Справа 350/380/20
Номер провадження 3/350/177/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 липня 2020 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ч.1 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231006 від 29 лютого 2020 року, 29 лютого 2020 року, о 01 годині 56 хвилин, у селищі Рожнятів по вул. Чорновола, ОСОБА_1 керував автомобілем Audi А4 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231007 від 08 березня 2020 року, 08 лютого 2020 року, о 20 годині 34 хвилин, у селищі Рожнятів по вул. Рильського, ОСОБА_1 керував автомобілем Audi А4 д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованих йому правопорушень не визнав. З приводу складених стосовно нього протоколів про адміністративні правопорушення пояснив, що ані 29.02.2020, ані 08.03.2020 в стані алкогольного сп`яніння автомобілем не керував. Стверджує, що обидва протоколи є сфальсифікованими, такі відомості як «від підпису відмовився» і «від надання пояснень відмовився» не відповідають дійсності, оскільки протоколи в його присутності не складались, а відповідно відмовлятись від зазначеного він не міг.

На підтвердження своїх слів додає, що на відеозаписах, які додані до протоколів і переглянуті в судовому засіданні, не зафіксовано складання поліцейськими як протоколу серії ДПР18 № 231006, так і протоколу серії ДПР18 № 231007.

Зауважує, що протокол серії ДПР18 № 231006 був складений 08.03.2020, а його автомобіль був зупинений поліцейськими 08.02.2020. Внесення таких неправдивих відомостей, на його думку, були умисним діянням, спрямованим на фальсифікацію цього документа.

Окрім цього зазначає, що осіб, зазначених в протоколах як свідки, на місці зупинки транспортного засобу не було, а тому такі дані є неправдивими. Більше того, на підтвердження своїх слів звертає увагу суду на те, що в обох протоколах значиться як свідок одна і та ж особа ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Додає, що йому не було роз`яснено його права та обов`язки, а також не було вручено копії складених протоколів.

Судом вживалися заходи для допиту в даній справі осіб, які в протоколах про адміністративні правопорушення серії ДПР18 № 231006 та серії ДПР18 № 231007 зазначені як свідки, шляхом надсилання судових повісток, примусових приводів до суду, однак, такі особи в судові засідання не прибули, а рішення суду про привід не виконано.

Вислухавши особу, стосовно якої складено протоколи про адміністративні правопорушення, вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі підлягає закриттю, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП з наступних підстав.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь особи.

При цьому, ЄСПЛ у справі "Аллене де Рібермон проти Франції" підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Виходячи з вимог ст.280 КУпА орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідно до ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Як стверджує у своїх поясненнях ОСОБА_1 , працівниками патрульної поліції протоколи серії ДПР18 № 231006 та ДПР18 № 231007 у його присутності не складались, а тому відомості, які в них зазначені, не є правдивими.

Відповідно до ч.1 ст 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч.5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п.2 ч.1 розділу VII вищезазначеної Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняється примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Оскільки відеофіксація, відповідно до ст.251 КУпАП є одним із доказів в справі про адміністративне правопорушення, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції, а також відеозаписи з відеореєстраторів відповідних патрульних машин, з яких вбачається, що відеофіксація зазначених в протоколах обставин, здійснювалась переривчасто, а не безперервно, як того вимагає Інструкція. Відповідно, відеозаписами не зафіксовано складання працівниками патрульної поліції протоколів серії ДПР18 № 231006 та серії ДПР18 № 231007. У зв`язку з цим, твердження ОСОБА_1 про те що, зазначені протоколи у його присутності поліцейськими не складались, нічим не спростовуються.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі Інструкція), а також відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків. Така ж вимога передбачена п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а також пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231006, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння, свідками чого були ОСОБА_2 і ОСОБА_3 .

Із доданих до цього протоколу відеозаписів, які містяться на багатофункціональному цифровому відеодиску «Omega 52x High Quality», не вбачається присутність осіб, зазначених в протоколі як свідки, при проходженні водієм огляду на стан алкогольного сп`яніння. У зв`язку з цим, твердження ОСОБА_1 , про те що свідків на місці зупинки транспортного засобу, і відповідно при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння не було, також знаходять своє підтвердження.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 231007, ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

З приводу цієї обставини, особа, стосовно якої складено цей протокол також зазначила, що вищезазначених осіб на місці зупинки транспортного засобу не було. Його слова підтверджуюся частково, оскільки, переглянувши відеозаписи, які містяться на багатофункціональному цифровому відеодиску «XDISC CD-R 700mb 52x», вбачається присутність тільки одного свідка. Відповідно відсутність другого свідка є порушенням ч.2 ст.266 Купап, п.6 Інструкціїї, а також п.4 Порядку.

Крім того, у п. 2.5. Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення зазначено, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має бути ознайомлена з її правами i обов`язками, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 63 Конституції України, про що зазначається у протоколі.

Відповідно до п. 2.8. Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках. Другий примірник протоколу під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши пояснення особи стосовно якої складно протокол, а також інші матеріали справи, вважаю аргументи ОСОБА_1 про те, що його не ознайомлено із правами та обов`язками, а також те, що йому не було вручено другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, є не спростованими, а тому працівники поліції не дотримались вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За змістом ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протоколи складені з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, оскільки не відповідають вимогам ст.ст. 254, 266 КУпАП. Зазначені порушення при оформленні та складанні протоколів про адміністративні правопорушення щодо ОСОБА_1 ставлять під сумнів правильність та законність їх складання.

За наведених вище обставин, а також, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП , а тому провадження у справі відносно ОСОБА_1 необхідно закрити відповідно до п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП.

ОСОБА_1 звертає увагу суду на те, що протокол серії ДПР18 № 231007 був складений 08.03.2020, а його автомобіль був зупинений поліцейськими 08.02.2020, підкреслюючи що поліцейські умисно внесли такі неправдиві дані для того, щоб сфальсифікувати цей протокол.

Даючи оцінку такими твердженням ОСОБА_1 та проаналізувавши документи , додані до справи про адміністративне правопорушення, зокрема: направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 08.03.2020 (а.с.32), рапорт поліцейського СРПП №3 від 09.03.2020 (а.с. 33), інформацію про пояснення ОСОБА_4 від 08.03.2020 (а.с. 34), письмові пояснення ОСОБА_4 та ОСОБА_2 від 08.03.2020, а також відеозаписи, що містяться на багатофункціональному цифровому відеодиску «XDISC CD-R 700mb 52x», суд приходить до висновку, що зазначення дати вчинення правопорушення 08.02.2020 у протоколі серії ДПР18 № 231007 є нічим іншим як звичайною опискою працівника поліції, який склав протокол, оскільки вищезазначеними доказами підтверджено, що транспортний засіб зупинений 08.03.2020.

Отже, твердження ОСОБА_1 про те, що такі відомості поліцейським були внесені умисно, для фальсифікації цього документу, суд оцінює критично, і не бере до уваги при вирішенні цієї справи.

Керуючись ст. 247 ч.1 п. 1 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя: