Єдиний унікальний номер 219/3858/20
Номер провадження 33/804/343/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 липня 2020 року м. Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Акуленко В.В., за участю захисника Топчийова Є.В., особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу захисника на постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 4 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з нього судовий збір в розмірі 420,40 грн.,

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови судді, 10квітня 2020 року о 18:40, в м. Бахмут, по вул. Трудова, 4, ОСОБА_1 керував мопедом YAMAHA державний номер НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення захисник подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

- вказує, що ОСОБА_1 не керував мопедом о 18:40, що підтверджено свідками, які були запрошені для складання протоколу о 18:55. Факт керування взагалі не підтверджено. Згідно наданого суду відеозапису, незрозуміло хто керував транспортним засобом о 17:00 та яким чином це стосується ОСОБА_1 , який вів мопед у руках;

- вважає, що суд безпідставно не направив матеріали справи на доопрацювання. Зокрема об`єктивна сторона правопорушення викладена поверхнево та нерозбірливо, не надано даних про особу, що притягується до відповідальності, відсутні відомості про місце її реєстрації та проживання, також не надано довідки про наявність посвідчення водія та відеозапису з нагрудної камери поліцейського, з фіксацією правопорушення. Матеріали справи не зшиті та не пронумеровані.

- в суді не було допитано поліцейського. Свідки не змогли підтвердити, що він фіксував правопорушення на відео реєстратор. Протокол не містить даних про технічний засіб;

- з наявного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 не відмовлявся від продуття алкотестеру. Не виписано і жодного направлення на медичний огляд;

- також звертає увагу, що право складати протокол мають лише ті поліцейські, у яких це закріплено у посадовій інструкції.

- крім того, вважає, що в Україні не має спеціальних технічних засобів, оскільки відповідний перелік затверджений не МОН і Держспоживстандартом, а наказом МВС.

Перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.

Згідно з вимогами ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.

Згідно з вимогами ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Так, факт порушення ОСОБА_1 п. 2.5 ПДР України та вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відповідним протоколом, поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , з яких вбачається, що дійсно ОСОБА_1 було запропоновано продути алкотестер та пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, проте він відмовився. Дані пояснення були отримані безпосередньо під час розгляду справи судом першої інстанції.

Отже, запропонований ОСОБА_1 порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідає вимогам ст. 266 КУпАП України. Доводи апелянта про зворотнє є безпідставними.

Крім того, згідно відеозапису, зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, підтверджено наявність залучених поліцейськими свідків та неадекватну поведінку порушника, який явно зловживаючи своїм правом бути повідомленим про підстави зупинки, незважаючи на отримані від поліцейських відповіді, продовжував ставити їм одні й ті самі питання, в зв`язку з чим і поліцейські і свідки констатуючи наявність у нього явних ознак алкогольного сп`яніння, робили відповідні зауваження та просили надати документи, що посвідчують особу.

Вирішуючи питання щодо доводів захисника про відсутність належного підтвердження факту керування слід зазначити, що незважаючи на наявність у водія на голові шолому, сукупність зафіксованих на відеозаписі обставин підтверджує поза розумним сумнівом, що ця особа саме ОСОБА_1 .

Так, місцем зупинки невідомого на думку апелянта водія та місцем складання протоколу відносно ОСОБА_1 є одна ділянка місцевості. При цьому, водій у шоломі та ОСОБА_1 мають однакову статуру, одяг та транспортні засоби. Жодних даних проте, що на місці події в цей же час була інша особа на такому ж мопеді, одягнута в такий самий одяг та маючи такий самий зовнішній вигляд матеріали провадження не містять.

За таких обставин є очевидним, що зафіксований на відеозаписі водій мопеду у шоломі є саме ОСОБА_1 . Доводи про зворотнє є безпідставними та викликані прагненням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Крім того, в суді першої інстанції сам ОСОБА_1 визнавав, що саме його було зафіксовано на відеозаписі у шоломі, проте він рухався з вимкненим двигуном і лише згодом змінив пояснення заперечивши, що це він.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

При цьому, вина ОСОБА_1 ґрунтується на відеозаписі з реєстратора автомобіля поліцейських та поясненнях свідків наданих в суді, а тому перевірка законності застосування технічного засобу при фіксації неадекватної поведінки порушника не має істотного значення для правильного вирішення справи, в зв`язку з чим, жодні підстави для допиту поліцейських у суді відсутні.

Вирішуючи питання щодо розбіжностей у часі керування, а саме згідно протоколу 18:40, а згідно відеозапису 17:00, слід зазначити, що відомості зафіксовані у протоколі не є часом керування, який належним чином підтверджений відеозаписом, а засвідчує лише час коли ОСОБА_1 почав явно ухилятись від проходження огляду на стан сп`яніння, після чого було розпочато фіксацію та засвідчено наведену вище неадекватну поведінку правопорушника.

Фактично, саме ця тривала неадекватна поведінка і стала для поліцейського суб`єктним чинником того, що порушник ухилився від проходження огляду, що і було розцінено ним, як час вчинення правопорушення, а тому дані обставини не є такими, що спростовують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення та не свідчить про наявність підстав для закриття провадження у справі.

Обговорюючи доводи апелянта щодо відсутності в Україні спеціальних технічних засобів слід звернути увагу, що відповідний перелік спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування для проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан сп`яніння міститься в Державному реєстрі затверджених типів засобів вимірювальної техніки, що в повному обсязі відповідає вимогам ст. 266 КУпАП.

Що стосується відсутності направлення на медичний огляд, то ці доводи апелянта взагалі є надуманими та спростовуються матеріалами справи (а.с. 3).

При цьому, слід зазначити, що у разі відмови особи від проходження медичного огляду, видача такого направлення поліцейськими не має обов`язково характеру.

Також слід звернути увагу, що протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 відповідає вимогам ст. 256 КУпАП та не містить жодних недоліків, які могли б завадити суду здійснити своєчасний та всебічний розгляд справи, що фактично підтверджено фактом проведеного судового засідання та винесення оскаржуваної постанови, з вставленням усіх даних, які на думку апелянта унеможливлювали призначення справи до розгляду та ухвалення по ній остаточного рішення. Зокрема у протоколі належним чином та розбірливо відображена об`єктивна сторона правопорушення, зазначено місце проживання порушника та його дані. Також матеріали справи, які зшиті та пронумеровані, містять довідку про наявність у нього водійського посвідчення. Крім того, до матеріалів долучено і відеозаписи з реєстраторів поліцейських.

Що стосується повноважень поліцейських, то слід зазначити, що адміністративний матеріал надійшов з відділу поліції, а сам протокол було складено на бланку закріпленого зразка, в зв`язку з чим, жодних розумних сумнівів щодо повноважності працівників поліції, які зафіксували порушення ОСОБА_1 не вбачається. Фактично відповідні доводи захисту не мають під собою жодного підґрунтя та викликані лише припущеннями без вказівки на жодні обґрунтовані чинники, які б підтвердили заявлені доводи.

Таким чином, перевіривши постанову судді в межах апеляційної скарги підстав для її скасування не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Топчийова Є.В., діючого в інтересах особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 4 червня 2020 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя