КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/824/1800/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Старовойтова С.М.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу захисника Вареника А.М. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року ОСОБА_1 у визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить триста сорок гривень.

Відповідно до постанови, ОСОБА_1 28 жовтня 2019 року о 10 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом «Nissan Primera» з номерним знаком НОМЕР_1 по проспекту Гагаріна, 20 в місті Києві, перед зміною напрямку руху (перестроювання праворуч), не переконалась, що це буде безпечно, не надала перевагу в русі транспортному засобу, що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку вона мала намір перестроїтися, внаслідок чого здійснила зіткнення з транспортним засобом «Suzuki Grand Vitara» з номерним знаком НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_3 , чим заподіяла транспортним засобам механічні пошкодження з матеріальними збитками.

В апеляційній скарзі захисник Вареник А.М. в інтересах ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Одночасно апелянт заявляє клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки вважає, що строк пропущено із поважних причин.

Захисник зазначає, що апеляційну скаргу ним було подано вчасно шляхом її направлення поштовим відправленням на адресу суду першої інстанції. Однак вказане поштове відправлення було втрачене, що підтверджується відповіддю представника АТ «Укрпошта» на його адвокатський запит. У зв`язку з наведеним він подав повторну апеляційну скаргу та зазначає, що строк на апеляційне оскарження був пропущений з поважних причин.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що постанова суду першої інстанції не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, постановлена з порушенням норм матеріального права та вимог процесуального права внаслідок неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильного дослідження і оцінки доказів.

Поза увагою суду залишились пояснення ОСОБА_1 , яка зазначила, що 28 жовтня 2019 року близько 10 год. 30 хв. вона їхала по проспекту Гагаріна в напрямку вул. Гната Хоткевича, її автомобіль рухався зі швидкістю близько 50 км/год. у середній смузі руху. Перед початком перестроювання вона подивилась у дзеркало заднього виду і побачила автомобіль «Suzuki GrandVitara», який рухався у правій смузі руху, на відстані близько 45-50 м позаду, та ввімкнувши правий показчик повороту, проїхавши зупинку громадського транспорту, виконала перестроювання в праву смугу руху за декілька метрів до повороту на пров. Карельський. Після перестроювання в праву смугу руху ОСОБА_1 , не вимикаючи правого покажчика повороту, зменшила швидкість приблизно до 20 км/год. та почала виконувати поворот направо, на пров. Карельський. При цьому, перед здійсненням повороту вона бачила у дзеркало заднього виду, що автомобіль «SuzukiGrand Vitara» наближався до неї зі швидкістю близько 80 км/год. Коли ОСОБА_1 майже закінчила виконання повороту на пров. Карельський, вона відчула сильний удар у задню праву частину автомобіля, внаслідок чого її автомобіль розвернуло за годинниковою стрілкою приблизно на 90 градусів.

В апеляційній скарзі захисник зазначає, що у ОСОБА_1 не було можливості уникнути зіткнення, оскільки вона рухалась із дотримання всіх вимог ПРД України та не могла передбачити, що водій автомобіля «Suzuki GrandVitara» буде неуважним.

При цьому, апелянт зазначає, що в діях водія «Suzuki GrandVitara» ОСОБА_3 вбачається порушення п. п. 1.3, 1.5, 2.3 б), 2.3 д), 9.2, 12.1, 12.3, 12.4, 13.1 ПДР України.

Крім цього захисник вказує, що у суді першої інстанції він та ОСОБА_1 наполягали на проведенні автотехнічної експертизи, однак суд безпідставно відмовив у її проведенні.

В той же час, як зазначає апелянт, у справі існують неточності та суперечності, які автотехнічна експертиза могла б усунути.

В апеляційній скарзі захисник звертає увагу суду на те, що судом першої інстанції при призначенні адміністративного стягнення не було здійснено аналізу особи ОСОБА_1 зокрема, не було враховано її характеризуючі дані, майновий стан, а також у постанові не вказано про наявність чи відсутність обставин, які пом`якшують та обтяжують покарання.

Апелянт підсумовує, що суд першої інстанції поверхнево підійшов до встановлення фактичних обставин справи, відтак постанова суду підлягає скасуванню із закриттям щодо ОСОБА_1 провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Розглянувши клопотання, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на апеляційне оскарження постанови суду з поважних причин.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, захисник Вареник А.М. в інтересах ОСОБА_1 19 грудня 2019 року направляв поштою апеляційну скаргу, однак вона була втрачена, що підтверджується листом представника АТ «Укрпошта».

З урахуванням положень ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про право кожного на справедливий, публічний судовий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, апеляційний суд вважає, що апелянт пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, а тому його апеляційна скарга підлягає розгляду.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника Вареника А.М., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення експерта Яценка О.В., перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

За приписами ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні.

На думку апеляційного суду, розглядаючи справу стосовно ОСОБА_1 , суд у відповідності до положень ст. 245 КУпАП всебічно, повно, об`єктивно з`ясував всі обставини справи та дійшов вірного висновку про її винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону, оскільки постанова суду містить посилання на докази, якими суд обґрунтовував своє рішення, їх оцінку, а також мотиви прийнятого рішення.

Відповідно до схеми місця ДТП, фотографій та відеозапису з нагрудної камери поліцейського, зіткнення транспортних засобів, якими керувала ОСОБА_1 і ОСОБА_3 відбулося в місці, де до проспекту Гагаріна примикає провулок Карельський.

За наявними на схемі позначеннями, на даній ділянці дороги рух здійснюється по чотирьом смугам в одному напрямку.

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснила, що 28 жовтня 2019 року о 10 год. 40 хв., вона їхала зі швидкістю 50-60 км/год в другій смузі руху та здійснивши завчасно перестроювання в крайню праву смугу зі швидкістю близько 20 км/год почала здійснювати маневр повороту праворуч на пров. Карельський та закінчуючи маневр повороту, відчула удар. ОСОБА_1 зазначила також, що перед здійсненням перелаштування із середньої в крайню праву смугу руху, вона бачила автомобіль «Suzuki Grand Vitara», який знаходився на відстані близько 50 метрів від неї.

Вказані пояснення ОСОБА_1 не узгоджуються із схемою місця ДТП, поясненнями іншого учасника ДТП, водія ОСОБА_3 та характером пошкоджень транспортних засобів, у зв`язку з чим, судом апеляційної інстанції був призначений експерт із Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

В суді апеляційної інстанції експерт Яценко О.В. дав висновок про те, що пояснення ОСОБА_1 є технічно не спроможними, про це свідчить кінцеве розташування транспортних засобів після ДТП, а також характер пошкоджень транспортних засобів. Так, транспортні засоби в кінцевому положенні знаходилися: автомобіль «Suzuki Grand Vitara» в першій смузі руху фактично паралельно розмітці смуг на проспекті Гагаріна, а автомобіль «Nissan Primera» на умовній середині провулку Карельського, що свідчить про те, що водій ОСОБА_1 завчасно не здійснила перелаштування з другої смуги руху в першу смугу руху, при цьому зіткнення транспортних засобів відбулось у першій смузі руху. В той же час, експерт зазначив, що враховуючи обставини ДТП в діях ОСОБА_3 також вбачається порушення ПДР України за умови недотримання ним швидкісного режиму.

Апеляційним судом досліджено відеозапис з нагрудної камери працівника поліції та схему місця ДТП на яких зафіксовані пошкодження транспортних засобів. Так, автомобіль «Suzuki Grand Vitara» має такі пошкодження: розбитий капот, розбита передня ліва фара, розбитий передній бампер з лівої сторони, розбитий бачок омивача, розбита ліва протитумання фара. Транспортний засіб «Nissan Primera» отримав наступні пошкодження: розбита задня права фара, розбитий задній бампер, пошкоджений задній нижній пластиковий дефлектор, пошкоджена кришка багажнику з правої сторони, вм`ятина заднього правого крила.

В той же час, якби пояснення ОСОБА_1 відповідали б дійсності з приводу того, що «Suzuki Grand Vitara» здійснив зіткнення із її автомобілем в той момент, коли вона закінчувала маневр повороту праворуч, то автомобіль «SuzukiGrand Vitara» отримав би пошкодження з передньої правої сторони.

Крім того, апеляційний суд зазначає, що відповідно до пояснень ОСОБА_1 , перелаштовуючись в першу смугу, вона бачила, що по ній зі швидкістю біля 80 км/год рухається автомобіль «Suzuki Grand Vitara», проте вона знехтувала цим, та незважаючи на небезпеку, яка для неї реально існувала при виконанні маневру, все ж таки здійснили його.

Відповідно до матеріалів справи, доказами, які досліджував суд першої інстанції та на підставі яких судом зроблений висновок про винуватість ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 262215 від 28 жовтня 2019 року, схема місця ДТП, письмові пояснення учасників ДТП, фото, відеозапис.

Наведені докази в сукупності давали суду право поза розумним сумнівом дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого правопорушення.

Враховуючи характер пошкоджень автомобілів, їх положення після ДТП, апеляційний суд вважає, що судом зроблений правильний висновок про порушення ОСОБА_1 п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, відповідно до яких перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху та у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

Щодо невідповідності дій водія ОСОБА_3 в даній дорожній обстановці ПДР України, то апеляційний суд звертає увагу, що судом розглядається провадження лише стосовно ОСОБА_1 в межах висунутого відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення обвинувачення. Тому давати оцінку дій інших осіб в межах даного провадження суд не вправі.

Апеляційний суд зазначає, що дане рішення не є преюдиційним при вирішенні питання про винуватість в даній ДТП й іншого учасника пригоди.

Що стосується інших доводів апеляційної скарги, то вони не можуть слугувати підставами для скасування постанови судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року та закриття провадження у справі з наведених у ній підстав, оскільки вони не спростовують законності та обґрунтованості оскаржуваного судового рішення.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято законне та обґрунтоване рішення про визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відтак підстав для скасування постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Вареника А.М. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Дніпровського районного суду міста Києва від 10 грудня 2019 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун