ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 643/4428/20 Головуючий І інстанції
Провадження № 33/818/697/20 Харченко А.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Кружиліна О.А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ - Кружиліної О.А.

за участю секретаря - Михайлюка А.В.

особи, яка притягається до

адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

захисника - Хуторненка Е.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в :

08 березня 2020 року працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 162413 стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.

Згідно з вказаним протоколом 08 березня 2020 року о 0508 год. в м. Харкові по пр. Ювілейному, водій ОСОБА_1 передав керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , яка в м. Харкові по пр. Ювілейному, біля буд. 50 керувала автомобілем «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», прилад ARHK 0120, в установленому законом порядку в присутності двох свідків, тест позитивний 0,96 ‰ (проміле). Тест № 754.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги пункту 2.9 «г» Правил дорожнього руху України (далі ПДР України), за що відповідальність передбачена частиною 1 статті 130 КУпАП.

Постановою судді Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу на користь держави у розмірі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

Не погодившись з вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за частиною 1 статті 130 КУпАП відносно нього у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на незаконність та необґрунтованість постанови судді.

Суддею неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, а висновки судді не відповідають фактичним обставинам події.

Про те, що ОСОБА_2 знаходилась в стані алкогольного сп`яніння йому було невідомо про, що повідомляв поліцейському.

Вважає, протокол про адміністративне правопорушення неналежним доказом, оскільки останній не відповідає вимогам статті 256 КУпАП та Інструкції.

Одночасно з апеляційною скаргою ОСОБА_1 подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Поважність пропуску строку на апеляційне оскарження мотивована тим, що він під час винесення постанови присутнім не був, оскільки хворів, зі змістом постанови ознайомився 04 травня 2020 року отримавши на руки копію оскаржуваної постанови.

Враховуючи, що доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження про поважність причин пропуску строку не спростовуються матеріалами справи, клопотання ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , його захисника адвоката Хуторненка Е.В., які апеляційну скаргу підтримали, просили її задовольнити, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суддя виходив з того, що в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки він порушив вимоги пункту 2.9 «г» ПДР України, а саме передав керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння.

З таким висновком судді апеляційний суд не погоджується та вважає його таким, що не відповідає нормам матеріального права та не ґрунтується на доказах, які містяться в матеріалах справи.

Відповідно до статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до пункту 2.9 «г» ПДР України водієві забороняється передавати керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

Частина 1 статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння настає у разі встановлення такого стану у особи, якій передали керування транспортним засобом відповідно до вимог статті 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції,затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та подальше притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для складання стосовно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 162413 від 08 березня 2020 року стала передача ОСОБА_1 08 березня 2020 року о 0508 год. керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , яка в м. Харкові по пр. Ювілейному, біля буд. 50 керувала автомобілем «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820», прилад ARHK 0120, в установленому законом порядку в присутності двох свідків, тест позитивний 0,96 ‰ (проміле). Тест № 754.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що 08 березня 2020 року він на автомобілі «Volkswagen Jetta», д.н.з. НОМЕР_1 приїхав до клубу де відпочивав зі своїми друзями. Оскільки він вживав алкогольні напої та керувати автомобілем не міг, попросив свою знайому ОСОБА_2 сісти за кермо його автомобілю. Передаючи керування автомобілем ОСОБА_2 про те, що вона вживала алкоголь він не знав, та не бачив, що вона вживала спиртне під час їхнього спільного відпочинку. Оскільки ОСОБА_2 є вагітною він був впевнений у її тверезості. Після того як ОСОБА_2 пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Drager Alcotest 6820» поліцейський повідомив, що вона перебуває в стані алкогольного сп`яніння, що дуже його здивувало.

Відповідальність за порушення пункту 2.9 «г» настає у разі передачі керування транспортним засобом особам, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, у хворобливому стані.

В пункті 27 постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції (частина 1 статті 130 КУпАП) настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан.

Доказів про те, що ОСОБА_1 під час передачі керування транспортним засобом водію ОСОБА_2 , бцуло відомо про перебування останньої в стані алкогольного сп`яніння, матеріали справи не містять.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не був обізнаний про перебування ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння апеляційний суд вважає такими, що заслуховуються на увагу, оскільки вони є обґрунтованими.

В матеріалах справи відсутні дані щодо проходження водієм ОСОБА_2 огляду на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків та складання стосовно неї протоколу про адміністративне правопорушення за керування останньою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Також в матеріалах справи відсутня постанова судді про притягнення водія ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП.

Зазначеним обставинам, суддя належної оцінки не надав та дійшов до передчасного висновку про притягнення ОСОБА_1 за порушення ним пункту 2.9 «г» ПДР України, оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази його обізнаності щодо перебування водія ОСОБА_2 в стані алкогольного сп`яніння.

Оскільки відповідальність за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває у стані алкогольного сп`яніння настає за умови, що тому, хто це робить, відомо про такий стан, апеляційний суд не вбачає в діях ОСОБА_1 невиконання ним вимог пункту 2.9 «г» ПДР України, що виключає його відповідальність за частиною 1 статті 130 КУпАП та є підставою відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП для закриття провадження по справі.

З огляду на викладене, апеляційний суд скасовує постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2020 року за доводами апеляційної скарги ОСОБА_1 та приймає нову постанову про закриття провадження у справі відносно нього на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 251, 252, 256, 266, 278-280, 284, 294, 295, 296 КУпАП,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Московського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП закрити на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду О.А. Кружиліна