ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1013/20 Справа № 216/2595/20 Суддя у 1-й інстанції - Кузнецов Р. О. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м. Дніпро

14 серпня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., розглянувши клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого ФОП « ОСОБА_2 », який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП, -

В С Т А Н О В И Л А :

Постановою суду від 17 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавленням права керування транспортними засобами на строк три місяці. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 126 КУпАП закрити. Разом з апеляційною скаргою, заявив клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку.

До апеляційного суду надано письмові заяви ОСОБА_1 та його захисника- Щербак Т.О. про розгляд справи за їх відсутністю, тому апеляційний суд вважає можливим розглядати справи за відсутністю вказаних осіб,які належним чином були повідомлені про місто, дату та час розгляду справи та не скористалися своїм правом бути присутніми під час розгляду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду 1 інстанції.

Як вбачається з матеріалів справи, постанову судді першої інстанції щодо ОСОБА_1 постановлено 17 червня 2020 року.

Порушуючи в апеляційній скарзі питання про поновлення строку, ОСОБА_1 зазначає, що він участі у судовому засіданні 17 червня 2020 року не приймав, про існування оскаржуваної постанови дізнався лише 10 липня 2020 року та того ж дня направив до суду заяву про направлення йому за його адресою копії цієї постанови, яку отримав лише 25 липня 2020 року.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження та матеріали провадження приходить до висновку, що клопотання про поновлення пропущеного процесуального строку задоволенню не підлягає, а апеляційна скарга підлягає поверненню особі, яка її подала, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено. Строк на оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.

Правила ст. 294 КУпАП слід розглядати, як конкретні аспекти права на доступ до суду.

З матеріалів адміністративної справи убачається, що справа розглянута 17 червня 2020 року.

Також, з матеріалів убачається, що ОСОБА_1 був обізнаний про те, що щодо нього існує справа про адміністративне правопорушення, також був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, а отже мав об`єктивну можливість дізнатися результат судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно себе, тож мав об`єктивну можливість дізнатися про прийняте рішення вже після судового розгляду та у визначений ст. 294 КУпАП строк подати апеляційну скаргу на прийняте судове рішення.

Доводи клопотання про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження через те, що копію оскаржуваної постанови отримано лише 25 липня 2020 року, є необґрунтованими, оскільки в останньої були відсутні перешкоди для звернення до суду з апеляційною скаргою в межах строку апеляційного оскарження постанови суду.

В матеріалах справи наявний належний виклик в судове засідання ОСОБА_1 на 17 червня 2020 року, що спростовує доводи апеляції про його неналежне сповіщення про дату та час розгляду справи(а.п. 6).

Більш того, як вбачається з матеріалів справи та підтверджується апелянтом, ОСОБА_1 був обізнаний про існування оскаржуваної постанови 09.07.2020 року(а.п. 13), проте апеляційну скаргу подав лише 04.08.2020 року.

Дана позиція суду повністю відповідає усталеній практиці ЄСПЛ, яку відповідно до ст. 17 ЗУ "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 р. суди застосовують при розгляді справ як джерело права. Так, у рішенні ЕСПЛ у справі "Пономарев проти України" Суд зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Устименко проти України" від 29 жовтня 2010 року Суд вказав, що необґрунтоване поновлення строку оскарження остаточного рішення по справі зі спливом значного періоду часу без обґрунтованих підстав порушує принцип правової визначеності, і, як наслідок, тягне порушення ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п. 1 ст. 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами.

Таким, чином не можна погодитися з тим, що ОСОБА_1 чи його захисник мали які-небудь перешкоди для звернення з апеляційної скаргою у строки, передбачені законом.

Інших обставин, які б свідчили про поважність причини пропуску строку, передбаченого законом на оскарження в клопотанні не наведено та при апеляційному розгляді не надано.

Крім того, якщо апеляційна скарги подана особою після закінчення строків на апеляційне оскарження, суддя може визнати поважними причини пропуску вказаного строку, однак будь-які поважні причини не були наведені апелянтом.

Враховуючи практику Європейського суду з прав людини у справі «Мельник проти України» право доступу до суду не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

Враховуючи, що апеляційну скаргу на постанову суду першої інстанції від 17 червня 2020 року було подано 04 серпня 2020 року, тобто після закінчення 10-денного строку апеляційного оскарження, передбаченого ч. 2 ст. 294 КУпАП, визнати доводи пропуску строку поважними не уявляється можливим, у зв`язку з чим, апеляційна скарга та клопотання підлягає безумовному поверненню особі, яка її подала, як таку, яка подана після закінчення строків апеляційного оскарження.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А :

Клопотання особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року - залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 17 червня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 126 КУпАП - повернути особі, яка її подала.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Калініч