Справа № 570/2900/20
Номер провадження 3/570/1257/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року м.Рівне

Cуддя Рівненського районного суду Рівненської області Красовський О.О., розглянувши матеріали, які надійшли від Рівненського районного відділення поліції Рівненського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення, 22.07.2020 р. о 21 год. 20 хв. по вул. Центральна, 12, в селі Шубків Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 31029, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що перебував у селі Шубків Рівненського району Рівненської області на запрошення знайомих. У зв`язку із тим, що його транспортний засіб ГАЗ 31029, який знаходився у приватному дворі, де розташований будинок його знайомого, заважав виїзду іншої машини, виникла необхідність усунути перешкоду. Через те що автомобіль був у несправному стані, то його необхідно було штовхати кільком людям. ОСОБА_1 автомобілем не керував. У цей час поруч проїжджали патрульні поліцейські, які власне і склали в подальшому протокол про адміністративне правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 надав показання про те, що у зазначені дату і час він та ще чотири людини, в тому числі й ОСОБА_1 , виштовхували автомобіль з подвір`я. Цей автомобіль був у несправному стані, двигун був заглушений, за кермом автомобіля ніхто не перебував. До них під`їхали патрульні поліцейські, запитали хто власник автомобіля, після чого згодом ОСОБА_1 поїхав з ними.

В судове засідання двічі викликалися поняті, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, однак вони жодного разу на розгляд справи не прибули.

Заслухавши пояснення учасників процесу та дослідивши матеріали справи вважаю, що провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

У своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Таким чином, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не впливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Відповідно до частини 1 статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе за умови наявності в її діянні складу адміністративного правопорушення.

Отже, склад адміністративного правопорушення - це передбачена нормами права сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких те чи те діяння можна кваліфікувати як адміністративне правопорушення. Він криє в собі:

а) об`єкт;

б) об`єктивну сторону;

в) суб`єкт;

г) суб`єктивну сторону.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення знаходить свій прояв у дії чи бездіяльності, що заборонені адміністративним правом. У багатьох випадках вона залежить від місця, часу, обставин і способу скоєння адміністративного правопорушення, а також від причинного зв`язку між діянням і шкідливими наслідками цього діяння, вчинення протиправного діяння в минулому, його системності. Законодавство про адміністративні правопорушення охоплює саме ці елементи змісту об`єктивної сторони адміністративного правопорушення.

При розгляді справи не була підтверджена об`єктивна сторона адміністративного правопорушення.

Так, при розгляді справи не було встановлено, що 22.07.2020 р. о 21 год. 20 хв. по вул. Центральна, 12, в селі Шубків Рівненського району Рівненської області водій ОСОБА_1 керував автомобілем ГАЗ 31029, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, як про це зазначено у протоколі про адміністративне правопорушення.

Поняття «керування транспортним засобом» наводить Верховний Суд України у частині 2 пункту 27 постанови «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (в редакції від 19 грудня 2008). Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора водія під час навчання учнів водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування, знаходячись при цьому в кабіні транспортного засобу.

ОСОБА_1 не виконував функцію водія та не проводив жодних технічних дій щодо транспортного засобу. Транспортний засіб був у несправному стані, ОСОБА_1 не перебував у кабіні транспортного засобу. Він лише хотів прибрати транспортний засіб, усуваючи перешкоду для руху шляхом його пересування. Транспортний засіб не перебував на проїжджій частині, а знаходився у приватному дворі.

Окрім того, ОСОБА_1 не було роз`яснено права та обов`язки, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а також поліцейські не зробили відповідну відмітку в протоколі, що є грубим порушенням статті 256 Кодексу України про адміністративні правопорушення та пункту 4 частини 2 статті 1 Розділу ІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 № 1395.

Окрім цього, існує невідповідність між направленням на огляд водія транспортного засобу з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування від впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22 липня 2020 року, та поясненнями свідків від 22 липня 2020 року.

Зокрема, у направленні вказано на те, що поліцейські проводили огляд ОСОБА_1 за допомогою приладу «Drager», результат огляду показав позитивний результат - 1,77 проміле.

Однак, ОСОБА_1 відмовився і не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager».

Даний факт також підтвердили свідки у своїх поясненнях, де чітко зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Згідно наявного відеозапису, ОСОБА_1 відмовився і не проходив огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Також згідно цього ж відеозапису, на ньому не зафіксовано факт керування ОСОБА_1 будь-яким транспортним засобом.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 23 жовтня 2019 року по справі № 357/10134/17 звертає увагу на приписи статті 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будь-яких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами.

Однак, в матеріалах справи відсутній будь-який доказ, який би підтвердив факт порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього руху, зокрема, які б слугували підставою для притягнення його до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

На даний час постанова про притягнення ОСОБА_1 за ч.5 ст. 121, ч.2 ст. 122 КУпАП оскаржена до Рівненського міського суду (як адміністративного суду), провадження у справі відкрито та справа призначена до судового розгляду.

Згідно з вимогами статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Також, з даного приводу також висловився Європейський суд з прав людини, зокрема у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» та "Авшар проти Туреччини" (Avsar v. Turkey), де визначено, зокрема, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно ж до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За наведеного справа підлягає до закриття.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 247, ст. 283 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Закрити провадження в справі щодо ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Рівненський районний суд Рівненської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя : Красовський О.О.