П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.08.2020 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Дергачова Н.В., розглянувши матеріали Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про притягнення громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2020 року о 02 год. 05 хв. в м. Ужгород, вул. Достоєвського, 16, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Corsa», д.н.з. НОМЕР_1 , перебуваючи в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння, зі згоди водія, у встановленому законом порядку, проводився у ЗОНД. Результат огляду: «перебуває у стані наркотичного сп`яніння», що підтверджується висновком № 195. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху.

На підтвердження вини ОСОБА_1 надані: протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 299602 від 29.06.2020 року, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 29.06.2020 року № 195, рапорт заступника командира взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області старшого лейтенанта поліції Кізляк В.В. та DVD диск з відео фіксацією правопорушення.

Також, з доданої до матеріалів справи довідки інспектора відділу адміністративної практики УПП в Закарпатській області ДПП старшого лейтенанта поліції Маркулинець Я. від 30.06.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 отримував посвідчення водія відповідної категорії на право керування транспортними засобами серії ІКА № 184439, видане 12.12.2020.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не відомі.

Європейський Суд з прав людини у рішенні "Пономарьов проти України" від 3 квітня 2008 наголосив, що "сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження".

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до переконання, що своїм діянням гр. України ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП - керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Враховуючи характер та ступінь адміністративного правопорушення, обставини справи, зокрема досліджений DVD-диск з записом події, яка мала місце 29 червня 2020 року за участі ОСОБА_1 , суд дійшов висновку, що обставини зазначені у протоколі серії ДПР18 № 299602 знайшли своє підтвердження, відтак ОСОБА_1 слід призначити адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Враховуючи викладене та керуючись ч. 1 ст. 130, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків суду невідомий, паспорт НОМЕР_2 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. /десять тисяч двісті/ грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків суду невідомий, паспорт НОМЕР_2 , на користь держави судовий збір в розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп.

Строк звернення постанови для виконання три місяці з дня винесення постанови.

На постанову може бути подана апеляція на протязі десяти днів до Закарпатського апеляційного суду.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду Закарпатської області Н.В. Дергачова