Справа №: 148/1463/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Тульчин

Суддя Тульчинського районного суду Вінницької області Саламаха О.В. розглянув матеріали, що надійшли з Тульчинського ВП НВП ГУНП у Вінницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за ч. 3 ст. 184 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

До Тульчинського районного суду надійшов адміністративний матеріал, у якому зазначено, що ОСОБА_1 ухилився від виконання передбачених законом обов`язків по вихованню та навчанню сина ОСОБА_2 , який 26.08.2020 близько 15:00 год. у 15 корпусі дитячого табору «Подільський Артек», за адресою: вул. Лісова, 1, с. Заозерне, Тульчинський район Вінницька область, образливо чіплявся до ОСОБА_3 , намагаючись його вдарити, чим порушив громадський порядок і спокій громадян.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав.

Дослідивши матеріали справи, а саме: протокол про вчинення адміністративного правопорушення (а.с. 2), рапорт (а.с. 4), пояснення (а.с. 5 - 9), суд встановив наступне.

Частиною 3 статті 184 КУпАП, встановлено відповідальність за вчинення неповнолітніми віком від чотирнадцяти до шістнадцяти років правопорушення, відповідальність за яке передбачено цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП, передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Разом з тим, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою органу поліції належним чином не встановлено обставин, які вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, зокрема протокол складено за ч. 3 ст. 184 КУпАП, та зазначено, що останній ухилився від виконання батьківських обов`язків з виховання свого неповнолітнього сина, що відповідає змісту ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В той час, як ч. 3 ст. 184 КУпАП, встановлює відповідальність батьків за вчинення дітьми від 14 до 16 років, адміністративних правопорушень та при цьому протокол не містить посилання на правопорушення, яке вчинив неповнолітній ОСОБА_2 та за яке передбачено відповідальність Кодексом України про Адміністративні Правопорушення.

Посилання у протоколі на намагання ОСОБА_2 вдарити ОСОБА_3 не може бути достатнім підтвердженням вчинення останнім будь-якого адміністративного правопорушення.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У справах «Нечипорук і Йонкало проти України» від 21.04.2011 та «Барбера, Мессеге і Ябардо проти Іспанїї» від 06.12.1998 Європейський Суд з прав людини зазначив, що «суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності винуватості особи «поза будь-яким розумним сумнівом» і така «доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою».

У відповідності до п. 4.2 рішення Конституційного суду України № 23-рп/2010 від 22.12.2010, адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, враховуючи викладене і наявні матеріали справи, суд дійшов висновку, що у діях ОСОБА_2 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження у справі слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. 23, 33, 40-1, 184, 247, 283, 287, 289 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Тульчинського районного суду

Вінницької області О.В. Саламаха