Справа № 461/3031/20 Головуючий у 1 інстанції: Мисько Х.М.
Провадження № 33/811/842/20 Доповідач: Галапац І.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі:

судді Галапаца І.І.,

розглянувши в судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Квика В.М. на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року, -

з участю представника

Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О.,

представника ОСОБА_1 - адвоката Завади Т.Р., -

встановив:

цією постановою закрито провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 472 МК України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також, постановлено повернути ОСОБА_1 вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №0635/20900/20 від 22 лютого 2020 року товар, а саме автомобільне масло торгової марки «Divinol» Multi light 10W-40 в металевих бочках по 60 л, загальною кількістю вилученого товару 7 шт. бочок, що становить 420 л.

Згідно постанови судді, 22 лютого 2020 року близько 21 год. 50 хв. ОСОБА_1 в якості водія автомобіля марки «Mercedes Benz» реєстраційний номер НОМЕР_1 , слідував через митний кордон України МАПП "Шегині" Галицької митниці Держмитслужби.

Під час проведення візуального огляду даного автомобіля виникла підозра щодо наявності в ньому товарів та предметів, які є обов`язкові для письмового декларування і товарів та предметів заборонених чи обмежених до переміщення через митний кордон України. Для здійснення митного оформлення ОСОБА_1 подав митну декларацію, в якій вказав «вироби з лози 45 кг» та відсутність товару. Після завірення декларацій штампом „Під митним контролем № 295", під час проведення митного огляду транспортного засобу у багажному відділенні (без ознак приховування) було виявлено незадекларований за встановленою формою товар, а саме: автомобільне масло торгової марки «Divinol» Multi light 10W-40, яке містилось в металеві бочки по 60 л. Загальна кількість вилученого товару - 7 шт. бочок, що становить 420 л.

В апеляційній скарзі представник Галицької митниці Держмитслужби Квик В.М. покликається на те, що висновок суду є помилковим і необґрунтованим, оскільки судом не надано належної оцінки обставинам та матеріалам справи, що призвело до неправильного її вирішення, в результаті чого постанова суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права і підлягає скасуванню.

Зазначає, що ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України товар шляхом недекларування, тобто, не заявивши за встановленою формою точних відомостей про нього, а саме - про його наявність. Даний товар, у встановленому порядку не був задекларований і був виявлений під час проведення митного контролю транспортного засобу.

Вважає, що суд необ`єктивно та необґрунтовано прийшов до висновку щодо відсутності у діях ОСОБА_1 ознак правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, прийнявши до уваги фактуру №788 від 20 лютого 2020 року сумнівного походження, надану в судовому засіданні, натомість, судом без жодних обґрунтувань не взято до уваги висновок Львівського відділу з питань експертизи та досліджень Спеціалізованої лабораторії Держмитслужби України від 19 березня 2020 року №-0143, відповідно до якого загальна вартість переміщуваних ОСОБА_1 товарів становить 44 547,30 грн.

Звертає увагу на те, що в день вчинення порушення митних правил ОСОБА_1 не надав посадовій особі митниці будь-яких документів на переміщуваний ним шляхом недекларування товар.

Просить скасувати постанову Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 та прийняти нову постанову, якою визнати його винним у вчиненні порушення митних правил за ст. 472 МК України, та накласти на нього стягнення, передбачене даною статтею в повному обсязі, а також стягнути витрати за зберігання товару на складі митниці, вилученого протоколом про порушення митних правил №0635/20900/20.

Заслухавши пояснення представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., який підтримав апеляційну скаргу, виступ представника ОСОБА_1 - адвоката Завади Т.Р. про її заперечення та залишення постанови судді без зміни, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що така задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Статтею 486 МК України передбачено, що завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону.

Відповідно до вимог ст. 489 МК України - посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вищезазначені вимоги законодавства суддею першої інстанції дотримані в повному обсязі.

Вина особи, яка притягається до відповідальності, повинна бути доведена органом, який склав протокол, а доводи вини повинні ґрунтуватись на доказах, об`єктивність яких не викликала б жодних сумнівів. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На думку апеляційного суду, суд першої інстанції при розгляді справи, даючи оцінку встановленим обставинам та наявним доказам у справі, прийшов до вірного висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, відповідальність за яке настає у разі недекларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, транспортні засоби комерційного призначення, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України, виходячи з наступного.

Згідно з ч.1 ст. 374 МК України, товари (за винятком підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 1000 євро, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через пункти пропуску через державний кордон України, відкриті для повітряного сполучення, та товари (крім підакцизних), сумарна фактурна вартість яких не перевищує еквівалент 500 євро та сумарна вага яких не перевищує 50 кг, що ввозяться громадянами на митну територію України у ручній поклажі та/або у супроводжуваному багажі через інші, ніж відкриті для повітряного сполучення, пункти пропуску через державний кордон України, не підлягають письмовому декларуванню (за винятком товарів, на які відповідно до статті 197 цього Кодексу встановлено обмеження щодо переміщення громадянами через митний кордон України, і випадків, передбачених частиною другою цієї статті) та не є об`єктами оподаткування митними платежами.

Положеннями ст. 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Висновок експерта не має наперед встановленої сили та переваги над іншими джерелами доказів, підлягає перевірці й оцінці, у відповідності до вимог ст. 252 КУпАП, за внутрішнім переконанням суду, яке має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, перевіривши доводи апеляційної скарги і оцінивши надані сторонами по справі докази щодо вартості вилученого згідно протоколу про порушення митних правил №0635/20900/19 від 22 лютого 2020 року товару, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно взяв до уваги рахунок-фактуру № 788 від 20 лютого 2020 року, а не висновок експерта Львівського відділу з питань експертизи та досліджень СЛЕД Держмитслужби від 19 березня 2020 року №-0143, оскільки в такому зазначено ринкову вартість товару на території України, яка є необ`єктивною та завищеною, замість митної вартості, яка базується на ціні, що фактично сплачена за ці товари на території Польщі.

Отже, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що вартість переміщуваного ОСОБА_1 через митний кордон товару становить 1043,0 польських злотих, разом з тим, з огляду на положення ч.1 ст. 374 МК України, визначена сума, в перерахунку згідно офіційного курсу НБУ станом на 22 лютого 2020 року - дату складання протоколу про порушення митних правил відносно останнього, не перевищує дозволений еквівалент 500 євро.

Відтак, апеляційна скарга представника митниці є безпідставною, оскільки доказів на спростування висновків місцевого суду в ній не наведено, матеріалами справи не встановлено і в ході судового розгляду в суді апеляційної інстанції не здобуто.

Таким чином, оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою і підстав для її скасування суд апеляційної інстанції не вбачається.

Виходячи з наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -

постановив:

апеляційну скаргу представника Галицької митниці Держмитслужби Квика В.М. залишити без задоволення, а постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 26 травня 2020 року, відносно ОСОБА_1 - без зміни.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати

з розгляду кримінальних справ

Львівського апеляційного суду Галапац І.І.