Дата документу Справа № 336/1135/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 336/1135/20 Головуючий в 1 інст. Жупанова І.Б.
Провадження №33/807/288/20 Доповідач в 2 інст. Тютюник М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

7 липня 2020 року місто Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Тютюник М.С., за участю ОСОБА_1 , представника адвоката Неткал О.О., розглянувши в залі Запорізького апеляційного суду у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 800 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років, стягнуто судовий збір.

Згідно з оскаржуваною постановою, 22.02.2020 року о 09 годині 08 хвилин, в м. Запоріжжя, вул. Авраменко, буд. 12, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS», д.н. НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук, неприродна блідість. Від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку в медичному закладі у лікаря-нарколога відмовився у присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 правил дорожнього руху України, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Від керування транспортним засобом відсторонений шляхом залишення транспортного засобу.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій зазначив, що судом не було належним чином повідомлено про день та час розгляду справи, що позбавило ОСОБА_1 можливості скористатися правами передбаченими ст. 268 КУпАП, що є грубим порушенням ст. 245, 252, 280 КУпАП. Вказує, що факт керування не встановлено і відеозаписом не підтверджено, а тому перебування особи на ім`я якої зареєстрований транспортний засіб за відсутності встановленого факту керування транспортним засобом не утворює складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.130 КУпАП. Звертає увагу, що додані письмові пояснення свідків відібрані та написані власноруч працівниками поліції і носять банкетний характер, тому не можуть підтвердити фактичні обставини справи. Крім того, свідки судом не викликалися та допитані не були. Просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника адвоката Неткал О.О. на підтримку доводів апеляції, перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З матеріалів справи вбачається, що суд першої інстанції під час розгляду справи вважав доведеним факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду у встановленому законом порядку на стан наркотичного сп`яніння.

Також суд вказав, що зазначені обставини дійсно мають місце та підтверджується долученими до матеріалів справи доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом, направленням на огляд, письмовими поясненнями свідків, копіями постанов суду, відеозаписом події порушення.

Однак, слід зауважити з огляду на інкриміновані ОСОБА_1 фактичні обставини, адміністративна відповідальність за ст. 130 КУпАП настає за керування транспортним засобом, зокрема в стані наркотичного сп`яніння.

Отже, обов`язковому з`ясуванню підлягає факт керування особою транспортним засобом.

Натомість, судом не було враховано, що матеріали справи дійсно не мають жодних доказів того, що ОСОБА_1 22.02.2020 року о 09 годині 08 хвилин, в м. Запоріжжя, вул. Авраменко, буд. 12 керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS», д.н. НОМЕР_1 .

Зазначені обставини не підтверджуються матеріалами справи. Зокрема не підтверджується така обставина і показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Так, відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, зазначена норма передбачає дві форми об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме: керування особою транспортним засобом у стані сп`яніння та відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

При цьому основною ознакою суб`єкта зазначеного правопорушення є саме елемент керування особою транспортним засобом, та зазначена обставина обов`язково належить до предмету доказування під час розгляду справи про адміністративне правопорушення.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що 22.02.2020 року їхав на роботу разом з ОСОБА_2 , яка і перебувала за кермом. Повернувши на вул. Авраменко вони зупинилися, коли під`їхали поліцейські він знаходився біля автомобіля, вони почали стверджувати, що він керував транспортним засобом, на що він заперечував, оскільки автомобілем не керував.

Допитана в апеляційній інстанції в якості свідка ОСОБА_2 підтвердила покази ОСОБА_1 , та пояснила, що у дійсності вона керувала автомобілем, оскільки ОСОБА_1 позбавлено права керування. Працівники поліції відразу інкримінували ОСОБА_1 ст. 130 КУпАП, вона підписала всі написані працівниками поліції документи, оскільки вони поспішали на роботу, а працівники поліції запевнили, що це є формальністю. Свідок категорично заперечує керування ОСОБА_1 транспортним засобом, акцентуючи увагу суду на те, що після позбавлення ОСОБА_1 прав керування, функції водія вона виконує самостійно, маючи відповідне посвідчення.

Апеляційна інстанція оглянула водійське посвідчення на ім`я ОСОБА_2 , копія якого приєднана до матеріалів справи.

Апеляційним судом було оглянуто мобільний телефон ОСОБА_1 та в розділі контакти було зафіксовано мобільний телефон особи під іменем «Влада», який збігається із даними свідка ОСОБА_2 , зазначеними працівниками поліції у письмових поясненнях вказаної особи (а.с.5), що вказує на переконливість пояснень, наданих даним свідком при апеляційному розгляді і доводів апелянта.

Свідок ОСОБА_2 , як і ОСОБА_1 стверджують про те, що свідок ОСОБА_3 є їх колегою, який спілкувався із ними біля транспортного засобу коли під`їхали працівники поліції.

При розгляді апеляційної скарги був досліджений відеозапис з місця правопорушення, на якому дійсно не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 транспортного засобу, а лише зафіксовано його відмову від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутності ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Крім того, з наданого відеозапису також не вбачається перебування ОСОБА_1 на водійському сидінні, а лише перебування останнього біля автівки, що також свідчить на користь доводів апелянта.

При цьому, суд звертає увагу, що письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не вказують на керування автівкою ОСОБА_1 .

Зазначені обставини в своїй сукупності свідчать про те, що в матеріалах справи відсутні докази того, що саме ОСОБА_1 22.02.2020 року о 09 годині 08 хвилин, в м. Запоріжжя, вул. Авраменко, буд. 12 керував транспортним засобом «DAEWOO LANOS», д.н. НОМЕР_1 , а тому ні протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 від 22.02.2020 року, ні оскаржувана постанова суду не відповідають дійсності.

Формальний підхід до розгляду справи є неприпустимим, а сам факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння недостатньо для притягнення вказаної особи до адміністративної відповідальності по ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки як було вказано вище, для об`єктивної сторони вказаного правопорушення необхідно наявність керування особи транспортним засобом, докази чого в матеріалах справи відсутні.

Зазначені вище докази, на переконання апеляційного суду, у своїй сукупності свідчать про відсутність в матеріалах справи доказів того, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, зокрема, факту відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

За таких обставин, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість оскаржуваної постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27 березня 2020 року, оскільки доводи апеляційної скарги її повністю спростовують.

Так, оскільки матеріалами справи жодним чином не підтверджується наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме недоведений факт керування транспортним засобом, що є необхідною обставиною для кваліфікації дій по ч. 1 ст. 130 КУпАП, висновок районного суду про необхідність притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності є безпідставним.

За змістом п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції зобов`язаний закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 , зокрема складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись 294 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 27 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення за ч.3 ст.130 КУпАП скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду М.С. Тютюник