Справа № 364/509/20
Провадження № 3/364/131/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.08.2020 р., суддя Володарського районного суду Київської області Макаренко Л.А., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов 05.06.2020 р. від Управління Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області (далі Київський рибоохоронний патруль) зі складеним згідно з вимогами статей 255, 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) протоколом про адміністративне правопорушення від 15.04.2020 р. № 011193 стосовно притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання невідоме,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з відомостями зазначеного протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 28.03.2020 р. близько 15:30 год. (за показами свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ) на р. Березянка у с. Березна Володарського району Київської області поблизу вул. Гагаріна проводив спільно з ОСОБА_4 вилов риби з ПВХ-човна, який є приватною власністю ОСОБА_4 за допомогою забороненого знаряддя лову, а саме: сітки з жилки, порушивши, як зазначено в протоколі, вимоги статті 63 Закону України «Про тваринний світ» та пунктів 3.15, 4.4 Правил любительського та спортивного рибальства, затверджених Наказом Державного комітету рибного господарства України від 15.02.1999 р. № 19 та зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 28.04.1999 р. за № 269/3562 (зі змінами), та вчинивши правопорушення, передбачене частиною четвертою статті 85 КУпАП.

Судове засідання, призначене на 19.06.2020 р., відкладено на 30.06.2020 р., надалі на 03.08.2020 р. (з урахуванням часу перебування судді у відпустці) через ненадходження до суду повідомлень про вручення ОСОБА_1 відповідних судових повісток. На запит суду від 19.06.2020 р. Відділ обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Центрального міжрегіонального управління Державної міграційної служби України у м. Києві та Київській області 07.07.2020 р. (одержано суддею 03.08.2020 р.) надав відомості щодо зареєстрованого місця проживання ОСОБА_1 у м. Києві за адресою, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення. Проте судова повістка про виклик його до суду на 03.08.2020 р. повернулася без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою».

У зв`язку з наведеним суд, вирішуючи питання щодо можливості розгляду справи з урахуванням приписів частини першої статті 268 КУпАП за відсутності особи, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, виходить з також обов`язку особи зареєструвати своє місце проживання (стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»); саме за адресою зареєстрованого місця проживання з особою ведеться офіційне листування та вручення офіційної кореспонденції (пункт 7 Правил реєстрації місця проживання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2016 р. № 207). Тому суд вважає можливим розглянути справу за відсутності в судовому засіданні ОСОБА_1 , який не проживає за зареєстрованим місцем проживання.

Прокурор, залучений до справи з огляду на рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 р. у справі «Карелін проти Росії» щодо визнання порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині неупередженості суду через відсутність сторони звинувачення у справі про адміністративне правопорушення, не з`явився.

Дослідивши відомості, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення і доданих до нього матеріалах, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (статті 252 КУпАП), вирішуючи справу, суд виходить з такого.

Статями 25, 27 Закону України «Про тваринний світ» передбачено, що на території України може здійснюватися, зокрема, любительське рибальство; у порядку загального використання об`єктів тваринного світу громадянам, у випадках, передбачених законом, дозволяється безоплатне любительське і спортивне рибальство для особистого споживання (без права реалізації) у визначених відповідно до законодавства водних об`єктах загального користування у межах встановлених законодавством обсягів безоплатного вилову і за умови додержання встановлених правил рибальства і водокористування. Статтею 34 названого Закону на користувачів об`єктів тваринного світу покладено, зокрема, обов`язок додержуватися встановлених правил, норм, лімітів і строків використання об`єктів тваринного світу.

Статтею 521 Закону України «Про тваринний світ» заборонено для добування об`єктів тваринного світу виготовлення, збут, застосування, зберігання отруйних принад, колючих, давлячих та капканоподібних знарядь лову, електроловильних систем (електровудок), електрогону, петель, самоловів, самострілів, вибухових речовин, пташиного клею та монониткових (волосінних) сіток (крім тих, що призначені для промислового лову), а також інших засобів, заборонених законом. Аналогічні вимоги закріплено пунктом 3.15 Правил рибальства.

Порушення законодавства в галузі охорони, використання і відтворення тваринного світу тягне за собою, зокрема, адміністративну відповідальність відповідно до закону (стаття 63 Закону України «Про тваринний світ»).

Диспозицією частини четвертої статті 85 КУпАП передбачено притягнення винних осіб до адміністративної відповідальності за грубе порушення правил рибальства, зокрема, із застосуванням заборонених знарядь лову, в тому числі сіток.

На підтвердження вчинення зазначеного правопорушення ОСОБА_1 спільно з ОСОБА_4 до протоколу про адміністративне правопорушення додано копію протоколу про адміністративне правопорушення відносно згаданого ОСОБА_4 та копії доданих до цього протоколу матеріалів.

З огляду на це, зважаючи на неявку ОСОБА_1 , суд бере до уваги обставини, встановлені під час розгляду іншої справи про адміністративне правопорушення за участю згаданого вище ОСОБА_4 та допитаних судом свідків ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , за показами яких складалися обидва протоколи про адміністративні правопорушення (справа № 364/508/20, провадження № 3/364/130/20).

Судом встановлено, що названого в протоколі про адміністративне правопорушення дня 28.03.2020 р. ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 перебували на річці Березянка, що в с. Березна Володарського району Київської області, на ПВХ-човні, що підтверджено матеріалами справи, доданими до згаданого протоколу про адміністративне правопорушення, зокрема фотокарткою з їх зображенням у такому човні (а.с. 11), інші фотокартки фіксують лише процес оформлення зазначеного протоколу.

Доказів здійснення ОСОБА_1 лову риби, а так само наявності в нього чи іншої особи, зокрема ОСОБА_4 , сітки (сіток), тобто забороненого знаряддя лову письмові матеріали справи, додані до протоколу, не містять.

Зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення свідки судом не викликалися, оскільки, як видно з вказаної адреси місця їх проживання, однакової для обох свідків, а саме: вул. Тургенєвська, 82-а, м. Київ, 04053, ця адреса зазначена також на супровідному листі як місцезнаходження Київського рибоохоронного патруля. За правовою позицією Верховного Суду цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи; і саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами (постанова Верховного Суду від 29.04.2020 р. у справі № 161/5372/17). Клопотань про виклик цих та/або будь-яких інших свідків суду не подавалося і не заявлялося.

Судочинство в Україні здійснюється на засадах змагальності сторін, свободі в наданні ними суду своїх доказів й у доведенні перед судом їх переконливості, а також на засадах підтримання публічного обвинувачення в суді прокурором (пункти 3, 4 частини другої статті 129 Конституції України).

За визначенням частини першої статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з вимогами статті 280 КУпАП орган (посадова особа) під час розгляду справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний насамперед з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 251 КУпАП).

При цьому частина друга статті 251 КУпАП покладає обов`язок щодо збирання доказів саме на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами (постанова Верховного Суду від 15.03.2019 р. у справі № 204/2352/16-а).

Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом; провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності; застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Обвинувачення не може ґрунтуватися, зокрема, на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62 Конституції України).

З огляду на це та відсутність у матеріалах справи жодних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_5 здійснювався лов риби, зокрема й забороненим знаряддям лову сіткою з жилки, а так само доказів наявності у нього у названий у протоколі день сітки, тому суд вважає, що провадження у цій справі слід закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП за відсутності в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП, оскільки матеріалами справи не доведено його винуватість у вчиненні цього правопорушення.

Керуючись частиною четвертою статті 85 КУпАП та статтями 7, 9, 245-247, 251, 252, 276, 277, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності закрити на підставі пункту 1 частини першої статті 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною четвертою статті 85 КУпАП.

Копію цієї постанови суду надіслати ОСОБА_1 (за зареєстрованою адресою його місця проживання), прокуророві та до Управління Державного агентства рибного господарства в м. Києві та Київській області до відома.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Володарський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення зазначеного десятиденного строку, встановленого для її оскарження.

Суддя Л. А. Макаренко

Постанова набрала законної сили з "_____" __________20__ року.

Строк предявлення постанови до виконання три місяці.