Провадження № 3/161/3528/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 серпня 2020 року Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Рудська С.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Ківерці Волинської обл., громадянин України, одружений, має одну неповнолітню дитину, до адміністративної відповідальності за вчинення однорідного правопорушення протягом року не притягався, працює водієм у ПП ОСОБА_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , та фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 44-3 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

29.07.2020 року на адресу Луцького міськрайонного суду Волинської області надійшли адміністративні матеріали, складені відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 526212, 17.07.2020 року близько 14.40 год., в с. Струмівка Луцького р-ну, ОСОБА_1 керуючи автобусом марки БАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , порушив правила карантину, а саме: перевозив громадян без захисної маски, чим порушив вимоги Постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року зі змінами та доповненнями відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20.05.2020 року.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину в інкримінованому адміністративному правопорушенні не визнав та пояснив суду, що 17.07.2020 року він, як водій автобуса, дійсно здійснював пасажирські перевезення. Під час руху по маршруті, усі пасажири перебували в захисних масках. Проте, його було зупинено працівниками поліції та виявлено, що один неповнолітній пасажир перебуває в салоні автобуса без захисної маски. Однак, патрульними поліцейськими дана неповнолітня особа не опитувалася.

Заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, тощо, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 62 Конституції України імперативно визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності із ст. 9 КУпАП адміністративним проступком визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Так, згідно п. 1 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (в редакції, чинній станом на день постановлення даної ухвали) (далі Постанова № 392), з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, - з 22.05.2020 року до 31.07.2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя (далі - регіони) із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Вищевказаний нормативно-правовим актом визначено протиепідемічні заходи, а також заходи, що додатково встановлені органами державної влади та органами місцевого самоврядування в межах компетенції.

Згідно пп. 7 п. 3 Постанова № 392, - на період карантину забороняється здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення:

-легковими автомобілями;

-службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами працівників підприємств, закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, та використання таких засобів індивідуального захисту пасажирами під час перевезення, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, за умови інформування органів Національної поліції про здійснення перевезення;

-працівників закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, осіб, які виявили бажання бути донорами крові та (або) її компонентів, на підставі посвідчення донора крові та (або) її компонентів або на підставі довідки, що видається донору за місцем медичного обстеження чи давання крові та (або) її компонентів, суб`єктів господарювання, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, та використання таких засобів індивідуального захисту пасажирами під час перевезення, в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів в міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспортному засобі, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах.

Разом з тим, Постанова № 392 не містить будь-якого зобов`язання водія, що здійснює пасажирське перевезення на маршруті, здійснювати спостереження за пасажирами та виявляти з їх числа таких, які знаходяться без засобів індивідуального захисту.

При цьому, суд приймає до уваги й вимоги п. 2.3 «б» ПДР України, відповідно до якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну.

В свою чергу, матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 не містять жодних доказів того, що громадянин, який 17.07.2020 року близько 14.40 год., знаходився в автобусі марки БАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 без захисної маски, був пропущений ОСОБА_1 під час посадки до салону транспортного засобу без засобу індивідуального захисту.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що громадянин, який знаходився в автобусі без маски, під час здійснення ОСОБА_1 пасажирського перевезення по маршруті, міг тимчасово зняти маску з приводу дискомфорту (запотівання обличчя, подразнення, свербіння) та/чи для справляння природної потреби (вживання їжі чи води).

Матеріали справи не містять письмових пояснень особи, яка знаходилася без маски, а тому вищевказані обставини беззаперечно дають підстави для сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 , що, в силу положення ст. 62 Конституції України, тлумачаться на його користь.

Отже, у даному випадку в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП підлягають закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 44-3, 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного

суду Волинської області С.М. Рудська