Справа № 481/911/20
Провадж.№ 3-зв/481/2/2020
ПОСТАНОВА

/про самовідвід судді/

16 липня 2020 року м. Новий Буг Новобузький районний суд Миколаївської області у складі: головуючої судді Ціпивко І.І, з участю секретаря судового засідання Асмолової Я.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Новий Буг Миколаївської області заяву судді Уманської Ольги Вікторівни про самовідвід у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 КУпАП,

встановив:

у провадженні Новобузького районного суду Миколаївської області знаходиться справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 КУпАП.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи, згадані матеріали передано судді Уманській О.В. для розгляду.

14 липня 2020 року суддя Уманська О.В. заявила собі самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 КУпАП.

Свою заяву обґрунтовує тим, що до згаданих вище матеріалів справи було долучено копію ухвали Новобузького районного суду Миколаївської області від 26.03.2020 року про надання дозволу на обшук житла та надвірних споруд, господарського подвір`я, яким користувався ОСОБА_1 при матеріалах кримінального провадження за № 0000129 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 309 КК України, постановленою нею як слідчою суддею, що і стало підставою для складання відповідного протоколу відносно ОСОБА_1 .

Учасники судового провадження в судове засідання не з`явилися, про місце та час судового розгляду заяви були повідомлені належним чином, у зв`язку з чим заява про самовідвід розглянута у їх відсутності.

Проаналізувавши заяву про самовідвід, та матеріали, що долучені до неї та матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступного висновку.

Зі змісту ст.ст. 245, 248КУпАП вбачається, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить спеціальних норм, що передбачають для учасників судового розгляду можливість заявити відвід судді або самовідвід, відповідно, не передбачають порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід). Однак, відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожна людина має право при визначенні її громадянських прав і обов`язків або будь-якого висунутого проти неї кримінального обвинувачення на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного терміну незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині справедливий розгляд її справи незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону. 17 липня 1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст. 9 Конституції України та ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України» (від 29 червня 2004 року №1906-ІV), чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Відповідно до п. 55 Рішення Європейського Суду з прав людини «Гурепка проти України» «з огляду на свою усталену прецедентну практику, Суд не має сумніву, що в силу суворості санкції дана справа за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носило кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції (995_004), та, відповідно, й статті 2 Протоколу N 7 до Конвенції (994 804) (див. Engel and others v. the Netherlands, judgment of 8 June 1976, Series A no. 22, параграфи 82-83; Ozturk v. Germany, judgment of 21 February 1984, Series A no. 73, параграфи 48-50; Escoubetv. Belgium judgment [GC], no.26780/95, параграф 32, ECHR 1999-VII; Ezeh and Connors v. the United Kingdom [GC], nos.39665/98 and 40086/98, ECHR 2003-X).

Зазначені обставини свідчать про наявність прогалин в праві стосовно процесуального врегулювання розгляду суддею справ про адміністративні правопорушення і, зокрема, врегулювання права на відвід (самовідвід) і порядку розгляду заяви про відвід (самовідвід), та визначення підсудності. Проте діючий Кримінальний процесуальний кодекс України передбачає відповідні статті, а тому, при розгляді заяви про відвід (самовідвід), слід застосувати аналогію права.

За приписами статті 80 КПК України за наявності підстав, передбачених статтями 75-79 цього Кодексу суддя зобов`язаний заявити самовідвід. За цими ж підставами йому може бути заявлено відвід особами, які беруть участь у кримінальному провадженні.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 76 КПК України, судя, який брав участь у кримінальному провадженні під час досудового розслідування, не має права брати участі у цьому ж провадженні в суді першої, апеляційної і касаційної інстанції.

Відповідно до ст.ст. 6,9 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основіКонституції і законів України та на засадах верховенства права. Суд створює такі умови, за яких кожному учаснику судового процесу гарантується рівність у реалізації наданих процесуальних прав та у виконанні процесуальних обов`язків, визначених процесуальним законом.

У відповідності з ч.ч.1,2ст.48ЗаконуУкраїни «Просудоустрій істатус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Згідно із статтею 15 Кодексу суддівської етики неупереджений розгляд справ є основним обов`язком судді. Суддя має право заявити самовідвід у випадках, передбачених процесуальним законодавством, у разі наявності упередженості щодо одного з учасників процесу, а також у випадку, якщо судді з його власних джерел стали відомі докази чи факти, які можуть вплинути на результат розгляду справи. Суддя не повинен зловживати правом на самовідвід. Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи у разі неможливості ухвалення ним об`єктивного рішення у справі.

З матеріалів заяви про савідвід та матеріалів, що долучені до неї, вбачається, що суддя Уманська О.В. як слідча суддя брала участь під час досудового розслідування події, яка зафіксована у протоколі про адміністративне правопорушення, що знаходиться у неї на розгляді (постановляла 26.03.2020 року ухвалу про обшук у кримінальному провадженні). Відтак суддя Уманська О.В. не може, враховуючи аналогію закону, брати участь у цьому ж провадженні при розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо тієї ж події.

Таким чином, суддя приходить до висновку що вказані обставини містять підстави, які можуть викликати сумнів в неупередженості судді Уманської О.В., а тому подана заява про самовідвід є обгрунтованою.

За вказаних обставин, враховуючи вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, враховуючи положення ст. 245 КУпАП, одним із завдань якої є об`єктивне з`ясування обставин справи, та відповідно до ст. 248 КУпАП, з метою виключення будь-яких сумнівів щодо неупередженості та об`єктивності судді Уманської О.В., вважаю за необхідне задовольнити заяву останньої про самовідвід від розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 245, 268, 294 КУпАП, ст.ст. 75-79, 80 КПК України, суд,

постановив:

Заяву судді Уманської Ольги Вікторівни про самовідвід при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 КУпАП, задовольнити

Відвести суддю Уманську Ольгу Вікторівну від участі в розгляді справи № 481/911/20, провадження № 3/481/513/2020, відносно ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 44 КУпАП.

Справу передати до канцелярії Новобузького районного суду Миколаївської області, для визначення автоматизованою системою документообігу суду, судді для подальшого розгляду справи.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя І.І.Ціпивко