Справа №522/5875/17
Провадження №3-в/522/15/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 липня2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В. розглянувши подання начальника Приморського районного сектору пробації м. Одеси ст. лейтенанта внутрішньої служби Шинкарука О.О. про вирішення питання про заміну не відбутого строку громадських робіт штрафом відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

До Приморського районного суду м.Одеси надійшло подання т.в.о. начальника Приморського районного сектору пробації м.Одеси ст. лейтенанта внутрішньої служби Шинкарука О.О. , про вирішення питання щодо виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 15.05.2017 року, якою ОСОБА_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт на 40 годин.

Для приведення до виконання даної постанови, порушнику ОСОБА_1 направлялися виклики до Приморського районного сектору пробації в м.Одесі на 26.06.2017 року, на 30.06.2017 року, на 17.10.2017 року, на 30.10.2017 року, на 21.12.2018 року та на 09.12.2019 року, але в призначені дні порушник за викликами не прибув.

Інспектором направлялися запити до відділу АДР ГУДМС країни в Одеській області, Приморського ВП в м.Одесі ГУНП в Одеській області, Приморського районного суду м.Одеси з метою з`ясування факту проживання порушника за адресою, зазначеною у постанові суду.

09.08.2017 року інспектором Приморського РС Одеського МВ з питань пробації капітаном внутрішньої служби Варварук А.А. був здійснений вихід за адресою місця мешкання правопорушника ОСОБА_1 .. При відвідуванні адреси, двері квартири відчинив громадянин, який назвався сусідом ОСОБА_1 , він повідомив, що ОСОБА_1 не проживає в даній квартирі близько двох місяців, він покинув свою дружину і пішов з дому. Теперішнього місцезнаходження г-н ОСОБА_2 він не знає.

В повідомленні Приморського ВП в м.Одесі від 04.08.2017 року зазначено, що було здійснено неодноразовий вихід у різний період часу за адресою місця мешкання ОСОБА_1 , але на багаторазові дзвінки в квартиру двері ніхто не відчинив.

18.01.2019 року інспектором Приморського РВ філії ДУ « Центр пробації» в Одеській області Варварук А.А. був здійснений вихід за адресою місця мешкання правопорушника ОСОБА_1 .. При відвідуванні адреси, було з`ясовано що дана квартира є комунальною ОСОБА_1 дійсно проживав в даній квартирі, але з травня 2018 року він розвівся зі своєю дружиною і з`їхав з квартири. Його дружина виписалась з квартири та продала її іншим людям. Де на даний час знаходиться громадянин ОСОБА_2 ю ніхто з сусідів не знає. Встановити місце перебування порушника не надалося можливим.

Постановою Приморського районного суду м.Одеси від 30.05.2018 року відмовлено в задоволенні подання про вирышення питання про замыну не выджбутого строку громадських робыт штрафом.

Також ОСОБА_1 були направлені виклики до уповноваженого органу з питань пробації.

Станом на 23.01.2019 року ОСОБА_1 за викликами до уповноваженого органу з питань пробації не з`являється, за адресою вказаною в постанові суду не проживає.

За таких обставин, старший інспектор надіслала матеріали до Приморського районного суду м.Одеси для розгляду питання про заміну не відбутого строку громадських робіт штрафом , згідно ст. 321-4 КУпАП.

Розглянувши дане подання у відповідності до положень Розділу V КУпАП, зокрема дослідивши безпосередньо доводи викладені у ньому та матеріали судового провадження, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 321-4 КУпАП у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Заміна громадських робіт штрафом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, передбачає можливість застосування штрафу. Розмір штрафу в такому разі визначається із розрахунку, що чотири години невідбутих громадських робіт дорівнюють одному неоподатковуваному мінімуму доходів громадян.

Заміна громадських робіт арештом застосовується за умови, що санкція статті, за якою на порушника накладено адміністративне стягнення, не передбачає можливості застосування штрафу. Строк арешту визначається із розрахунку, що одна доба арешту дорівнює п`яти годинам невідбутих громадських робіт, але не може перевищувати п`ятнадцять діб.

Передумовою заміни не відбутого строку громадських робіт штрафом, є ухилення самого порушника відбувати адміністративне стягнення у вигляді громадських робіт, що старшим інспектором не доведено.

За змістом ст. 321-4 КУпАП, обов`язковою підставою для заміни стягнення у виді громадських робіт на штраф є доведеність того, що місцезнаходження особи не відоме.

Судовим розглядом встановлено, що на час розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 фактично проживав за адресою: АДРЕСА_1 , відомості про що були вказані в протоколі про адміністративне правопорушення.

Між тим, з доводів подання вбачається, що ОСОБА_1 не працює, за вищевказаною адресою фактично не проживає.

За таких обставин, а також враховуючи, що ОСОБА_1 не працює та не має самостійного заробітку, що заздалегідь свідчить про ймовірні трудності в стягненні штрафу, вважаю, що подання задоволенню не підлягає.

Відповідно до норм ст. 298 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами (ст. 298 КУпАП).

Згідно ч. 2 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (п. 2.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного суду України N 5-рп/2013 від 26.06.2013 року у справі № 1-7/2013; пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012). Конституційний Суд України бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі «Шмалько проти України» від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Тобто, судове рішення повинне бути виконане незалежно від наявності чи відсутності на це бажання у порушника, адже його не виконання загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

За таких обставин, суд вважає, що в задоволенні подання, слід відмовити, оскільки не встановлено підстав з числа передбачених ст. 321-4 КУпАП для заміни не відбутої частини адміністративного стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 283, 287-289, 303, 304, 298, 321-1 - 321-4, КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні поданняначальника Приморського районного сектору пробації м. Одеси ст. лейтенанта внутрішньої служби Шинкарука О.О. про вирішення питання про заміну не відбутого строку громадських робіт штрафом відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 - відмовити.

Постанова оскарженню не підлягає і набирає законної сили після її проголошення.

Суддя