ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/389/20 Справа № 705/1739/20 Головуючий по першій інстанції Гудзенко В.Л.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 липня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 - адвоката Цімохи Р.Р. (в режимі відеоконференції), розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 376770 від 01.05.2020, ОСОБА_1 01.05.2020 о 01 год. 15 хв. у м.Умань по вул.Івана Богуна, 75, керував транспортним засобом FORD TRANSIT, д.н.з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у лікаря Уманської міської лікарні, висновок № 1122/34, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу, у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що зазначена постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, є незаконною і необґрунтованою.

В апеляційній скарзі посилається на те, що в матеріалах справи відсутні жодні документи, які б підтверджували що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів безпосередньо у поліцейського на місці зупинки в присутності двох свідків і що він відмовився від проходження такого огляду, що давало б підстави направляти його на огляд до медичного закладу. Тобто, відсутні докази, які б підтверджували дотримання порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, передбаченого ст.266 КУпАП.

Зазначає, що присутність свідків, з метою забезпечення об`єктивності проведення огляду, в даному випадку є обов`язковою, однак вони не залучалися.

Одночасно зазначає, що відеозаписи до протоколу про адміністративне правопорушення додано не було, тоді як рапорт працівника поліції, доданий до матеріалів справи, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Вказує, що судом було проігноровано його клопотання про виклик у судове засідання працівників поліції та дослідження відео.

Крім того вказує, що матеріали справи не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку захисника ОСОБА_1 - адвоката Цімохи Р.Р. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 376770 від 01.05.2020, складеного поліцейським взводу ПП в м.Умань УПП в Черкаській області ДПП Осітнянка Є.В. про те, що ОСОБА_1 01.05.2020 о 01 год. 15 хв. у м.Умань по вул.Івана Богуна, 75, керував транспортним засобом FORD TRANSIT, д.н.з НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у лікаря Уманської міської лікарні, висновок № 1122/34, чим порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1122/34 від 01.05.2020 КНП «Уманська міська лікарня» згідно якого, ОСОБА_1 від проходження обстеження на стан наркотичного сп`яніння відмовився;

- рапорту поліцейського взводу ПП в м.Умань УПП в Черкаській області ДПП Осітнянка Є.В., про те, що 01.05.2020 близько 01.15 год. в м.Умань по вул.І.Богуна, 75, помічено транспортний засіб FORD TRANSIT, д.н.з НОМЕР_1 у якого було змінено колір зовнішніх світлових приладів. При спілкуванні з водієм даного транспортного засобу ОСОБА_1 у нього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, тремтіння пальців рук, почервоніння обличчя), який відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у лікаря.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обгрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Неприйнятними є доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі про те, що в матеріалах справи відсутні жодні документи, які б підтверджували що йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів безпосередньо у поліцейського на місці зупинки в присутності двох свідків і що він відмовився від проходження такого огляду, що давало б підстави направляти його на огляд до медичного закладу, тобто, відсутні докази, які б підтверджували дотримання порядку проведення огляду водія на стан алкогольного сп`яніння, передбаченого ст.266 КУпАП, оскільки ґрунтуються на неправильному тлумаченні закону.

Згідно п.7 розділу ІІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 09.11.2015 №1452/735, проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу обов`язкове.

Тобто, зазначений огляд проводиться тільки у закладі охорони здоров`я та не може проводитися з використанням спеціальних технічних засобів, як зазначає ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі.

Не підлягають до задоволення доводи апелянта про те, що присутність свідків, з метою забезпечення об`єктивності проведення огляду, в даному випадку є обов`язковою, однак вони не залучалися, оскільки у відповідності до вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються, зокрема, свідки, якщо вони є, при наявності яких, протокол може бути підписано також і ними.

Крім того, вищезазначеною Інструкцією, а саме, її розділом ІІІ. Проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, не передбачена присутність свідків.

Також неприйнятними є доводи, викладені в апеляційній скарзі ОСОБА_1 про те, що відеозаписи до протоколу про адміністративне правопорушення додано не було, оскільки спростовуються наявним у матеріалах справи відеозаписом із нагрудного портативноговідеореєстратора поліцейського, який також було досліджено судом апеляційної інстанції.

В свою чергу, наявний у матеріалах даної справи рапорт не є однозначним доказом винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та який досліджується і оцінюється судом в сукупності з іншими наявними доказами, а тому доводи апелянта в цій частині є необґрунтованими.

Крім того, з оскаржуваної постанови вбачається, що місцевим судом зазначено, що винність ОСОБА_1 підтверджена матеріалами адміністративної справи, такими як: протоколом про адміністративне правопорушення та висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1122/34 від 01.05.2020 КНП «Уманська міська лікарня», тоді як посилання на рапорт працівника поліції в постанові взагалі відсутнє.

Що ж стосується доводі апелянта відносно того, що матеріали справи не містять доказів відсторонення його від керування та передачі керування іншій уповноваженій особі, то вони не можуть бути підставою для скасування законного, обґрунтованого та вмотивованого рішення місцевого суду.

Інших доводів, які б спростовували законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення суду першої інстанції, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить.

Дослідивши вказані докази та оцінивши їх з точки зору належності, допустимості, та достовірності, накладення судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік, відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33,34 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є співрозмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, та закриття провадження згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 25 червня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба