КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/1236/2020 Головуючий в 1-й інстанції: Кондратенко О.О.
Категорія: ст. 124 КУпАП Доповідач: Жук О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Жук О.В.,

розглянувши 20 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

У С Т А Н О В И В:

29 січня 2020 року постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва ОСОБА_1 визнано винною у вчинені правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення /далі - КУпАП/,провадження закрито у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою, ОСОБА_1 12.01.2019, о 13 год. 30 хв., керуючи автомобілем «Сітроен» д.н.з. НОМЕР_1 по вул. Жилянській, 9Б/1 в м. Києві, в порушення п.п. 2.3 б, 12.3Правил дорожнього руху України /далі - ПДР України/, не стежила за дорожньою обстановкою, на слизькій ділянці дороги здійснила наїзд на перешкоду, внаслідок чого автомобіль отримав механічні пошкодження та пошкоджено металеву огорожу. Таким чином, ОСОБА_1 скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати вказану постанову, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Своє прохання обґрунтовує тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням вимог матеріального та процесуального закону, встановлені у ньому обставини дорожньо-транспортної пригоди не відповідають дійсним обставинам справи.

Апелянт вважає, що причиною дорожньо-транспортної пригоди став незадовільний стан дороги, а саме відсутність частини дорожнього покриття, яке вона не побачила, так як воно було покрито шаром снігу. Апелянт вказує, що вона не побачила й не могла бачити відсутність дорожнього покриття, потрапила колесом в яму, від чого її автомобіль почало заносити. ОСОБА_1 діяла згідно ПДР України, а саме вживала заходів для уникнення некерованого заносу, а тому не могла в даній ситуації застосувати екстрене гальмування. Проте повністю уникнути дорожньо-транспортної пригоди вона не могла.

Вважає, що висновком автотехнічної експертизи № 10258/19-52 від 16.07.2019 повністю підтверджується її невинуватість у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП, оскільки вона дотримувалась ПДР України. Проте суд безпідставно не взяв до уваги дані вказаного висновку.

Переглянувши справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , заслухавши її пояснення та пояснення захисників Орлової Я.В. та Логутової С.В., які підтримали апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, вважаю її такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 280, 283 КпАП України в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно й об`єктивно в їх сукупності. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглянувши справу, посадова особа виносить постанову, яка повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акту, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення; порядок та строк його оскарження.

Як вбачається з матеріалів справи зазначені вимоги закону судом першої інстанції дотримані не були.

Відповідальність за ст. 124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення п. 12.3 ПДР України, оскільки остання не стежила за дорожньою обстановкою, на слизькій ділянці дороги здійснила наїзд на перешкоду. При цьому ОСОБА_1 , пояснюючи в протоколі по суті порушення, вказувала, що причиною ДТП стала ділянка дороги, яка була в аварійному стані, не огороджена відповідними дорожніми знаками, а тому вона не могла її об`єктивно виявити. Надаючи письмові пояснення, під час оформлення матеріалів правопорушення, ОСОБА_1 також вказувала, що не бачила і не могла бачити частину дороги без асфальтного покриття, оскільки вона була засніжена. Колесом автомобіля вона потрапила у відкритий стик в цій частині дороги, від чого транспортний засіб став некерованим, та його винесло на узбіччя й відбулось зіткнення з металевим парканом.

Натомість суд залишив поза увагою письмові пояснення ОСОБА_1 , які вона підтвердила в судовому засіданні. Суд не звернув уваги, що небезпекою для ОСОБА_1 був не металевий паркан, куди її уже некерований автомобіль занесло, а відсутня частина асфальтного покриття дороги, яку апелянт не могла виявити, через відсутність попереджувальних знаків про це. Не могла вона і виявити її самостійно, оскільки через засніжений покрив, вказану частину аварійної дороги видно не було.

Даними висновку експерта № 10258/19-52 від 16.07.2019 також підтверджується та обставина, що першочерговою небезпекою для руху автомобіля ОСОБА_1 була ділянка дороги, на якій був відсутній верхній шар асфальтового покриття. Ця частина дороги, як небезпечна, не була огороджена відповідними попереджувальними дорожніми знаками. На даній ділянці дороги моментом об`єктивної видимості ремонтних робіт дорожнього покриття з робочого місця водія складає 1 метр, проте мінімальна відстань, яка необхідна лише для реагування водія при виникненні такого виду небезпеки складає 7,8 - 8,9 метрів. Таким чином, в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення ПДР України.

Тому доводи апеляційної скарги апелянта про відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП є слушними.

На вказані вище обставини суд першої інстанції належної уваги не звернув, що призвело до прийняття постанови суду, яка підлягає скасуванню як незаконна, оскільки винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права.

При цьому, провадження в справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративних правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2020 року скасувати, провадження по справи щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.В.Жук