Справа №3-5716/2010
Номер провадження 3-в/521/13/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.07.2020 року суддя Малиновського районного суду м. Одеси Старіков О.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні ОСОБА_1 просила задовольнити заяву.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши думку заявниці, суддя вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити з наступних підстав.

31.08.2010 року постановою Малиновського районного суду м. Одеси провадження по справі про адміністративне правопорушення було закрите у зв`язку з закінченням на момент розгляду протоколу про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КпАП України.

Також, у мотивувальній частині постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року зазначено, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України.

11.12.2018 року рішенням Малиновського районного суду м. Одеси позов ОСОБА_1 до Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області про визнання дій незаконними задоволено. Визнано дії правоохоронних органів Малиновського РВ ОМУ ГУМВС України в Одеській області незаконними.

Як вбачається із вищезазначеного судового рішення, підставою для задоволення позову стали результати службової перевірки Національної поліції України у якому зазначено, що факт правопорушення у 2010 році за адресою: м. Одеса, вул. Головківська, 62 не мав місця.

У рішенні Європейського суду з прав людини «Швидка проти України» зазначено, що провадження у справах про адміністративне правопорушення, вважається кримінальним у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, у ст. 90 КПК України зазначено, що рішення національного суду або міжнародної судової установи, яке набрало законної сили і ним встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, має преюдиціальне значення для суду, який вирішує питання про допустимість доказів.

Як вбачається з рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 11.12.2018 року, то ним не встановлено порушення прав людини і основоположних свобод, гарантованих Конституцією України і міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, тож воно не має преюдиціального значення для суду, щодо допустимості доказів.

Крім того, у ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» зазначено, що кожен має право на розгляд його справи судом, встановленим законом.

Так, у своїй практиці, ЄСПЛ досить широко тлумачить термін «судом, встановленим законом», включаючи до цього не тільки питання юрисдикції, а й легітимності такого суду та процесуального аспекту.

Відповідно до ст. 221 КпАП України судді районних, районних у місті, міських чи міськрайонних судів розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173 КпАП України.

У статті 124 Конституції України зазначено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускається.

Таким чином, суддя вважає за необхідне зазначити, що вирішити питання щодо того, чи мав місце факт правопорушення, після складення протоколу про адміністративне правопорушення, може лише суд, який розглядає справу про адміністративне правопорушення.

Крім того, суддею, за клопотанням ОСОБА_1 було витребувано додаткові матеріали, а саме копію службової перевірки за результатами якої було надано відповідь №38/1-21-С від 25.01.2016 року. Так, висновком по матеріалам перевірки ЄО №442 від 11.01.2016 року, встановлено відсутність правопорушень громадського порядку протягом травня 2010 року за адресою вул. Головківська, 62 та зазначено, що в ході роботи за заявою, згідно журналу реєстрації протоколів про адміністративне правопорушення порушень за вказаною адресою не виявлено.

Необхідно зазначити, що відповідно до постанови Малиновського районного суду м. Одеси від 31.08.2010 року, суддею було допитано ряд свідків, які підтвердили факт скоєння адміністративного правопорушення. Також, був допитаний дільничний інспектор ОСОБА_2 , який склав протокол про адміністративне правопорушення. У судовому засіданні він показав, що 26.05.2010 року склав протокол про адміністративне правопорушення в присутності ОСОБА_1 , яка хоча й від підпису відмовилась, але зробила в ньому позначку про те, що з протоколом не згодна та ознайомлена.

Необхідно зазначити, що відсутність реєстрації вказаного протоколу в журналі реєстрації протоколів не заперечує того факту, що вказаний протокол був складений за фактом вчинення адміністративного правопорушення.

Вказані обставини, на думку судді, не є нововиявленими обставинами.

Так, у рішенні ЄСПЛ «Христов проти України» зазначено, Суд повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване п.1 ст. 6 «Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод» слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, згідно з яким у разі остаточного вирішення спору судами їхнє рішення, що набрало законної сили, не може ставитися під сумнів.

Принцип юридичної визначеності вимагає поваги до принципу res judicata, тобто поваги до остаточного рішення суду. Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Сама лише ймовірність двох думок, стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини.

Під час вивчення матеріалів справи, суддею не вбачається наявність будь-яких «вагомих та непереборних обставин» для нового розгляду справи.

Таким чином, суддя вважає, що у задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами необхідно відмовити.

Керуючись ст. 304 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами відмовити.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.О. Старіков