Березівський районний суд Одеської області
11.08.2020
Справа № 494/558/20
Провадження № 3/494/316/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.08.2020 року м. Березівка

Суддя Березівського районного суду Одеської області Римар І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого на заводі в м. Одеса «Стальканат», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення від 07.12.1984 зі змінами та доповненнями (далі - КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

04.06.2020 року до Березівського районного суду Одеської області від Березівського ВП Лиманського ВП ГУНП в Одеській області надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП.

Згідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказана справа надійшла в провадження судді Римар І.А.

Згідно протоколу серії ОБ №099101 від 29.05.2020 року встановлено, що 29.05.2020 року о 18:00 годині в м. Березівка Одеської області по вулиці Горького ОСОБА_1 керував автомобілем марки ГАЗ-УАЗ 32213 д/н НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не впевнившись в безпечності на регульованому перехресті з вулиці Свято Миколаївської скоїв зіткнення з автомобілем марки ВАЗ 2103 д/н НОМЕР_2 , який рухався по вул. Свято Миколаївській. В результаті ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 10.1 правил дорожнього руху України.

Під час судових засідань особа, яка притягується до відповідальності ОСОБА_1 - не визнавав вину у вчинені адміністративного правопорушення. Пояснив, що поліцейський Рипунь В.О. безпідставно склав протокол та не перевірив усі обставини справи. Категорично не погодився у складеному протоколі поліцейським. Просив провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. Наполягав на допиті свідків та поліцейського. Вказав, що при перетині перехрестя, перед знаком стоп зупинився , переконався про відсутність транспортних засобів та почав перетин перехрестя, коли вже майже закінчив переїзд його, відбувся удар у заднє крило та бокові двері.

Під час розгляду справи задоволено клопотання про виклик свідків та поліцейського.

Під час судового засідання 20.07.2020 року допитаний свідок ОСОБА_2 , який зазначив, 29.05.2020 року біля 18:00 годині рухався на своєму автомобілі в м. Березівка по вул. Горького та повертав на вул. св. Миколаївську на перехресті стояв знак «Стоп», де зупинився та повернув праворуч, проїхавши він розминувся з авто марки ВАЗ 2103, який їхав на великій швидкості . Після побачив у дзеркало заднього виду про те, що він ударив ОСОБА_3 в праве заднє колесо, який вже завершував переїзд перехрестя.

Допитана свідок ОСОБА_4 , зазначила, 29.05.2020 року біля 18:00 годині, вона разом з племінником ОСОБА_1 , сидячи на пасажирському сидінні, рухалась на автомобілі марки Газель, власником якої вона є, по вул.Горького в .м Березівка. Перед перехрестям ОСОБА_1 зупинив автомобіль перед знаком стоп. Переконавшись, що не має авто вони почали їхати. Після закінчення переїзду перехрестя, вона побачила авто, яке рухалось на великій швидкості. За кілька метрів авто почало різко гальмувати та вдарило нас у задне праве крило та бокові двері.

Допитаний свідок ОСОБА_5 , зазначив, 29.05.2020 року біля 18:00 годині, він рухався за кермом на своєму автомобілі ВАЗ 2103 та на пасажирському сидінні перебував ОСОБА_6 їхав зі швидкістю біля 40 км/год. та побачив , що по вул. Горького перетинає авто марки Газель, побачивши ОСОБА_3 почав гальмувати, однак не встиг та вдарив авто у заднє колесо. Після водій марки Газель викликав поліцейських. Також вказав, що посвідчення водія залишив вдома.

Під час судового засідання 30.07.2020 року допитаний свідок ОСОБА_6 , зазначив, 29.05.2020 року рухався на пасажирському сидінні на автомобілі ВАЗ 2103 , який керував ОСОБА_5 їхав зі швидкістю біля 40 км/год.. За 50 метрів до перехрестя свідок побачив, що по вул. Горького перетинає авто марки Газель. Синяков почав скидати швидкість та гальмувати, однак не встиг та вдарив авто у заднє колесо. Після водій марки Газель викликав поліцейських.

Поліцейський Рипунь В.О. у судові засідання 20.07.2020 року та 30.07.2020 року не з`явився.

Водночас, 30.07.2020 року винесено постанову про виклик поліцейського ОСОБА_7 на 11.08.2020 року, проте останній знову не з`явився.

Суд вважає зазначити, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами та за відсутності поліцейського Рипуня В.О. ,який складав вищевказаний протокол.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, дослідивши та оцінивши докази по справі, суд доходить до наступного висновку:

Статтею 245 КУпАП передбачено: «Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.».

Згідно ст. 254 КУпАП «Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності…».

Відповідно до ст. 280 КУпАП «Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи».

Як встановлено вище та підтверджено матеріалами справи, відносно ОСОБА_1 складено адміністративний протокол, яким передбачено правопорушення за статтею 124 КУпАП.

Відповідно до ч.2 статті 251 КУпАП передбачено: «Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу».

Оскільки, ОСОБА_1 вказаний протокол про адміністративні правопорушення не визнає, а тому вказані обставини у протоколі є недоведеними та підлягають встановленню (доказуванню) під час розгляду справи.

Згідно із ст.8 Конституції України, в Україні діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України: «Кожен має право на справедливий … розгляд його справи …».

Обов`язок суду щодо забезпечення презумпції невинуватості і права на справедливий судовий розгляд поєднуються з положеннями ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, яка відповідно до вимог ч. 1 ст. 9 Конституції України ратифікована 17 липня 1997 року Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» (№475/97-ВР) та є частиною національного законодавства.

Судом під час розгляду справи, винесено постанову про виклик поліцейського та свідків. Водночас, поліцейський тричі на виклик суду не з`явився та з огляду на його неявку, враховуючи покази свідків, вважає обставини зазначені у протоколі не відповідають обставинам справи.

Так, у протоколі взагалі не зазначено свідків чи потерпілих у даному провадженні.

Більш того, як вбачається з матеріалів справи відносно ОСОБА_5 винесено постанову про накладення штрафу за керування транспортним засобом без посвідчення водія. Вказане також підтвердив свідок ОСОБА_5 під час надання пояснень.

Суд також враховує, що відповідно схеми місця ДТП вбачається, що газель під керуванням ОСОБА_1 вже майже закінчила перетин перехрестя та згідно пояснень свідків, які повідомили, що удар відбувся саме машиною під керуванням ОСОБА_5 .

Відповідно до п.1 розділу ІХ Інструкції №1395 передбачено: «У разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, на місці дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) складається протокол про адміністративне правопорушення стосовно цих осіб, до якого додаються: 1) схема місця ДТП , яку підписують учасники ДТП та поліцейський; 2) пояснення учасників пригоди та свідків (у разі їх наявності); 3) показання технічних приладів (у разі їх наявності); 4) показання засобів фото- та/або відеоспостереження (у разі їх наявності); 5) інші матеріали, які необхідні для прийняття рішення у справі.

Суд вважає зазначити, що суб`єкт владних повноважень (поліцейський) мав би, використовуючи свої повноваження, у спосіб, що передбачений чинним законодавством, з`ясувати всі обставини, що мають значення для складання протоколу про притягнення до адміністративної відповідальності особи ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП та встановити особу потерпілого. Водночас, поліцейський у протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не визначив потерпілого від даної ДТП.

Статтею 252 КУпАП передбачено: «Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю».

Відповідно до ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, згідно ст. 62 Конституції України.

Практика Європейського суду з прав людини у рішеннях від 07.11.2002 року по справі «Лавентес проти Латвії» та від 08.02.2011 року по справі «Берктай проти Туреччини» наголосив, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву, що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумцій».

За таких обставин, суд вважає закрити провадження саме на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП, оскільки зважаючи на надані пояснення ОСОБА_1 , покази свідків, відсутність поліцейського, який складав протокол, неналежне оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, суд доходить висновку про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП , прямих, безспірних і безсумнівних доказів вини ОСОБА_1 , в ході судового засідання не здобуто, суду не надано достатньо належних та допустимих доказів про вчинення ним правопорушення, а тому провадження по справі необхідно закрити

Враховуючи викладене, керуючись статями 9, 38, 124, 247,283,284 КУпАП, суд-

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити на підставі пункту першого частини першої статті 247 КУпАП.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя І.А. Римар