ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2020 Справа №607/6054/20

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Ромазан В.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Тернопільського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, жительки АДРЕСА_1 , непрацюючої, -

за ч. 1 ст. 164-16 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

20.03.2020 року о 12:05 год. громадянка ОСОБА_1 на сходовій клітці третього поверху житлового будинку по АДРЕСА_2 , здійснила продаж розведеного спирту громадянину ОСОБА_2 ємністю 0,1 л. за ціною 10 грн., що являється забороненим видом господарської діяльності, чим порушено вимоги ч.1 ст. 164-16 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнала та суду пояснила, що 20.03.2020 року о 12:05 год. на прохання її знайомого ОСОБА_2 вона дала йому води та не здійснювала продаж розведеного спирту.

Суд, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності, приходить до наступного висновку.

Згідно ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, адміністративна відповідальність, передбачена цією статтею, наступає за зайняття видами господарської діяльності, щодо яких є спеціальна заборона, встановлена законом, за відсутності ознак діяння, передбаченого Кримінальним кодексом України.

Відповідно до положень ст. 3 ГК України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом.

На підставі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Проте,при складанні протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 №548030 від 20.03.2020 р., не встановлено очевидців вчинення адміністративного правопорушення, та не долучено доказів безпосереднього здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 , не вилучено речового доказу та не проведено його дослідження на вміст спирту етилового.

Будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 здійснює господарську діяльність, яка потребує одержання ліцензії на провадження даного виду господарської діяльності, а також пояснень осіб, які користувались продукцією, за які ОСОБА_1 отримувала кошти, як і будь-яких інших належних та достатніх доказів на підтвердження вини останньої у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП до протоколу про адміністративне правопорушення не додано.

Отже, будь-яких об`єктивних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 займається забороненим видом господарської діяльності у матеріалах адміністративної справи немає і у суді таких не здобуто.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з вимогами ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищенаведене та приймаючи до уваги правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, а є доказом в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, беручи до уваги те, що в силу принципу презумпції невинуватості всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь, а недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні докази, що підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164-16 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в даній справі слід закрити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 7, 9, 164, 247, 251, 254, 256, 268, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 164-16 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 статті 7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан