ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 602/518/20Головуючий у 1-й інстанції Костів Л.І.
Провадження № 33/817/338/20 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.5 ст.121, ч.1 ст.122, ч.1, 2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 серпня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З.

з участю: особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Вальчук М.М.,

розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Вальчук М.М. на постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст.121 КупАП, ч.1 ст.122, ч. 1, 2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн 00 коп, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як визнав суд, 16 квітня 2020 року о 13 годині 26 хвилин в с.Огризківці Лановецького району Тернопільської області неповнолітній ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2107 д.н.з. НОМЕР_1 , здійснив зупинку ближче, ніж 30 метрів від посадкового майданчика для зупинки маршрутних транспортних засобів, чим порушив п.15.9 (е) Правил дорожнього руху.

16 квітня 2020 року о 13 годині 26 хвилин в с.Огризківці Лановецького району Тернопільської області неповнолітній ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ 2107 н.з. НОМЕР_1 , без посвідчення водія, тобто не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1.А Правил дорожнього руху.

Крім цього, 03 травня 2020 року о 13 годині 30 хвилин в с.Ванжулів Лановецького району Тернопільської області неповнолітній ОСОБА_1 керував мотоциклом ІЖ ЮПІТЕР 4 д.н.з. НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку з дозволу водія проводився за допомогою газоаналізатора Alcotest-6820 №ARLH 0143 (повірка дійсна до 07 листопада 2020 року), на екрані якого висвітлило 1.82‰, в присутності двох свідків, чим порушив п.2.9 (А) Правил дорожнього руху.

03 травня 2020 року о 13 годині 30 хвилин в с.Ванжулів Лановецького району Тернопільської області неповнолітній ОСОБА_1 керував мотоциклом ІЖ ЮПІТЕР 4 д.н.з. НОМЕР_2 без посвідчення водія, тобто не маючи права керувати таким транспортним засобом, чим порушив, чим порушив п. 2.1 (а) Правил дорожнього руху.

03 травня 2020 року о 13 годині 30 хвилин в с.Ванжулів Лановецького району Тернопільської області неповнолітній ОСОБА_1 керував мотоциклом ІЖ ЮПІТЕР 4 д.н.з. НОМЕР_2 без реєстраційного документа на транспортний засіб, а також поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 (б, г) Правил дорожнього руху.

03 травня 2020 року о 13 годині 30 хвилин в с.Ванжулів Лановецького району Тернопільської області неповнолітній ОСОБА_1 керував мотоциклом ІЖ ЮПІТЕР 4 д.н.з. НОМЕР_2 , не був в застебнутому мотошоломі, а також перевозив пасажира, у якого також був незастебнутий мотошолом, чим порушив п. 2.3 ( г) Правил дорожнього руху.

В апеляційній скарзі адвоката Вальчук М.М. вважає постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року незаконною, необ`єктивною та необґрунтованою, щодо призначеного покарання, яке є занадто суворим для особи, яка вчинила правопорушення, будучи неповнолітнім. Просить скасувати Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року та закрити провадження у справі за відсутності події і складу адміністративного правопорушення або змінити постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 в частині накладеного адміністративного стягнення замінивши штраф з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік на попередження, як захід впливу, що застосовується до неповнолітніх.

Свої доводи мотивує тим, що суд залишив поза увагою той факт, що правопорушення вчинено неповнолітнім, що є обставиною, яка пом`якшує покарання, а тому мав підстави застосувати заходи впливу, передбачені ст.24-1 КупАП. Окрім того зазначає, що правопорушник щиро розкаявся, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, позитивно характеризується за місцем проживання, батьки не працюють, а займаються домашнім господарством. Також, 03 травня 2020 року ОСОБА_1 отримав травму - закритий перелом лівою ключиці із зміщенням, у зв`язку з чим перебував на стаціонарному лікуванні з 03.05.2020 року по 14.05.2020 рік, що підтверджується випискою.

Посилається на те, що суд не мотивував необхідність накладення на правопорушника адміністративного стягнення в виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, в той час як особа не отримувала та не наділена правом керування транспортними засобами, а також ст.13 КупАП не передбачає і застосування заходів впливу, передбачених ст.24-1 цього кодексу.

Щодо притягнення до відповідальності за ч.1 ст.130 КупАП , вважає постанову ухваленою з істотними порушеннями норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права. Підтвердженням цього є порушений порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , який проводився у медичному закладі, однак працівником поліції та без складення акту медичного огляду.

Заслухавши особу, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Вальчук М.М., які підтримали подану апеляційну скаргу і просять скасувати постанову Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року та закрити провадження у справі або змінити судове рішення в частині накладеного адміністративного стягнення, замінивши штраф з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік на попередження, як захід впливу, що застосовується до неповнолітніх; дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступних висновків.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд, з урахуванням вимог ст.252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Перевіркою матеріалів справи в апеляційному порядку встановлено, що судом першої інстанції було дотримано вказані вимоги закону.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.5 ст.121 КупАП, ч.1 ст.122, ч.1, 2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується розглянутими в судовому засіданні доказами, є обґрунтованим і належним чином мотивованим.

Так, допитаний в суді першої інстанції ОСОБА_1 повністю визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому адміністративних правопорушень та розкаявся у вчиненому.

Окрім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, за які його притягнуто до адміністративної відповідальності, стверджується протоколами про адміністративне правопорушення від 16 квітня 2020 року серії БД № 022120, 03 травня 2020 року серії БД № 022099, 03 травня 2020 року серії БД № 052281, 03 травня 2020 року серії БД № 052282, 03 травня 2020 року серії ОБ № 052283.

Вказані протоколи відповідають вимогам ст.ст.254, 256 КУпАП та складені уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, а викладені у них обставини об`єктивно стверджуються іншими доказами по справі, що були предметом дослідження суду першої інстанції.

Зокрема, матеріалами відеофіксації правопорушення VID-20200503-WA0001 mp4 від 03 травня 2020 року, на яких зафіксовано процес документування вчиненого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП; письмовими пояснення ОСОБА_1 , які є аналогічні наданим ним під час розгляду справи місцевим судом; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 03 травня 2020 року, з якого вбачається, що за допомогою газоаналізатора Alcotest-6820 №ARLH 0143 (повірка дійсна до 07 листопада 2020 року) проведено освідчення водія ОСОБА_1 ; результатом тесту на стан алкогольного сп`яніння від 03 травня 2020 року з якого вбачається, що в організмі ОСОБА_1 виявлено алкоголь в кількості 1,82‰; фотоматеріалами, долученими до матеріалів провадження, та іншими.

Усі вищенаведені докази є належними та допустимими, в контексті положень ст.251, 252 КУпАП і сумнівів у достовірності не викликають.

Недотримання порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який проводився у медичному закладі, про що захисник Вальчук М.М. вказує в апеляційній скарзі, є несуттєвими і, з урахуванням усіх обставин справи, не спростовують доведеність його вини у вчиненні правопорушення.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів провадження, висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень та кваліфікація його дій за ч.5 ст.121 КУпАП, ч.1 ст.122, ч.1, 2 ст.126, ч.1 ст.130 КУпАП є правильною.

Разом з тим, заслуговують на увагу доводи захисника Вальчук М.М. щодо застосування до ОСОБА_1 , який вчинив адміністративні правопорушення у неповнолітньому віці, заходів впливу передбачених ст.24-1 КУпАП.

Згідно ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до статті 13 КУАП до осіб віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років, які вчинили адміністративні правопорушення, застосовуються заходи впливу, передбачені статтею 24 1 цього Кодексу.

У разі вчинення особами віком від шістнадцяти до вісімнадцяти років адміністративних правопорушень, передбачених статтями 44, 51, 121 - 127, частинами першою, другою і третьою статті 130, статтею 139, частиною другою статті 156, статтями 173, 173 4, 174, 183 1, 185, 190 - 195 цього Кодексу, вони підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах. З урахуванням характеру вчиненого правопорушення та особи правопорушника до зазначених осіб (за винятком осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 185) можуть бути застосовані заходи впливу, передбачені статтею 24 1 цього Кодексу.

Враховуючи, що ОСОБА_2 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався; вчинив адміністративні правопорушення у неповнолітньому віці; повністю визнав свою вину та розкаявся у вчиненому; позитивно характеризується за місцем свого проживання та навчання характеризується позитивно; проживає з батьками, які офіційно не працевлаштовані та не працюють; вважаю, що виховання неповнолітнього правопорушника є можливим без накладення адміністративного стягнення у загальному порядку, передбаченому КУпАП.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що постанову судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року слід змінити, в частині накладеного адміністративного стягнення, та застосувати до ОСОБА_2 захід стягнення, передбачений статтею 24 1 КУпАП.

Керуючись ст.ст.13, 23, 24 1, 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Вальчук М.М. - задовольнити частково.

Постанову судді Лановецького районного суду Тернопільської області від 16 липня 2020 року відносно ОСОБА_1 , в частині накладеного адміністративного стягнення, - змінити.

Застосувати до ОСОБА_1 захід впливу у вигляді попередження.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.