ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/397/20 Справа № 705/2013/20 Головуючий по першій інстанції Гудзенко В.Л.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - Цімохи Р.Р., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 249069 від 26.05.2020, ОСОБА_1 26.05.2020 о 18 год. 25 хв. по вул.Незалежності, 61 в м.Умань керував автомобілем «Nissan X-trail», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан сп?яніння у встановленому порядку проводився у лікаря, чим порушив вимоги п. 2.9а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн.40 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою.

В апеляційній скарзі посилається на те, що він автомобілем не керував, рух не здійснював, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

Зазначає, що ним до суду подано клопотання про виклик працівників поліції та дослідження відео з нагрудних відеокамер, оскільки пояснення свідків різняться, яке проігноровано судом. Натомість суд розглянув справу поверхнево і формально, не допитавши свідків в судовому засіданні.

Вказує, що у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів безпосередньо у поліцейського в присутності двох свідків і його відмову від проходження такого огляду, що давало підстави направити його до медичного закладу. Чого також не вбачається із пояснень осіб, долучених до протоколу.

Одночасно зазначає, що до протоколу про адміністративне правопорушення не було додано відеозаписів.

Також зазначає, що у справі відсутні докази, які б підтверджували, що він керував транспортним засобом, тоді як обов`язковою ознакою наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є факт керування транспортним засобом.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 - Цімохи Р.Р. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 249069 від 26.05.2020, складеного інспектором СРПП Уманського ВП ГУНП В.Журбою про те, що ОСОБА_1 26.05.2020 о 18 год. 25 хв. по вул.Незалежності, 61 в м.Умань керував автомобілем «Nissan X-trail», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан сп?яніння у встановленому порядку проводився у лікаря, чим порушив вимоги п. 2.9а) Правил дорожнього руху серії ДПР18 № 249069 від 26.05.2020, ОСОБА_1 26.05.2020 о 18 год. 25 хв. по вул.Незалежності, 61 в м.Умань керував автомобілем «Nissan X-trail», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп?яніння. Огляд на стан сп?яніння у встановленому порядку проводився у лікаря, чим порушив вимоги п. 2.9а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАПУкраїни, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, ОСОБА_1 від проходження огляду відмовився;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1132/14 від 26.05.2020 КНП «Уманська міська лікарня» згідно якого, ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння 2,24‰;

- пояснень від 26.05.2020, отриманих від ОСОБА_2 , згідно яких, 26.05.2020 близько 18 год. 15 хв. він рухався на автомобілі Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 по вул.Незалежності, 61 в м.Умань, перед регульованим перехрестям зменшив швидкість та відчув удар в задню частину свого автомобіля, в який в`їхав автомобіль «Nissan X-trail», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_3 , який з нього вийшов. В цей час, пасажир даного автомобіля ОСОБА_1 сів за кермо даного автомобіля та поїхав у невідомому напрямку. Після чого він викликав працівників поліції, до прибуття яких, ОСОБА_1 повернувся на місце ДТП пішки, де залишив автомобіль не відомо;

- пояснень від 26.05.2020, отриманих від ОСОБА_3 , згідно яких, 26.05.2020 він разом з ОСОБА_1 вживали алкогольні напої. Керуючи автомобілем «Nissan X-trail», д.н.з. НОМЕР_1 він здійснив зіткнення з автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 . В той час, коли він вийшов із автомобіля, ОСОБА_1 взяв у нього ключі та поїхав у невідомому напрямку. Відносно працівників поліції ОСОБА_1 поводив себе агресивно, виражався в їх бік нецензурною лайкою. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння на приладі «Драгер» відмовилися та який проходили в медичному закладі;

- пояснень від 26.05.2020, отриманих від ОСОБА_4 , згідно яких, 26.05.2020 близько 18 год. 00 хв. він проходив по вул.Незалежності, 61 в м.Умань і став свідком ДТП, де автомобіль «Nissan X-trail», д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зіткнення з автомобілем Renault Megane д.н.з. НОМЕР_2 . В подальшому пасажир автомобіля «Nissan X-trail», д.н.з. НОМЕР_1 , сів за кермо даного автомобіля, на якому зник у невідомому напрямку. Водій та пасажир були в стані алкогольного сп`яніння, від яких було відчутно запах алкоголю та які вели себе неадекватно. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 виражався в їх бік нецензурною лайкою;

- пояснень від 26.05.2020, отриманих від ОСОБА_5 , згідно яких, 26.05.2020 близько 18 год. 00 хв. він рухався на автомобілі по вул.Незалежності в м.Умань та бачив як автомобіль «Nissan X-trail», д.н.з. НОМЕР_1 здійснив наїзд на автомобіль Renault Megane д.н.з. НОМЕР_3 . З автомобіля «Nissan X-trail» вийшло двоє чоловіків, один із яких сів в даний автомобіль та поїхав на ньому. Під час спілкування з працівниками поліції ОСОБА_1 виражався в їх бік нецензурною лайкою. Від даний чоловіків було відчутно запах алкоголю. На пропозицію працівників поліції пройти огляд на приладі «Драгер» чоловіки відмовилися, який клопотали провести в медичному закладі.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обгрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене, неприйнятними є доводи апелянта про те, що він автомобілем не керував, рух не здійснював, що підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , оскільки даними письмовими поясненнями та поясненнями інших свідків підтверджується протилежне, а саме, керування ОСОБА_1 транспортним засобом «Nissan X-trail», д.н.з. НОМЕР_1 .

Зазначеними вище поясненнями свідків, наявними у матеріалах справи, також спростовуються доводи апелянта про те, що у справі відсутні докази, які б підтверджували, що він керував транспортним засобом, тоді як обов`язковою ознакою наявності складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП є факт керування транспортним засобом.

Твердження апелянта про те, що пояснення свідків різняться, яких не було допитано в судовому засіданні є безпідставними та на думку суду надуманими апелянтом, які спрямовані ним для уникнення від адміністративної відповідальності, оскільки із наявних у матеріалах справи пояснень свідків розбіжностей не вбачається.

Крім того, відповідно до вимог ст.272 КУпАП як свідок у справі про адміністративне правопорушення може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають установленню по даній справі, тобто виклик свідка є правом суду, а не його обов`язком.

Безпідставними є доводи апелянта про те, що до протоколу про адміністративне правопорушення не було додано відеозаписів, оскільки відповідно до вимог ст.40 «Про Національну поліцію», застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису є правом працівників поліції, а не їх обов`язком.

Неспроможними є доводи апеляційної скарги про те, що у матеріалах справи відсутні документи, які б підтверджували, що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів безпосередньо у поліцейського в присутності двох свідків і його відмову від проходження такого огляду, що давало підстави направити його до медичного закладу, чого також не вбачається із пояснень осіб, долучених до протоколу, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону.

Пунктами 2,3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом або лікарем закладу охорони здоров`я (п.6 розділу І Інструкції).

Згідно п.7 зазначеної Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як вбачається з матеріали справи, а саме з пояснень від 26.05.2020, отриманих від свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відмовилися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер».

Крім того, безпосередньо із пояснень самого ОСОБА_3 вбачається, що він підтвердив факт вживання ним та ОСОБА_1 спиртних напоїв, а саме, горілки та їх відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер». Який також підтвердив факт керування ним та пізніше ОСОБА_1 транспортним засобом «Nissan X-trail», д.н.з. НОМЕР_1 .

Виходячи із вищевикладеного, не знайшли свого підтвердження та стороною захисту не доведено під час розгляду апеляційної скарги, доводи апелянта ОСОБА_1 щодо прийняття оскаржуваної постанови судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, яка є незаконною і необґрунтованою.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, то воно відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на наведене, постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою і підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 07 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба