Провадження № 3-23/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Криворот О.О., за участю прокурора Шкурпело Р.В., захисника - адвоката Лукінчук Р.А. та Загребельської А.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Національного агентства з питань запобігання корупції про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, зареєстровану в АДРЕСА_1 та проживаючу за адресою: АДРЕСА_2 , працюючу державним уповноваженим Антимонопольного комітету України,

встановив:

відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № 41-01/311/19 від 24.07.2019 ОСОБА_1 , працюючи державним уповноваженим Антимонопольного комітету України, при заповненні та поданні декларації за 2017 рік зазначила недостовірні відомості, що відрізняються від достовірних на загальну суму 300190 грн., що становить суму від 100 до 250 прожиткових мінімумів для працездатних осіб станом на дату подання декларації, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Прокурор в судовому засіданні просив визнати ОСОБА_1 винною та закрити провадження по справі у зв`язку із закінченням строків притягнення останньої до адміністративної відповідальності, передбачених ст. 38 КУпАП.

ОСОБА_1 вину не визнала та пояснила суду, що отримала дохід лише 14.03.2018, коли їй були передані кошти від продажу автомобіля «Toyota RAV4». Саме тому у декларації за 2017 рік не вказала відомості про автомобіль як такий, що є її власністю.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Лукінчик Р.А. просила закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, а саме посилаючись на відсутність прямого умислу. Крім того, просила суд звернути увагу на те, що 16.03.2020 ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва було задоволено позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, прокурора та захисника, дослідивши матеріали справи, суд, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КпАП України.

Як встановлено автомобіль «Toyota RAV4», який ОСОБА_2 продав ОСОБА_3 належав на праві власності ОСОБА_1 , а отже, кошти виручені із його продажу, також перейшли у власність останньої в момент укладення договору купівлі-продажу.

Таким чином, саме в цей момент ОСОБА_1 отримала дохід, який перевищує 50 прожиткових мінімумів, встановлених для працездатних осіб на 1 січня відповідного року, а тому підлягає щорічному декларуванню.

Відповідно до ч. 4 ст. 319 ЦКУ власність зобов`язує. ОСОБА_1 , передаючи свою власність у розпорядження іншій особі та, наперед знаючи про те, що ця власність буде відчужена, свідомо допускала, що ОСОБА_2 в будь-який момент може продати її автомобіль, а в неї, відповідно, в будь-який момент може виникнути обов`язок щодо вказання даної інформації при поданні щорічної декларації, однак не вжила заходів, щодо запобіганню правопорушенню.

Посилання захисника на наявність ухвали Шевченківського районного суду м. Києва від 16.03.2020 про задоволення позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання не спростовує факт отримання останньою доходу у сумі 300000 від відчуження рухомого майна.

Згідно ч. 2 ст. 38 КУпАП (в редакції 29.04.2018), якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Оскільки на момент розгляду справи в суді минули строки притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ч. 4 ст. 172-6 КУпАП та на підставі ст.ст. 38, 283, 284, 294 КУпАП, суд,

постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-6 КУпАП, а провадження по справі закрити у зв`язку з закінченням строків притягнення її до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.О.Криворот