Справа № 158/1182/20 Провадження №33/802/460/20 Головуючий у 1 інстанції:Корецька В. В.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду - Подолюк В.А. з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Лисюка В.В., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лисюка В.В. на постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 червня 2020 року,

В С Т А Н О В И В

Вказаною постановою судді ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 08.05.2020 року о 21 год. 40 хв. в м. Луцьку, на вул. Набережна, 2, Волинської області, керував автомобілем марки «Mercedes», н.з. « НОМЕР_1 » перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» ПДР.

Не погоджуючись із рішенням суду адвокат Лисюк В.В. оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає рішення місцевого суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки такими, що не відповідають фактичним обставинам справи. Просить постанову судді місцевого суду скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КупАП.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Лисюка В.В., які подану апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили її задовольнити з викладених у ній підстав, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Перевіркою судом апеляційної інстанції постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону в межах доводів апеляційної скарги встановлено, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим, а висновки суду першої інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за наведених у постанові суду обставин є правильними, відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються представленими в матеріалах провадження доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення БД № 066109 від 08.05.2020 року (а.с. 3), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, такий огляд проводився приладом Алкотест 6820 «Драгер» №0505 від 08.05.2020 року (а.с.8), результатом тестування (а.с.6-7), відеозаписом з боді-камер працівників поліції (а.с.11), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 08.05.2020 року, які зазначили, що були присутніми при проходженні ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння та складані відносно останнього адміністративного протоколу (а.с.6), довідкою ДПП УПП у Волинській області від 12.05.2020 року, в якій вказано, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має повторність вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, оскільки відповідно до постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 06.05.2019 року позбавлений права керування транспортними засобами, строком на 1 рік (а.с.5), що також підтверджується постановою про накладення адміністративного стягнення серії ДП18 №237341 від 08.05.2020 року (а.с.10).

Доводи апелянта, викладені в скарзі стосовно сумнівів справності приладу «Drager Alcotest 6820» та результатів огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , а саме невідповідності показників температури повітря на вказаному приладі, апеляційним судом до уваги не береться, оскільки згідно інструкції з експлуатації газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» робоча температура цього приладу становить від -5 до 50 градусів Цельсію. Роздрукованим чеком, який приєднаний до матеріалів справи (а.с.4) зафіксовано робочу температуру приладу +23, 0 градусів.

Доводи апеляційної скарги захисника Лисюка В.В. та його посилання в суді апеляційної інстанції щодо несправності електронного діагностичного приладу «Drager Alcotest 6820» про що, на його думку, свідчить значна розбіжність в температурі повітря, не є підставою для скасування оскаржуваного рішення, оскільки витягз мережі Інтернет щодо температурних показників повітря нічної пори доби 08 травня 2020 року не може бути беззаперечним доказом такої різниці, зважаючи на відсутність доказів про стан сп`яніння з меншим проміле, ніж 0.51%.

14 серпня 2020 року захисник Лисюк В.В. подав до суду клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 на підставі п.6 ст.247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність.

Апеляційний суд відмовляє у задоволенні зазначеного клопотання, оскільки воно побудоване на власнову тлумаченні зазначеної норми.

Так, з 01 липня 2020 року у відповідності до ЗУ №2617-VIII від 22.11.2019 (дата набрання чинності-01.07.2020), статтю 130 КУпАП змінено та передбачена відповідальність за керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції у вигляді штрафу від однієї тисячі до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керувати транспортними засобами на строк до трьох років, ті самі дії, вчинені повторно,- караються штрафом у розмірі до трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк від двох до трьох років"; ЗУ№2617-VIII від 22.11.2019.

Одночасно, в Кримінальний кодекс України введена стаття 286-1, частина перша якої передбачає відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, або відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку медичного освідування на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного освідування з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого медичного освідування.

За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Стаття 58 Конституції України закріплює один з найважливіших загальновизнаних принципів сучасного права - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі.

Як наголосив КСУ, суть зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів полягає в тому, що їх приписи поширюються на правовідносини, які виникли до набрання ними чинності, за умови, якщо вони скасовують або пом`якшують відповідальність особи (абзац другий пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 19 квітня 2000 року № 6-рп/2000 у справі про зворотну дію кримінального закону в часі).

Це означає, що вони поширюють свою дію тільки на ті відносини, які виникли після набуття законами чи іншими нормативно-правовими актами чинності.

Загальна декларація прав людини (прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 р.) встановлює: „Ніхто не може бути засудженим за злочин на підставі скоєння якого-небудь діяння або за бездіяльність, які під час їх скоєння не становили злочину за національними законами чи за міжнародним правом. Не може також накладатися покарання, більш тяжке, ніж те, яке могло бути застосоване у той час, коли злочин було скоєно (пункт 2 статті 11).

Як встановлено, ОСОБА_1 вчинив дане адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, 08 травня 2020 року тобто під час дії попередньої редакції Закону (КУпАП), яка передбачає більш м`який вид відповідальності.

Таким чином, оскільки Законом України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року була посилена відповідальність за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, зазначений закон не має зворотної дії в часу і до діянь ОСОБА_1 підлягає застосуванню закон в редакції, чинній на час вчинення таких діянь, тобто в редакції Закону України № 1446-VIII від 07 липня 2016 року.

Крім того, 02 липня 2020 року Президентом України підписано закон №720-ІХ від 17 червня 2020 року, який скасовує зміни до КУпАП, які були внесені на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень», та опубліковано 03 липня 2020 року у газеті «Голос України».

Аналізуючи всі зібрані і досліджені у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку відповідно до вимог ст.ст.251, 252 КУпАП, приходжу до висновку про доведеність наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 цього Кодексу та законність і обґрунтованість постанови Ківерцівського районного суду Волинської області від 10.06.2020 року.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та інші обставини, обравши безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

Підстав для скасування постанови судді з мотивів, наведених в апеляційній скарзі захисника, апеляційний суд не знаходить.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 - адвоката Лисюка В.В. залишити без задоволення, а постанову судді Ківерцівського районного суду Волинської області від 10 червня 2020 року стосовно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк