справи за апеляційною скаргою адвоката Бандуровського Б.П. в інтересах ОСОБА_1 на постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 червня 2020 року,-

ВСТАНОВИВ:

Постановою Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 червня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 ч.1 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Відповідно до постанови районного суду, ОСОБА_1 22 травня 2020 року о 17 год. 30 хв., в м.Чернівці, по вул. Хотинський, 28, керував транспортним засобом «BMW 1180», державний номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога в Чернівецькому обласному наркологічного диспансері, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

У поданій апеляційній скарзі адвокат Бандуровський Б.П. в інтересах ОСОБА_1 , просить постанову судді скасувати та на підставі ст.21 КУпАП звільнити його підзахисного від адміністративної відповідальності, передавши матеріали на розгляд трудового колективу ТзОВ «Тріангль» для застосування заходів громадського впливу.

ЄУНСС: 726/712/20 Головуючий у 1 інстанції: Проскурняк І.Г.

НП: 33/822/292/20 Суддя-доповідач: Давній В.П.

Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП

Захисник в апеляції посилається на те, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у скоєному, вперше притягується до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем роботи, обставини, які обтяжують його відповідальність у матеріалах справи відсутні. Враховуючи ці обставини, члени трудового колективу ТзОВ «Тріангаль» звернулися до районного суду з відповідним клопотання про звільнення його від адміністративної відповідальності на підставі ст.21 КУпАП, однак суд першої інстанції безпідставно його не задовольнив.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його захисника - адвоката Бандуровського Б.П., які підтримали подану апеляційну скаргу та просили її задовольнити, посилаючись на доводи в ній викладені, дослідивши матеріали провадження, приходжу до наступних висновків.

Відповідно до вимог ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Оскільки в апеляційній скарзі фактичні обставини справи, кваліфікація дій та доведеність вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не заперечуються апелянтом, ці обставини апеляційним судом не перевіряються.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

На думку апеляційного суду, водії, які керують транспортними засобами у стані алкогольного спяніння, становлять підвищену суспільну небезпечність для учасників дорожнього руху, бо є причиною дорожньо-транспортних пригод із важкими наслідками. В зв`язку з цим, санкція даної норми закону з кожним роком постійно суттєво посилюється і на даний час є безальтернативною та суворою.

Відповідно до вимог ст. 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Таким чином, незважаючи на те, що ОСОБА_1 щиро розкаявся у скоєному, вперше притягується до адміністративної відповідальності, працює, за місцем роботи характеризується виключно позитивно, об`єктивних підстав для звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності в порядку ст.21 КУпАП, апеляційний суд не знаходить.

На думку апеляційного суду, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд першої інстанції врахував фактичні обставини справи, позитивні дані про особу правопорушника, а тому прийшов до правильного висновку про необхідність відмовити у задоволенні клопотання про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд трудового колективу.

Накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, є безальтернативним, а також необхідним і достатнім для запобігання вчиненню нових аналогічних правопорушень як самим ОСОБА_1 , так і іншими особами.

За наявності зазначених обставин, підстав для скасування постанови судді, з мотивів викладених в апеляційній скарзі адвоката Бандуровського Б.П., апеляційний суд не знаходить.

На підставі наведено та керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Бандуровського Б.П. залишити без задоволення, а постанову Садгірського районного суду м. Чернівці від 10 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду В.П. Давній