Провадження № 33/824/1472/2020 Доповідач у 2 інстанції Семенцов Ю.В.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
___________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

09 липня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Семенцов Ю.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Шимко А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2020 року, якою на

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

накладено стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

В С Т А Н О В И В:

Згідно постанови, 10.11.2019 року приблизно о 00 год. 29 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем «Фольксваген» д.н.з. НОМЕР_1 по проспекту Повітрофлотському, 52 у м. Києві, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечного бокового інтервалу, в результаті чого допустив наїзд на припаркований автомобіль «Шкода Октавіа» д.н.з. НОМЕР_2 , транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер» у присутності свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат тесту 2,22 проміле. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 13.1, 2.9 а) ПДР України і вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Не погоджуючись з даною постановою, адвокат Шимко А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , - особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, подав апеляційну скаргу та доповнення до неї, в якій просить постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2020 року, за якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати та прийняти нову, якою провадження у справі за ч. 4 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а за ст. 124 КУпАП визнати винним та закрити провадження за закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанову суду вважає незаконною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шимко А.О., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, згідно з вимогами закону, зокрема ст. 252 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення повинна ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності та відповідати вимогам матеріального закону.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується оціненими в сукупності місцевим судом доказами щодо всіх обставин справи, а саме: поясненнями ОСОБА_1 , наданими ним у судовому засіданні, протоколами про адміністративні правопорушення, схемою місця ДТП, письмовими поясненнями ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 ,випискою з алкотестеру, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відеозаписом з нагрудної камери.

При призначенні ОСОБА_1 адміністративного стягнення місцевий суд, дотримуючись вимог статті 33 КУпАП, врахував характер вчиненим ним правопорушень, обставини вчинення, особу винного, відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують відповідальність, та з дотриманням вимог ст. 36 КУпАП, відповідно якої, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, правомірно наклав на ОСОБА_1 адміністративне стягнення в межах, встановлених санкцією частини 1 статті 130 КУпАП.

Вважаю, що накладене місцевим судом адміністративне стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, є достатнім для його виправлення та попередження вчинення ним нових правопорушень.

Як вбачається з матеріалів справи, інспектором УПП у м. Києві ДПП 10.11.2019 року складений протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП, у відповідності до якого 10.11.2019 року о 00 год. 40 хв. водій ОСОБА_1 після ДТП за його участю вживав алкоголь (горілку), чим порушив вимоги п. 2.10.є) ПДР, за що передбачена відповідальність за ч. 4 ст. 130 КУпАП.

Проте, обставини, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 130 КУпАП, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи місцевим судом в судовому засіданні, а тому на підставі пояснень, наданих безпосередньо ОСОБА_1 в судовому засіданні та інших доказів, наявних в матеріалах справи, суд першої інстанції правильно кваліфікував дії ОСОБА_1 , який порушив вимоги п. 2.9. а) ПДР України, за ч. 1 ст. 130 КУпАП. з наступних підстав.

Так, аналізуючи пояснення ОСОБА_1 в частині перебування на момент ДТП у стані алкогольного сп`яніння, місцевий суд вважав, що такі пояснення узгоджуються з поясненнями свідка ОСОБА_4 , даними працівникам поліції на місці пригоди, у відповідності до яких на момент ДТП ОСОБА_1 вже перебував у стані алкогольного сп`яніння. При цьому, місцевий суд врахував, що свідок ОСОБА_4 був очевидцем ДТП, викликав на місце ДТП працівників поліції, перебував з ОСОБА_1 на місці пригоди з моменту ДТП і до приїзду працівників поліції. Крім того, з оглянутого в судовому засіданні відеозапису нагрудних камер поліцейських не вбачається, що ОСОБА_1 вживає або вживав алкогольні напої на місці пригоди. Наведені обставини не були враховані і досліджені належним чином працівниками поліції, що призвело до складання протоколу зі слів ОСОБА_1 з викладенням у протоколі тих обставин, які не відповідали фактичним обставинам справи.

Згідно санкцій ч. 1 і ч. 4 ст. 130 КУпАП санкція ч. 4 ст. 130 КУпАП є більш тяжкою, ніж санкція ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, місцевий суд дійшов правильного висновку про можливість перекваліфікації дій ОСОБА_1 , оскільки така перекваліфікація не погіршує становище особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Отже, місцевий суд відповідно до ст. 280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають при розгляді даної справи щодо ОСОБА_1 , який вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, а тому посилання апелянтав апеляційній скарзі на те, що судом не забезпечено всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи, є надуманими, оскільки не ґрунтуються на матеріалах справи та вимогах закону.

Таким чином, доводи апелянта, викладені у скарзі, є необґрунтованими та не спростовують правильність встановлених обставин у справі та не звільняють від відповідальності ОСОБА_1 за вчинені ним адміністративні правопорушення.

Отже, доводи апелянта, зазначені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного перегляду справи, постанова Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2020 року щодо ОСОБА_1 відповідає вимогам закону, підстав для її скасування апеляційний суд не вбачає, у зв`язку з чим залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову суду - без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Шимко А.О., який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Солом`янського районного суду м. Києва від 05.02.2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Ю.В.Семенцов