Справа № 275/696/20
П О С Т А Н О ВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року смт. Брусилів

Суддя Брусилівського районного суду Житомирської області Миколайчук П.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працюючої продавцем магазину РайСТ с. Озера, не одружена, РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Брусилівського районного суду Житомирської області 24.07.2020 року з Брусилівського ВП Коростишівського ВП ГУНП у Житомирській області надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбаченого статтею 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно матеріалів справи, 15 липня 2020 року близько 14 години 40 хвилин продавець магазину РайСТ, що знаходиться в АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 знаходилася в даному магазині без захисної маски та перчаток та допустила до магазину двох осіб без засобів індивідуального захисту, чим порушила вимоги постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 року зі змінами від 17.06.2020 року № 500. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою провину у вчиненні правопорушенні не визнала, вказала, що правопорушення не вчиняла. Пояснила, що 15.07.2020 прийшла на свою зміну до магазину, в якому працює. Коли змінила іншого продавця, то вже знаходилася захисній масці та перчатках, в цей час до магазину забігли двоє дітей, які сказали, що приїхала поліція. Зразу за ними зайшли працівники поліції та склали протокол. Зазначила, що в приміщенні до того, як забігли діти, нікого не було, самих дітей не обслуговувала, вони нічого не купували. Вказала, що крім неї більш ніхто при складення протоколу не опитувався, в чому саме полягали порушення нормативних актів з її боку їй не відомо. Також пояснила, що магазин всім медичними засобами забезпечений, на дверях є оголошення про заборону відвідувати заклад без масок, постійно проводиться дезінфекція. Чому діти були без масок пояснити не може, просила їх вийти як тільки побачила, однак діти злякались поліцейських, що вже заходили. Також зазначила, що на неї конкретних обов`язків по недопущенню людей без масок роботодавцем не покладено, продавці в усній формі забороняють відвідувати магазин особам без захисних масок. Також пояснила, що пояснення при складанні протоколу не писала власноруч, підписала через хвилювання.

Розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд приходить до наступного висновку.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України,особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законом. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться у межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності ззаконом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не зібрано доказів, які б у своїй сукупності були достатні для висновку поза розумним сумнівом про доведеність вчинення нею інкримінованого адміністративного правопорушення.

Так, в порушення вимог ст. 251 КУпАП та п. 15 «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції», затвердженої наказом МВС від 06.11.2015 № 1376, до матеріалів справи не додано пояснень свідків, які нібито були допущені до магазину без засобів індивідуального захисту чи підтверджували б відсутність засобів захисту на самій ОСОБА_1 ; з матеріалів справи не можливо встановити, що це були за особи, які були в магазині без захисних масок; будь-яких фото та відеоматеріалів, на яких були б зафіксовані протиправні дії ОСОБА_1 , до матеріалів справи не додано. Також відсутні докази того, що саме на ОСОБА_1 , як на продавця магазину, покладено обов`язок по недопущенню осіб без засобів індивідуального захисту в приміщення. Жодного понятого (свідка) у протоколі не вказано, окрім самого протоколу з доказів наявні лише пояснення самої ОСОБА_1 , суть яких вона не підтвердила в суді.

Крім того в протоколі про адмінправопорушення не конкретизовано, які саме пункти зазначених Постанов КМ України №№ 392, 500 було порушено ОСОБА_1 , хоча ст.44-3 КУпАП є бланкетною. З огляду на вищевикладене, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено не конкретизоване обвинувачення, оскільки залишається не деталізованим, які саме норми перелічених в протоколі підзаконних актів порушила особа, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, а всі сумніви в силу ст. 62 Конституції України мають трактуватись на користь особи, щодо якої складено протокол.

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчиненя ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому суддя позбавлений можливості встановити факт вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст. 19, 62 Конституції України, ст.ст. 44-3, 245, ч. 1 ст. 247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі щодо ОСОБА_1 про вчинення нею адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, - закрити за відсутності в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Брусилівський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя П. В. Миколайчук