Справа № 127/8824/20
Провадження № 33/801/502/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вишар І. Ю.
Доповідач: Денишенко Т. О.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Денишенко Т. О., за участі осо-би, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Чуприни О. М., розглянувши матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого у АДРЕСА_1 , за частиною другою статті 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 356028, складеного 14 квітня 2020 року о 21.40 годині у м. Вінниці по вул. Ака-деміка Янгеля, № 6 інспектором взводу № 2 роти № 3 БУПП у Вінницькій об-ласті, лейтенантом поліції Войцещуком О. А., у цей вечір 14 квітня 2020 року о 21.20 годині у м. Вінниці по вул. Академіка Янгеля, № 5 водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння, у нього спосте-рігалася сповільненість мови, розширені зіниці, які не реагують на світло, не-природна блідість. Від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 повторно протягом року порушив вимоги підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за час-тиною другою статті 130 КУпАП.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністра-тивного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, на нього накладене адміністративе стягнення у вигляді штрафу в розмірі шес-тиста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200,00 гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постановою судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2020 року виправлено описку у постанові Вінницького міського суду Вінницької області від 11 червня 2020 року у справі про адміністративне право-порушення № 127/8824/20 відносно ОСОБА_1 , резолютивна частина постанови викладена у наступній редакції: «Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у ви-ді штрафу в розмірі 1200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20 400,00 гривень на користь держави з позбавленням права керу-вання транспортними засобами строком на три роки. Стягнути з ОСОБА_2 420,40 гривень судового збору на користь держави».

Не погоджуючись з такою постановою судді суду першої інстанції, ОСОБА_3 оскаржує її в апеляційному порядку, просить дану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП. Скаржник вважає оскаржувану постанову винесе-ною за невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм матеріального та процесуального права. ОСОБА_1 зазначає, що не погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання його винним у вчиненні адміністративного правопорушення, а саме щодо відмови від прохо-дження огляду на стан сп`яніння, оскільки такий висновок не відповідає фак-тичним обставинам справи. За поясненнями скаржника 14 квітня 2020 року йо-го товариш ОСОБА_4 , який є власником автомобіля «Honda CR-V», держав-ний номерний знак НОМЕР_2 , здійснював керування цим транспортним засо-бом та того дня разом із ним ОСОБА_1 приїхав на вул. Академіка Янгеля для завантаження в автомобіль сайдингу. Під час завантаження автомо-біля до них під`їхала патрульна поліція, поліцейський, представившись, поціка-вився, що вони завантажують та після короткої бесіди поліцейські поїхали. Піс-ля завантаження ОСОБА_4 потрібно було вирішити питання встановлення будівельних матеріалів, тому він відійшов у справах, а ОСОБА_1 за-лишився чекати його в автомобілі на стоянці біля будинку № 5 по вул. Акаде-міка Янгеля у м. Вінниці. О 20.10 до автомобіля, де знаходився ОСОБА_1 , під`їхав патрульний автомобіль поліції. Після встановлення особи скарж-ника за паспортними даними та перевірки у базі даних щодо притягнення його до адміністративної відповідальності поліцейські одразу стали вимагати прохо-дження обстеження на стан сп`яніння. Він пояснив поліцейським, що є лише пасажиром автомобіля, а їх вимога пройти огляд є незаконною, на що по-ліцейські не відреагували та продовжили дії зі складання протоколу про адмі-ністративне правопорушення та пошуку свідків. Цитуючи норми статті 130 КУпАП, скаржник зазначає, що обов`язковою ознакою правопорушення у дано-му випадку є керування транспортним засобом у стані сп`яніння або відмова від проходження огляду на стан сп`яніння. Однак під час перегляду відеозапису у судовому засіданні було встановлено, що у момент, коли під`їхала патрульна поліція, автомобіль «Хонда» стояв на стоянці біля будинку, а він знаходився бі-ля автомобіля. Під час спілкування із поліцейськими свідків не було, ознаки сп`яніння не встановлювалися.

ОСОБА_1 також звертає увагу на законодавчу вимогу обов`язко-вого оформлення направлення для проходження огляду на стан сп`яніння, яке у матеріалах справи відсутнє, що свідчить про те, що поліцейський у встановле-ному законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для прохо-дження огляду на стан сп`яніння. Крім того він не був відсторонений від керу-вання транспортним засобом, що у своїй сукупності з іншими доказами свід-чить про невідповідність дій поліцейського процедурі оформлення матеріалів за статтею 130 КУпАП. Скаржник не розуміє за змістом протоколу про адмініс-тративне правопорушення, у чому його звинувачують, де не сформульовано, який огляд він має пройти ( на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння ) та у який спосіб ( на місці із застосуванням спеціальних засобів чи у найближ-чому закладі охорони здоров`я ), тому він не мав можливості надати однознач-ну відповідь, а нечітке і невірне формулювання суті порушення позбавило його права на захист.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відпові-дальності, ОСОБА_1 , його захисника адвоката Чуприни О. М., яка підтримала доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи про адмі-ністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а постанова суду пер-шої інстанції - без змін з огляду на наступне.

Статтею 245 КУпАП визначені завдання провадження у справах про адмі-ністративні правопорушення. Це своєчасне, всебічне, повне і обєктивне зясу-вання обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному зако-ном порядку орган ( посадова особа ) встановлює наявність чи відсутність адмі-ністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, пояснення-ми особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган ( посадова особа ) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинен-ні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що помякшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а та-кож зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з частиною сьомою статті 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений до-водами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено не-правильне застосування норм матеріального права або порушення норм проце-суального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджу-валися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом. Згідно з пунктом другим час-тини восьмої статті 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, зокрема, залишити апеляційну скаргу без задо-волення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачена адміністративна відпові-дальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспорт-ним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засо-бом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан ал-когольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Частиною другою цієї статті встановлена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Згідно з вимогами підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України водій по-винен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний ог-ляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого спянін-ня або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Ураховуючи склад адміністративного правопорушення, від-повідальність за яке передбачена статтею 130 КУпАП, обєктивна сторона пра-вопорушення полягає у керуванні транспортними засобами особами в стані ал-когольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських пре-паратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого спяніння, а так са-мо і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огля-ду на стан спяніння.

Згідно Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів оз-нак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впли-вом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердже-ної спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрова-ної в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, ог-ляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у по-ліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підста-ви вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Відповідно до пункту дванадцятого згаданої вище Інструкції у разі наяв-ності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані нарко-тичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що зни-жують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті чет-вертому розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до най-ближчого закладу охорони здоров`я. Пунктом восьмим Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 ( зі змінами ), передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я полі-цейський у присутності двох свідків складає протокол про адміністративне пра-вопорушення, у якому зазначає ознаки сп`янін-ня і дії водія щодо ухилення від огляду.

Згідно матеріалів справи, зокрема, протоколу про адміністративне правопо-рушення від 14 квітня 2020 року серії ДПР18 № 356028, 14 квітня 2020 року у м. Вінниці по вул. Академіка Янгеля, № 5 водій ОСОБА_1 керував автомобілем з ознаками наркотичного сп`яніння: сповільненість мови, розши-рені зіниці, які не реагують на світло, неприродна блідість. Від проходження ог-ляду на стан сп`яніння водій у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим допустив порушення вимог підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України. До протоколу про адміністративне правопорушення додані пояснення свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , рапорт поліцейського від 14 квітня 2020 року, з якого убачається, що під час несення служби в складі екіпажу «Юнкер 105» за порушення правил дорожнього руху був зупинений ав-томобіль «Honda CR-V», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуван-ням ОСОБА_1 . При спілкуванні з водієм в останнього були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Водій у встановленому законом порядку відмо-вився від проходження освідування у присутності двох свідків. З пояснень свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 убачається, що ОСОБА_1 в їхній присутності відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`янін-ня, що свідки й засвідчили у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР12 № 356028.

Окрім того у матеріалах справи наявний відеозапис з нагрудної камери полі-цейського та поліцейського автомобіля, з якого достеменно убачається, що во-дій зупиненого автомобіля ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у присутності двох свідків. Лише після зачитування йому змісту протоколу про адміністративне правопорушення водій ОСОБА_1 погоджувався пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, однак лише з відбором у нього крові для дослідження.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний суд вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів на підтвердження відмови ОСОБА_1 у по-рушення вимог підпункту 2.5 Правил дорожнього руху України від проходжен-ня медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Разом із тим частиною другою статті 130 КУпАП передбачена відповідаль-ність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбаче-них частиною першою цієї статті. Повторним відповідно до статті 35 КУпАП визнається вчинене особою протягом року однорідне правопорушення, за яке її вже було піддано адміністративному стягненню. Повторність правопорушення визначається за фактами винесених постанов у справах про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили.

З матеріалів справи достеменно убачається, що ОСОБА_1 притя-гувався до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, про що свідчать дані, зафіксовані у картці обліку адміністративного правопорушення, складеній патрульним поліції Гребінченко. Ця картка є офіційним статистич-ним документом органів поліції.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 повторно про-тягом року вчинив правопорушення, за яке передбачена відповідальність за час-тиною другою статті 130 КУпАП, що доведено матеріалами справи.

Оскаржуючи постанову судді суду першої інстанції, скаржник вказує на не-доведеність обставини керування ним транспортним засобом, оскільки він ли-ше стояв біля припаркованого на стоянці автомобіля, що, за його твердженням, підтверджується відеозаписом від 14 квітня 2020 року. До того ж ознаки сп`яні-ння у нього ніхто не виявляв.

Однак з такими доводами скаржника категорично погодитися не можна, оскільки вони цілковито спростовуються матеріалами, зокрема і відеозаписом події, наявним у матеріалах справи. Апеляційний суд вважає необхідним зазна-чити, що об`єктивним доказом належного виконання у встановленому законом порядку процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності є відеозапис події, оскільки головним завданням відеозапису є саме фіксування фактів та доказів, які засвідчують вчинення правопорушення. З доданого до ма-теріалів справи відеозапису достеменно убачається, що автомобіль «Хонда» по-ліцейськими був зупинений, а сам ОСОБА_1 пояснював полі-цейським, що відганяв автомобіль аби за викликом «102» знову не було пові-домлень про крадіжку. Крім того убачається, що працівниками поліції неодно-разово пропонувалося ОСОБА_1 через виявлені у нього ознаки нар-котичного сп`яніння пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, про-понувалося пройти до поліцейського автомобіля для доставлення його до ме-дичного закладу, на що ОСОБА_1 , виявляючи зухвалість, неоднора-зово відмовлявся, у тому числі у присутності свідків.

Твердження скаржника про те, що матеріали справи не містять направлення його на огляд водія на стан сп`яніння, що, на його думку, свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв його у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, апеляційний суд розцінює як такі, що ґрунтуються на власному хибному тлумаченні положень закону.

Відповідно до пункту дванадцятого Розділу ІІ Інструкції про порядок вияв-лення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи ін-шого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижу-ють увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом Міністерства охорони здоров`я України та Міністерства внутрішніх справ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті третьому розділу I цієї Інструкції, такі водії підлягають огляду на стан сп`яніння. Згідно пунктів шостого, сьомого цієї Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволе-них до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспожив-стандартом ( далі - спеціальні технічні засоби ); лікарем закладу охорони здо-ров`я ( у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсь-ко-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку ). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, прове-деного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як убачається із матеріалів справи працівники поліції пропонували ОСОБА_7 пройти огляд на стан сп`яніння, проїхати з ними до медичної установи для проведення відповідного огляду, проте останній відмовився, тому направлення не видавалося і поліцейські не забезпечували доставку скаржника до найближчого закладу охорони здоров`я. Окрім цього відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою вияв-лення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, затвердже-ного постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 та згаданої уже Інструкції вони не містять положень про обов`язок працівників поліції вручати таке направлення для проходження медичного огляду на стан сп`яніння у разі відмови водія від його проходження.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на незрозумілість викладе-ної у протоколі про адміністративне правопорушення суті порушення, у якому його звинувачують, вимог поліцейського щодо огляду на стан сп`яніння.

Однак і з такими доводами скаржника апеляційний суд погодитися не може.

Відповідно до частин третьої, четвертої статті 256 КУпАП особа, яка притя-гується до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і за-уваження щодо змісту протоколу, документів, які додаються до нього, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання. При складанні протоколу про адміністративне правопорушення особі, яка притягається до адміністратив-ної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Апеляційний суд звертає увагу, що будь-яких заперечень щодо дій праців-ників поліції від ОСОБА_1 при складанні 14 квітня 2020 протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 356028 не надходило, від підписання протоколу він відмовився, можливістю надання власних письмових пояснень не скористався. Відповідно слід дійти висновку про відповідність ви-могам статті 256 КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення від 14 квітня 2020 року серії ДПР18 № 356028 та цілковите спростування доводів апеляційної скарги.

За викладених обставин, оскільки за змістом частини першої статті 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження від-повідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння є окремою підста-вою для притягнення до адміністративної відповідальності незалежно від того тверезий водій чи ні, а частина друга статті 130 КУпАП передбачає відповідаль-ність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбаче-них частиною першою цієї статті, апеляційний суд вважає безумовно доведе-ним факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною другою статті 130 КУпАП, оскільки відмова від про-ходження медичного огляду на стан сп`яніння, вчинена протягом року після здійснення правопорушення, передбаченого частиною першою статті130 КУпАП, знайшла своє підтвердження під час апеляційного розгляду справи.

Інші наведені в апеляційній скарзі аргументи також у цілому не свідчать про порушення судом першої інстанції при розгляді справи норм матеріального чи процесуального права, не спростовують правильний висновок судді суду пер-шої інстанції, викладений в оскаржуваній постанові, щодо винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, що тягне необхід-ність накладення на нього передбаченого Законом адміністративного стягнен-ня.

Судом першої інстанції під час розгляду справи дотримані вимоги статей 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достат-ність відповідно до статті 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для справи встановлено. Дії ОСОБА_1 за частиною другою статті 130 КУпАП кваліфіковані правильно, доводи апеляційної скарги свого підтвер-дження не знайшли, тому підстави для скасування оскаржуваної постанови суду відсутні.

Керуючись нормами статті 294 КУпАП, апеляційний суд -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задово-лення.

Постанову судді Вінницького міського суду Вінницької області від 11 черв-ня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_8 за частиною другою статті 130 КУпАП залишити без змін.

Ця постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Т. О. Денишенко