Справа № 481/900/20
Провадж.№ 3/481/506/2020
П О С Т А Н О В А

іменем У К Р А Ї Н И

06.08.2020 року м.Новий Буг

суддя Новобузького районного суду Миколаївської області Уманська О.В., за участі секретаря судових засідань Канівець О.І., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , потерпілої ОСОБА_2 , розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від Новобузького ВП ГУНП в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с. АДРЕСА_1 жительки АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , за вчинення правопорушення передбаченого ч.2 ст.154 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

09.07.2020 року до Новобузького районного суду Миколаївської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №328243 від 19.06.2020 року, відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 154 ч. 2 КУпАП, згідно якого 19.06.2020 року о 12:40 год., гр. ОСОБА_1 в дворі будинку АДРЕСА_3 м.Новий Буг вигулювала собаку породи «дворняга» без намордника, внаслідок чого собака вкусила гр. ОСОБА_2 за ліву ногу.

ОСОБА_1 на розгляд справи з`явилася, вину у вчиненні правопорушення не визнала та зазначила, що дійсно має у власності собаку породи «дворняга» на ім`я Бім, але 19.06.2020 року зазначена собака перебувала закрита в сараю та не могла вкусити потерпілу. 19.06.2020 року вона дійсно перебувала в дворі будинку АДРЕСА_3 разом з донькою та сусідкою та бачила гр. ОСОБА_3 , яка проходила повз їх лавки, але остання з будь-якими претензіями до неї особисто не зверталася. Лише ввечері до останньої звернулася ОСОБА_4 з претензіями що її собака покусав ОСОБА_2 . Зазначила, що в дворі повно безхозних собак за дії яких вона не має відповідати.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що 19.06.2020 року проходила повз другого під`їзду будинку АДРЕСА_3 та її за ногу вкусила собака, яка лежала біля лавки на якій сиділа ОСОБА_1 та ще двоє жінок. ОСОБА_2 закричала від болю, витерла кров з ноги та побачила, що підбігла ОСОБА_1 та кричала: «Бистро в сарай». В подальшому ОСОБА_2 попрямувала в магазин, а коли повернулася назад то на лавці вже нікого не було. На допомогу остання нікого не кликала, оскільки злякалася та боялася, що зазначена собака знову почне її кусати. Підкреслила, що в неї медикаментозна алергія, тому їй заборонене будь-яке медикаментозне лікування , в тому числі і вакцинація.

Свідок ОСОБА_4 з приводу вказаних у протоколі обставин пояснила, що безпосереднім свідком подій вона не була, а про обставини дізналася зі слів бабусі, яка прийшла додому та повідомила, що її за ліву ногу вкусила собака. Побачивши рану на нозі бабусі остання побігла подивитися на собаку, яка вкусила бабусю, але в дворі нікого не було, тому повернувшись остання повезла бабусю в лікарню для надання медичної допомоги. Після повернення з лікарні свідок неодноразово зверталася до ОСОБА_1 з проханням показати собаку ( для нагляду за нею 20 днів), але остання прохання ігнорувала, тому свідок написала заяву в поліцію. Крім того зазначила, що зазначена собака вже неодноразово кусала прохожих. Хто був свідком укусу остання не бачила, але знає, що це були донька та подруга ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення та дослідивши матеріали справи, суд приходить до такого висновку.

Ч.2 ст.154 КУпАП передбачає відповідальність за тримання собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигулювання собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в невідведених для цього місцях, що спричинило заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну.

Відповідно до п.7А ч.8 «Правил тримання собак, котів і хижих тварин у населених пунктах Української РСР» власникам собак і котів дозволяється виводити собак з жилих та ізольованих приміщень, а також ізольованих територій в загальні двори або на вулицю (з обов`язковим забезпеченням безпеки людей) тільки на короткому повідку і в наморднику, крім собак дрібних порід, на яких у реєстраційних посвідченнях зроблено відповідну відмітку.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до інформації наданої КНП «Новобузька ЦРЛ» Новобузької районної ради Миколаївської області від 29.07.2020 року за вих№349-01-11 ОСОБА_2 19.06.2020 року о 13:30 год. дійсно зверталася в приймальне відділення лікарні та була оглянута черговим лікарем без госпіталізації та встановлено діагноз: вкушена рана лівої гомілки.

Таким чином встановлено, що ОСОБА_2 дійсно отримала шкоду для здоров`я внаслідок укусу.

В даній ситуації вимагається доведення того, що ОСОБА_1 порушила правила утримання собак, а саме вигулювала собаку, яка належить їй в загальному дворі будинку без повідка і намордника та встановлення причинно-наслідкового зв`язку між діями останньої та отриманням шкоди для здоров`я ОСОБА_2 , на підтвердження чого, суду було надано протокол про адміністративне правопорушення.

На думку суду в матеріалах справи не знайшло підтвердження того, що ОСОБА_1 вчинила правопорушення передбачене ст. 154 ч.2 КУпАП з огляду на наступне.

Згідно пояснень ОСОБА_1 встановлено, що остання дійсно має у власності непородисту собаку білого кольору на ім`я Бім, але тримає останню виключно на цепу або ж закриту в сараї, крім того вона має у власності тер`єра, який проживає у них у квартирі. 19.06.2020 року собака на ім`я Бім перебувала закритою в сараї та не була біля неї в момент коли повз них проходила ОСОБА_2 . Крім її собаки в дворі ще знаходяться інші собаки, за дії яких вона відповідальність не несе.

З пояснень потерпілої судом встановлено, що остання проходила повз місця перебування ОСОБА_1 та побачила собаку, який лежав біля лавки. Зазначена собака вкусила ОСОБА_2 за ліву ногу, а ОСОБА_1 в подальшому проганяла зазначену собаку до сараю.

Твердження свідка ОСОБА_4 , щодо належності собаки яка вкусила її бабусю громадянці ОСОБА_1 в судовому засіданні підтвердження не знайшли, оскільки остання безпосереднім свідком події не була та сприймала обставини справи зі слів бабусі. Натомість з пояснень потерпілої неможливо встановити ознак тварини, яка її вкусила: окрас, вік, стать чи інші прикмети за якими можна було б встановити приналежність зазначеної собаки особі, яку притягують до відповідальності.

Згідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення зазначені обставини в якому додатково повинні підтверджуватись поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу (ч.2 ст.251 КУпАП).

При цьому також слід зазначити, що до повноважень суду не входить обов`язок збирати докази.

Як вбачається з матеріалів справи, доказами, на підставі яких орган поліції порушив щодо ОСОБА_1 адміністративне провадження за ч. 2 ст.154 КУпАП є письмова заява та письмові пояснення потерпілої, та її онуки, яка не була безпосереднім свідком подій, а також самої ОСОБА_1 , яка в письмових поясненнях, також не підтверджувала факт того, що саме її собака укусив потерпілу.

Зі слів сторін під час зазначеної події були свідки, але їх прізвища до протоколу про адміністративне правопорушення не занесені, письмові пояснення не відібрані, а сторони не заявляли клопотання про їх виклик з зазначенням адрес їх проживання, тому в суду немає можливості заслухати їх пояснення на підтвердження чи спростування обставин справи.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено жодних відомостей про огляд та вилучення тварини - собаки, не відображено будь-яких даних щодо того де та у кого зберігається тварина, не зазначено ознак тварини: окрас, стать, кличка, вік собаки та інші прикмети, за якими вона має бути ідентифікована.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Виходячи з вимог статті 62 Конституції України, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише у разі доведення її вини в установленому законом порядку належними та допустимим доказами, що є складовою справедливого правосуддя у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод.

Будь-яких належних та допустимих доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення передбаченого ст. 154 ч.2 КУпАП до матеріалів справи не додано.

Таким чином оцінивши зібрані в справі докази в їх сукупності, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення передбачений ст. 154 ч.2 КпАП України.

Відповідно до ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 154 ч.2, 247, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ст. 154 ч.2 КпАП України.

На постанову може бути подана апеляційна скарга через Новобузький районний Миколаївської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.В.Уманська