Провадження №3/760/3191/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Букіна О.М., при секретарі Ступак С.М., за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил - адвоката Сметани В.М., представника Київської митниці Держмитслужби України Юрківа В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Київської митниці Держмитслужби, про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Лівану ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ФОП, документ, що посвідчує особу: посвідка на постійне проживання НОМЕР_1 , видана 18 травня 2016р., орган, що видав 4801, паспорт громадянина Республіки Ліван НОМЕР_2 , виданий 22.06.2018, за ознаками порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, -

ВСТАНОВИВ:

До Бориспільського міськрайонного суду Київської області від Київської митниці Держмитслужби Державної митної служби України надійшов адміністративний матеріал з протоколом про порушення митних правил №0476/12500/19 від 10.09.2019 року, складений відносно громадянина Лівану ОСОБА_1 , за ч. 2 ст. 483 МК України.

Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21.02.2020 справу про порушення митних правил про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Лівану ОСОБА_1 за ч.2 ст. 483 МК України направлено до Солом`янського районного суду м. Києва для розгляду.

З зазначеного протоколу вбачається, що 24.03.2018 у зоні діяльності Київської митниці ДФС (м/п «Аеропорт Бориспіль») через митний кордон України авіаційним транспортом переміщувався вантаж птахи живі - «щиглики» у кількості - 1 500 шт., «папуги карели» - 150 шт., «папуги нерозлучники» - 70 шт., «чечітка» - 200 шт., «снігури» - 50 шт., «дубоніс» - 120 шт. Відправником товару, згідно з товаросупровідними документами, виступав громадянин Лівану ОСОБА_1 , АДРЕСА_2 (далі - громадянин Лівану ОСОБА_1 ).

24.03.2018 до відділу митного оформлення № 5 м/п «Аеропорт Бориспіль» Київської митниці ДФС, для розміщення вантажу «щиглики» у кількості - 1500 шт., «папуги карели» - 150 шт., «папуги нерозлучники» - 70 шт., «чечітка» - 200 шт., «снігури» - 50 шт., «дубоніс» - 120 шт. на склад тимчасового зберігання ДПМА «Бориспіль» та подальшого його митного оформлення, з метою переміщення через митний кордон України до Об`єднаних Арабських Еміратів м. Дубай, звернувся із відповідною заявою та заповненою митною декларацією громадянин Лівану ОСОБА_1 .

24.03.2018 митне оформлення та переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснювалось на підставі наступних документів: авіаційна накладна від 24.03.2018 №566-1440 4585, Заява громадянина Лівану ОСОБА_1 від 24.03.2018, митна декларація від 24.03.2018 засвідчена особистим підписом громадянина Лівану ОСОБА_1 та товарна Накладна на бланку ФОП ОСОБА_3 від 21.03.2018 №21 (засвідченої печаткою де зазначено ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Відповідно до відомостей, заявлених у Накладній на бланку ФОП ОСОБА_3 від 21.03.2018 №21, громадянин Лівану ОСОБА_1 придбав птахів живих - «щиглики» у кількості - 1500 шт. за 15 000 грн., «папуги карели» - 150 шт. за 6 000 грн., «папуги нерозлучники» - 70 шт. за 2 800 грн. , «чечітка» - 200 шт. за 2 000 грн., «снігури» - 50 шт. за 1 500 грн., «дубоніс» - 120 шт. за 3 600 грн.

29.07.2019 Київською митницею ДФС було отримано лист Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 29.07.2019 № 14/15197 та відповідно до викладеної у ньому інформації, установлено наступне.

Під час здійснення оперативних заходів співробітником Служби безпеки України було опитано громадянина ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце прописки: АДРЕСА_3 ; місце проживання: АДРЕСА_4 ) по ряду питань, які стосуються здійснення ним підприємницької діяльності у напрямку вирощення та реалізації птахів, а також продажу птахів громадянину Лівану ОСОБА_1 . За результатами опитування зазначеного громадянина установлено, що він дійсно займався господарською діяльнітю та вирощував виключно свійську птицю, а з 2017 року будь-яку господарську діяльність взагалі не здійснює. Жодних дозвільних документів на спеціальне використання диких тварин відповідно до вимог ст.17, ст.18 Закону України «Про тваринний світ» та Постанови Кабінету Міністрів України від 25.01.1996 № 123 «Про затвердження Тимчасового порядку справляння плати за спеціальне використання диких тварин», а також щодо утримання диких тварин в неволі, відповідно до ст. 8 Закону України від 04.07.2017 «Про захист тварин від жорстокого поводження» громадянин ОСОБА_3 не отримував.

Щодо видачі громадянину Лівану ОСОБА_1 товарної Накладної від 21.03.2018 №21, громадянин ОСОБА_3 повідомив, що вказана особа йому невідома та продаж птахів за такою накладною ним не здійснювався.

Будь-яких додаткових документів на закупівлю живих декоративних птахів вищевказаний громадянин в митницю не надавав.

Таким чином, вказана інформація, свідчить про те, що 24.03.2018 митне оформлення та переміщення вантажу птахів живих - «щиглики» у кількості - 1500 шт., «папуги карели» - 150 шт., «папуги нерозлучники» - 70 шт., «чечітка» - 200 шт., «снігури» - 50 шт., «дубоніс» - 120 шт., на загальну суму 29 900 грн., через митний кордон України за авіаційною накладною 24.03.2018 №566-1440 4585, Заявою громадянина Лівану ОСОБА_1 від 24.03.2018, митною декларацією від 24.03.2018 засвідченої особистим підписом громадянина Лівану ОСОБА_1 , та Накладною на бланку ФОП ОСОБА_3 від 21.03.2018 № 21 здійснено шляхом подання митниці як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме Накладної на бланку ФОП ОСОБА_3 від 21.03.2018 №21.

Відповідно до ч. 1 ст. 53 Закону України «Про тваринний світ» ввезення в Україну і вивезення за її межі об`єктів тваринного світу, крім генетично модифікованих, здійснюються за правилами, встановленими законодавством України, у тому числі міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

У відповідності до Закону України від 29.10.1996 Україна приєдналась до Конвенції 1979 року про охорону дикої флори і фауни та природних середовищ існування в Європі.

Згідно до ст. 6 Конвенції кожна Договірна Сторона вживає відповідних і необхідних законодавчих та адміністративних заходів для забезпечення особливої охорони видів фауни, зазначених у додатку ІІ. Стосовно цих видів, зокрема, відповідно до п.а.) всі форми навмисного вилову, утримання та навмисного знищення, та відповідно до п. е) володіння цими тваринами або внутрішня торгівля ними, живими чи мертвими, включаючи чучела тварин і будь-яку частину чи похідні від них, які можна легко розпізнати, якщо це сприяє ефективному виконанню положень цієї статті.

Згідно з ч.2 ст. 459 та п.7, п.43 ст.4 МК України суб`єктами відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємства - керівники та інші працівники підприємств, які в силу постійно або тимчасово виконуваних ними трудових (службових) обов`язків відповідають за виконання вимог, встановлених Митним кодексом України, законами та іншими нормативно-правовими актами України, а також міжнародними договорами України, укладеними у встановленому законом порядку.

У відповідності до п.6 Постанови Пленуму ВР України від 03.06.2005 року №8 Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил судам необхідно враховувати, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних органів.

Враховуючи викладене, громадянин Лівану ОСОБА_1 , вчинив дії спрямовані на переміщення товару птахів живих - «щиглики» у кількості - 1500 шт., «папуги карели» - 150 шт., «папуги нерозлучники» - 70 шт., «чечітка» - 200 шт., «снігури» - 50 шт., «дубоніс» - 120 шт. через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, шляхом подання митниці як підстави для переміщення товарів підроблених документів, а саме Накладної на бланку ФОП ОСОБА_3 від 21.03.2018 №21.

Відповідно до інформації, наявної в реєстрі порушників митних правил бази даних ЄАІС ДФС, громадянин Лівану ОСОБА_1 протягом року притягувався до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 483 або ст. 482 Митного кодексу України.

Дані дії мають ознаки порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України.

У зв`язку з чим, 10 вересня 2020 року працівниками Київської митниці ДФС відносно громадянина Лівану ОСОБА_1 було складено протокол про порушення митних правил №0476/12500/19, за ознаками вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України.

Вартість предметів правопорушення визначена у відповідності до листа Держекоінспекції від 22.01.2020 № 461/2.8/6-20, згідно з яким розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного або іншого незаконного використання чи знищення тварин, зокрема вивезення за межі України 2090 екземплярів птахів становить: 2090 екземплярів птахів Х 6 доларів США Х 5 = 62 700 доларів США (1 646 103,79 грн.).

Відповідно до постанови судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 06.12.2019, суд листом від 24.12.2019 № 3/359/3680/2019 (вх. митниці від 27.12.2019 № 2056/8) повернув матеріали даної адміністративної справи, для дооформлення, оскільки зібрані по справі матеріали не містять доказів вчинення громадянином Лівану ОСОБА_1 повторно протягом року правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 483 МК України.

Для складання протоколу за ч. 2 статті 483 МК України відносно гр. Лівану ОСОБА_1 слугувала постанова Бориспільського міськрайонного суду від 22.02.2019 у справі про ПМП № 0009/12500/19, згідно з якою громадянина ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 483 МК України.

Представник Київської митниці Держмитслужби України Юрків В.В. вважав обставини викладені в протоколі про порушення митних правил №0476/12500/19 від 10 вересня 2019 року доведеними та просив притягнути гр. Лівану ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил за ч. 2 ст. 483 МК України, посилаючись на те, що матеріали адміністративної справи містять достатньо доказів на підтвердження порушення митних правил з боку останнього.

В судовому засіданні представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності гр. Лівану ОСОБА_1 - Сметана В.М. просив закрити провадження у справі про притягнення гр. Лівану ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 483 МК України за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши пояснення представника митного органу, пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши та оцінивши зібрані матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

За положеннями п. 3 ч. 1ст. 8 МК України, державна митна справа здійснюється на основі принципів законності та презумпції невинуватості.

Згідно ч. 1 ст. 483 МК України, відповідальність настає за дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням митному органу як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві дані.

Частиною 2 статті 483 МК України встановлено, що відповідальність настає за дії, передбачені частиною першою цієї статті, вчинені особою, яка протягом року притягалася до відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого цією статтею або статтею 482 цього Кодексу.

Згідно ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх митним органам для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на митні органи цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначаються вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення. Отже, склад правопорушення - це сукупність названих у законі ознак, за наявності яких небезпечне і шкідливе діяння визнається конкретним правопорушенням. Такі ознаки мають об`єктивний і суб`єктивний характер. Тобто при складанні протоколу про порушення митних правил, інспектором митниці повинні бути враховані ознаки складу правопорушення та відповідати диспозиції статті до якої притягується, особа за порушення митних правил. У іншому випадку відсутність однієї із ознак складу правопорушення виключає можливість притягнення особи до відповідальності.

Безпосереднім об`єктом посягання при вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 483 МК України, є встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Об`єктивною стороною правопорушення є дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України, тобто, розуміється активна поведінка (вчинок) особи.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, які містять неправдиві дані.

Суб`єктивна сторона вказаного правопорушення характеризується прямим умислом, тобто усвідомленням особою, яка вчинила правопорушення характеру незаконного переміщення товарів через митну територію України.

Для притягнення до відповідальності за ст. 483 МК України, необхідна наявність умислу в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Не можна розглядати як порушення митних правил дії особи, яка, переміщуючи товари через митний кордон України, надала митним органам супровідні документи з відомостями, що не відповідають дійсності, без умислу порушити митні правила, передбачені чинним законодавством України (п. 6 Постанови Пленуму Верховного суду від 03.06.2005 року №8 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил»).

Виходячи зі змісту ст. 483 МК України, склад вищевказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, чи документів, які містять неправдиві відомості.

Згідно ч. 1 ст. 486 Митного кодексу України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Аналогічні вимоги також закріплені в ст. 489 МК України.

В пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 03.06.2005 «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» зазначено, що підставою для переміщення товарів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митного органу на пропуск товарів через митний кордон. Це, зокрема, можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, ліцензія, квота, товаросупровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Відповідно до ч. 8 ст. 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Як визначено ст. 266 МК України, декларант зобов`язаний: здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю і митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей.

Як вбачається із протоколу про порушення митних правил № 0476/12500/19 від 10.09.2019 року, підставою для притягнення громадянина Лівану ОСОБА_1 стало те, що він подав органу доходів і зборів як підставу для переміщення товару, підроблений документ, а саме накладну № 21 від 21.03.2018 р. на бланку ФОП « ОСОБА_3 ».

Так, 24.03.2018 у зоні діяльності Київської митниці ДФС (м/п «Аеропорт Бориспіль») через митний кордон України авіаційним транспортом переміщувався вантаж птахи живі - «щиглики» у кількості - 1500 шт., «папуги карели» - 150 шт., «папуги нерозлучники» - 70 шт., «чечітка» - 200 шт., «снігури» - 50 шт., «дубоніс» - 120 шт.

24.03.2018 митне оформлення та переміщення вказаного вантажу через митний кордон України здійснювалось на підставі наступних документів: авіаційна накладна від 24.03.2018 №566-1440 4585, Заява громадянина Лівану ОСОБА_1 від 24.03.2018, митна декларація від 24.03.2018 засвідчена особистим підписом громадянина Лівану ОСОБА_1 та товарна Накладна на бланку ФОП ОСОБА_3 від 21.03.2018 №21 (засвідченої печаткою де зазначено ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ).

Відповідно до відомостей, заявлених у Накладній на бланку ФОП ОСОБА_3 від 21.03.2018 №21, громадянин Лівану ОСОБА_1 придбав птахів живих - «щиглики» у кількості - 1500 шт. за 15 000 грн., «папуги карели» - 150 шт. за 6 000 грн., «папуги нерозлучники» - 70 шт. за 2 800 грн. , «чечітка» - 200 шт. за 2 000 грн., «снігури» - 50 шт. за 1 500 грн., «дубоніс» - 120 шт. за 3 600 грн.

Вбачається, що 29.07.2019 р. листом Головного управління по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України від 29.07.2019 № 14/15197 «Щодо проведення спільних заходів» на адресу Київської міської митниці ДФС надійшли матеріали перевірки законності вивезення за межі митної території України живих диких птахів (вх. КММ від 29.07.2019 № 16674/48), серед яких - пояснення громадянина України ОСОБА_3 , уродженця м. Мукачево Закарпатської області, відібрані 25.04.2019 співробітником Головного відділу по боротьбі з корупцією та організованою злочинністю Служби безпеки України в Донецькій та Луганській областях.

Виходячи зі змісту наданих громадянином України ОСОБА_3 пояснень, останній займався вирощенням виключно свійської птиці, а з початку 2017 року будь-яку господарську діяльність взагалі не здійснює у зв`язку з перебуванням на лікуванні від наркозалежності в Християнському реабілітаційному центрі «Спасіння» (м. Харків).

Крім того, громадянин України ОСОБА_3 під час надання пояснень повідомив про те, що ніколи не здійснював продаж птахів родин «вівсяникові, в`юркові, кропивникові, синицеві» (щиглик, щиголь, снігур, чиж, синиця, вівчарик тощо) за кордон та/або третім особам, які в подальшому вивозили б цих птахів за кордон, а громадянин Лівану ОСОБА_1 йому не відомий.

Таким чином, митний орган прийшов до висновку про наявність в діях громадянина Лівану ОСОБА_1 ознак порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 483 Митного кодексу України.

В зв`язку з чим, 10.09.2019 року працівниками Київської митниці ДФС України відносно громадянина Лівану ОСОБА_1 складено протокол про порушення митних правил №0476/12500/19, за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ст. 483 Митного кодексу України.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 318 МК України, митному контролю підлягають усі товари, транспортні засоби комерційного призначення, які переміщуються через митний кордон України.

Згідно ст. 319 МК України встановлено, що товари, які переміщуються через митний кордон України крім митного контролю можуть підлягати державному санітарно-епідіміологічному, ветеринарно-санітарному, фітосанітарному, екологічному та радіологічному контролю. Митний контроль та митне оформлення таких товарів завершується тільки після встановлених законами України для кожного товару зазначених видів контролю.

Згідно ст. 32 Закону України «Про ветеринарну медицину», об`єкти державного ветеринарно-санітарного контролю та нагляду, крім випадків, встановлених цим Законом, супроводжуються такими ветеринарними документами при переміщенні за межі України: міжнародні ветеринарні сертифікати (для країн СНД - ветеринарні свідоцтва форми № 1, № 2 та № 3).

Згідно ст. 94 Закону України «Про ветеринарну медицину», вантажі з товарами, що вивозяться з території України, повинні: 1) супроводжуватися оригіналами міжнародних ветеринарних сертифікатів, підписаних та виданих державним прикордонним інспектором ветеринарної медицини, що засвідчують відсутність клінічних ознак хвороби тварин, та містити інші декларації відповідно до вимог МЕБ та країни призначення; 2) якщо це вимагається країною призначення - супроводжуватися документами або мати маркування, що дозволяє визначити потужність (об`єкт), з якої походять товари.

Встановлено, що громадянином Лівану ОСОБА_1 власноруч заповнена та подана митному органу митна декларація товару, що переміщується через митний кордон України та в графі «відомості про товар» зазначено найменування, кількість та вартість.

В матеріалах справи наявний міжнародний ветеринарний сертифікат серії АУ № 002382 від 24.03.2018 року про стан здоров`я тварин, в якому зазначено, що після проведення клінічного огляду тварин «живі птахи в кількості 2 090 штук», що належать ОСОБА_1 і відправляються з України, м. Київ, протягом 21 дня перебували під ветеринарним наглядом і визнані клінічно здоровими.

Крім того, в матеріалах справи, наявна накладна № 21 від 21.03.2018 року ФОП « ОСОБА_3 », підробка якої нічим не підтверджується, окрім як даними письмовими поясненнями гр. ОСОБА_3 .

Таким чином, працівниками митниці ДФС не надано та не зазначено жодного належного та допустимого доказу в підтвердження того, що зазначена ними накладна є підробленим документом.

Аналізуючи зазначені норми, суд вважає, що громадянин ОСОБА_1 не вчиняв дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом надання підроблених документів, оскільки пройшов процедуру оформлення товару птахів живих - «щиглики» у кількості - 1500 шт., «папуги карели» - 150 шт., «папуги нерозлучники» - 70 шт., «чечітка» - 200 шт., «снігури» - 50 шт., «дубоніс» - 120 шт., через митний кордон України з дотриманням встановленого порядку та наданням необхідних дозвільних документів.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 п. 6 Постанови Пленуму ВСУ «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» №8 від 03.06.2005 року підробленими треба вважати як фальшиві документи, так і справжні, до яких внесено неправдиві відомості чи окремі зміни, що перекручують зміст інформації щодо фактів, які ними посвідчуються, а також документи з підробленими підписами, відбитками печаток та штампів. Незаконно одержаними слід визнавати документи, які особа отримала за відсутності законних підстав або з порушенням установленого порядку.

Зазначені вище обставини у своїй сукупності свідчать про безпідставність, необґрунтованість та необ`єктивність висновків митного органу щодо переміщення громадянином Лівану ОСОБА_1 товарів на підставі підробних документів.

Виходячи з вищевказаного, беззаперечних та достатніх доказів на вчинення умисних дій громадянином Лівану ОСОБА_1 спрямованих на переміщення товарів, задекларованих у митній декларації від 24.03.2018 року, загальною вартістю 29 900,00 гривень, через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням митниці як підстави для переміщення через митний кордон України підроблених документів, митним органом не надано.

Отже, обставини, встановлені під час складення протоколу про порушення митних правил №0476/12500/19 від 10.09.2019 року, в якому містяться обставини вчинення громадянином Лівану ОСОБА_1 порушення митних правил не знайшли своє підтвердження під час судового розгляду, у зв`язку із чим у суду наявні підстави сумніватися у достовірності доказів наданих в якості підтвердження вини останнього.

Також згідно п. 1 ст. 257 МК України декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно ст. 266 МК України декларант зобов`язаний, зокрема: здійснити декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до порядку, встановленого цим Кодексом; на вимогу органу доходів і зборів пред`явити товари, транспортні засоби комерційного призначення для митного контролю та митного оформлення; надати органу доходів і зборів передбачені законодавством документи і відомості, необхідні для виконання митних формальностей; сплатити митні платежі або забезпечити їх сплату.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений - декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником. Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені.

Пунктами 4, 5 ст. 266 МК України передбачено, у разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант. Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант.

Таким чином, представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою підприємницькою діяльністю - власника товару, переміщеного з приховуванням від митного контролю, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України.

Отже, будь-яких дій громадянин Лівану ОСОБА_1 , які були б спрямовані на приховування від митного контролю та утворювали об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, судом не встановлено.

Таким чином, суд вважає, що матеріали справи не містять будь-яких даних про те, що гр. Лівану ОСОБА_1 вчинив незаконні дії, які визначені у протоколі про порушення митних правил №0476/12500/19 від 10.09.2019.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 495 МК України, доказами у справі про порушення митних правил є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюються наявність або відсутність порушення митних правил, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги те, що митним органом не надано достатніх доказів, які б беззаперечно вказували на те, що дії гр. Лівану ОСОБА_1 спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, та подання ним органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підробних документів, суд, виходячи з норми ч. 3 ст. 62 Конституції України, тлумачить усі сумніви щодо доведеності вини особи на користь останнього.

Ці обставини в свою чергу вказують на те, що в діях гр. Лівану ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, визначеного ч. 2 ст. 483 МК України, а тому не має жодних підстав стверджувати і про наявність суб`єктивної сторони правопорушення в діянні останнього.

Виходячи зі змісту ст. 483 МК України даної статті, склад вищевказаного правопорушення полягає саме в умисному переміщенні товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів.

Переміщення предметів із приховуванням від митного контролю - це їх переміщення через митний кордон різними шляхами, зокрема, шляхом подання до митного органу України підроблених документів, чи документів, які містять неправдиві відомості.

Згідно ч. 1 ст. 486 МК України, завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

У матеріалах справи про порушення митних правил не міститься жодного належного та допустимого доказу, крім письмових пояснень фізичної особи-підприємця, який би вказував на факт підроблення накладної № 21 від 21.03.2018 р. на бланку ФОП « ОСОБА_3 ». Натомість, цей письмовий доказ, за відсутності інших об`єктивних доказів, не може беззаперечно вказувати на факт підроблення товаросупровідного документа. Крім того, будь-яких відомостей щодо вчинення гр. Лівану ОСОБА_1 незаконних дій, спрямованих на порушення митних правил, судом не встановлено.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення гр. Лівану ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним порушення митних правил, визначеного ч. 2 ст. 483 МК України під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично з наведених вище обставин.

Вищенаведене дає підстави стверджувати про недоведеність факту надання гр. Лівану ОСОБА_1 органу доходів і зборів як підстави для переміщення через митний кордон України підроблених документів, що вказує на відсутність в його діях об`єктивної сторони порушення митних правил, передбаченого ч. 2 ст. 483 МК України, та свідчить про відсутність в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Згідно ст. 487 МК України, провадження у справах про порушення митних правил здійснюється відповідно до цього Кодексу, а в частині, що не регулюється ним, відповідно до законодавства України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, встановлюючи у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, що провадження в справі відносно гр. Лівану ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення., передбаченого ч.2 ст.483 МК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 9, 247, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 3, 235, 236, 257, 265, 266, 268, 458, 465, 467, 483, 487, 495, 527-529 Митного кодексу України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення громадянина Лівану ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбачених ч. 2 ст. 483 МК України, закрити за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя О.М.Букіна