Справа № 161/2802/20 Провадження №33/802/409/20 Головуючий у 1 інстанції:Кихтюк Р. М.
Категорія:ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 серпня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю секретаря Павловій Н.А., захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 адвоката Кромського М.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2020 року щодо нього,

В С Т А Н О В И В

Постановою судді Луцького міськрайонного суду від 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, застосувавши адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Не погоджуючись із постановою суду, ОСОБА_1 оскаржує дану постанову з мотивів невідповідності висновків суду фактичним обставинам справи. Стверджує, що не порушував Правил дорожнього руху України, суд необґрунтовано притягнув його до відповідальності.

Зазначає, що за вказаних у протоколі обставин, автомобілем не керував, сидів на пасажирському сидінні, а тому необґрунтованими є висновки суду про порушення ним як водієм транспортного засобу п.2.5 ПДР України.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження зазначеної постанови судді, оскільки він пропущений з поважних причин, постанову судді скасувати, прийняти нову, якою провадження щодо нього закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження постанови зазначає, що під час розгляду справи місцевим судом 29 квітня 2020 року присутній не був, зі змістом оскаржуваної постанови його адвокат ознайомився 12.05.2020 року на сайті судової влади про, що повідомив його на наступний день, тобто 13.05.2020 року, на домашню адресу копію постанови суду отримав лише 28 травня 2020 року.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника Кромського М.В., який просив поновити строк на оскарження постанови судді, з підстав, викладених в скарзі, доходжу наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку повертається судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення вбачається, що оскаржувана постанова судді прийнята 29 квітня 202 року без участі ОСОБА_1 , який належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи судом на адресу вказану ним в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1) та в заявах про відкладення розгляду справи (а.с. 11-14, 16-20), надіслані судом повідомлення на адресу останнього про час і місце розгляду справи повертались до суду у зв`язку з неврученням (а.с. 10, 15). Крім того, ОСОБА_1 до суду подав заяву про відкладення розгляду справи, який був призначений на 10 год. 05 хв. 29 квітня 2020 року з причин запровадження в Україні карантину (а.с. 16-19). Після розгляду справи судом на адресу ОСОБА_1 була надіслана постанова судді Луцького місьрайонного суду Волинської області від 29.04.2020 року, що підтверджується відповідним листом від 08.05.2020 року №161/2802/20/22657/20 (а.с. 22), яка була отримана апелянтом 28 травня 2020 року.

Як вбачається з доводів апеляційної скарги, адвокат апелянта зі змістом оскаржуваної постанови судді ознайомився 12 травня 2020 року на сайті Судової влади України, про зміст якої повідомив свого клієнта на наступний день, тобто 13 травня 202 року. З вищевказаного можна зробити висновок, що ОСОБА_1 знав про наявність постанови суду від 29.04.2020, а також про висновок суду першої інстанції про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Під час апеляційного розгляду адвокатом Кромським М.В. не було надано будь-яких інших доказів про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду від 29.04.2020.

Європейський Суд з прав людини в рішенні «Рябих проти Росії» зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Також в рішенні «Пономарьов проти України» суд звернув увагу на те, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішенні про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип правової визначеності, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

Таким чином, Європейський Суд з прав людини, рішення якого є джерелом права в Україні вважає, що поновлення судом пропущеного строку без наведення обґрунтованих причин порушує принцип правової визначеності, зокрема порушення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи обставини неодноразової неявки особи, що притягається до адміністративної відповідальності в судове засідання 13 березня 2020 року (а.с. 11), 30 березня 2020 року (а.с.13), 29 квітня 2020 року (а.с. 16), належного повідомлення цієї особи про час і місце розгляду справи, про що свідчать його заяви про відкладення розгляду справи, ознайомлення із судовим рішення безпосередньо 13 травня 2020 року на сайті Судової влади України, про що наголошується стороною захисту при апеляційному розгляді справи, виходячи з положень ч.2 ст. 294 КУпАП та наведених рішень Європейського суду з прав людини, приходжу до висновку, що тривале очікування копії судового рішення не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, тому апеляційна скарга не підлягає розгляду і її слід повернути апелянту.

На підставі наведеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В

Відмовити ОСОБА_1 в поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 29 квітня 2020 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП повернути апелянту.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк