ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/7240/20Головуючий у 1-й інстанції Позняк В.М.
Провадження № 33/817/246/20 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 серпня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

з участю: розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.05.2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови районного суду, водій ОСОБА_1 8 квітня 2020 року в місті Тернополі по вулиці Протасевича керував транспортним засобом марки Ніссан н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою газоаналізатора Алкотест 7510 №ARLM-0285 (повірка дійсна до 27.03.2021), а також в КНП «ТОМСЦНЗ» ТОР в присутності двох свідків категорично відмовився, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив правопорушення передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та винести нову, якою провадження у справі закрити у зв"язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Одночасно просить поновити строк на апеляційне оскарження посилаючись на те, що не хотів піддавати ризику своє здоров"я у зв"язку з карантинними заходами, запровадженими в Україні.

Вказує на порушенння судом під час розгляду справи вимог процесуального закону, який не допитав безпосередньо у судовому засіданні свідків, обмежившись їх письмовими поясненнями та розглянув справу за його відсутності не дивлячись на те, що він подавав письмове клопотання про її відкладення.

Також стверджує, що під час події, яка мала місце 28 квітня 2020 року, він був тверезим, не мав наміру ухилятись від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а його відмова зумовлена протиправними та зухвалими діями працівників поліції, які безпідставно звинуватили його у вчиненні порушень ПДР України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши апелянта, який підтримав апеляційну скаргу і, з мотивів викладених у ній, просить її задовольнити, прихожу до наступних висновків.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема на підтвердження його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, суд взяв до уваги:

- протокол про адміністративне правопорушення від 28 квітня 2020 року серії ДПР18 №423017;

- матеріали відео фіксації нагрудних камер поліцейських;

- письмові поясненнями ОСОБА_3 , та ОСОБА_4 , які були свідками процедури огляду водія на стан алкогольного сп"яніння;

- свідоцтво про повірку регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатора Алкотест 7510 №ARLM-0285, повірка дійсна до 27.03.2021;

- постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 28 квітня 2020 року серії ДП18№643288, яким ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за неподання світлового покажчика повороту при виконанні маневру перестроювання.

Перевіряючи доводи апеляційної скарги щодо безпідставного посилання суду на письмові пояснення свідків, яких він безпосередньо не допитував у судовому засіданні, виходжу з того що вимогами ст.266 КУпАП передбачено обов"язку присутність свідків при проходженні водієм у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп"яніння чи відмові від проходження такого, що було забезпечено поліцейськими, оскільки в матеріалах справи містяться їх письмові пояснення та підписи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Статтею 251 КупАП передбачено, що доказами у справі про притягнення особи до адміністаративної віповідальності, є, в тому числі, інші документи, тому порушень закону у посиланні на них судом не вбачаю. Крім того, клопотання про допит свідків апелянтом на його представником не заявлялось, а оскільки письмові покази свідків узгоджуються з даними відеозапису та іншими матеріалами справи, об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин у їх поясненнях не вбачається.

З приводу тверджень апелянта про розгляд справи без його участі за наявності письмового клопотання про її відкладення слід зазначити що, статтею 268 КУпАП передбачено можливість розгляду вказаної категорії справ за відсутності особи, що притягується до адмінвідповідальності у випадку належного її повідомлення про час та місце розгляду справи, а тому оскільки ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи та об"єктивних даних на підтвердженння поважності причин відсутності не клопотання не додав суд правомірно розглянув справи без нього. У суді апеляційної інстанції апелянт скористався правами передбаченими ст.268 КУпАП, проте, жодних об"єктивних відомостей на спростування факту вчинення ним адмінправорушення не надав.

Оцінючи доводи ОСОБА_1 про неперебування в стані алкогольного сп"яніння виходжу з того що для спростування факту відмови його від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп"яніння, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності вони не мають жодного стосунку.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку про те, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі наведеного, керуючись. ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 29.05.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя