Справа № 201/5889/20
Провадження № 3/201/2914/2020
ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

14 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Демидова С.О., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 44-3 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

Ст. ДОП СП Соборного ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області майором поліції Івановим Є.А. складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , відповідно до якого 17 червня 2020 року о 11 годині 58 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 на мобільний телефон ОСОБА_1 було відправлено 5 повідомлень з інструкцією підтвердження вимог самоізоляції через додаток «Дій вдома», повідомлення доставлені, інструкції виконано не було, чим було порушено режим самоізоляції та вимоги постанови КМУ від 20 травня 2020 року, за що відповідальність передбачена ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що він не порушував режим самоізоляції та весь час перебував за адресою, зазначеною у протоколі, а повідомлення, що надійшли йому на телефон побачив пізніше, оскільки перебував на той час у душі.

Заслухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Відповідно до ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує питання: чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Виходячи із змісту ст. 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Стаття 7 КУпАП наголошує на тому, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема і протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами та інше.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Істотною ознакою презумпції невинуватості, що закріплена статті 7КУпАП є те, що ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні протиправного діяння. З цього випливає, що обов`язок доводити вину особи покладається на обвинувача, тобто на органи та посадових осіб, які встановили факт скоєння протиправного вчинку і порушили провадження в справі.

Враховуючи вищевказану норма закону, обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення.

Так, підпунктом 3 п. 3 Постанови № 392 встановлено, що на період дії карантину забороняється, зокрема, самовільно залишати місця самоізоляції, обсервації. Відповідно ж до п. 6 Постанови № 392 обов`язковій самоізоляції підлягають, зокрема, особи, які не підлягають обсервації у зв`язку з наданням згоди на самоізоляцію з використанням електронного сервісу «Дій вдома» Єдиного державного веб-порталу електронних послуг до перетину державного кордону або контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповані території у Донецькій та Луганській областях, Автономної Республіки Крим та м. Севастополя та виїзду з них.

Міністерство цифрової трансформації разом із Службою безпеки забезпечують функціонування електронного сервісу «Дій вдома» Єдиного державного веб-порталу електронних послуг та, зокрема, інформаційної системи епідеміологічного контролю за поширенням COVID-19, що є частиною сервісу (п. 8 Постанови №392).

Механізм здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією осіб, які можуть сприяти поширенню інфекційних хвороб або входять до групи ризику щодо ускладненого перебігу чи настання летальних випадків внаслідок гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі-COVID-19) визначено Порядком здійснення протиепідемічних заходів, пов`язаних із самоізоляцією, затвердженого Постановою №392 (далі Порядок).

Відповідно до п. 5 Порядку строк самоізоляції становить 14 днів для осіб, які: здійснили перетин державного кордону або перетин контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї та дали згоду на самоізоляцію з використанням системи через мобільний додаток, з моменту перетину державного кордону або перетину контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію України та виїзду з неї.

Згідно з п. 10 Порядку особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до Інструкції з використання електронного сервісу «Дій вдома» єдиного державного веб-порталу електронних послуг для вирішення питання щодо обсервації (ізоляції) осіб, які перетинають державний кордон або в`їжджають з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономної республіки Крим і м. Севастополя особа вважається такою, що обрала здійснення контролю за допомогою мобільного застосунку, з моменту авторизації в ньому.

Проте матеріали справи не містять взагалі жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 відноситься до переліку осіб, що потребують самоізоляції, відсутні відомості щодо підстав вимоги самоізоляції. Також відсутні відомості про те, хто призначив йому зобов`язання щодо самоізоляції, період, з якого починається самоізоляція, відсутня інформована згода ОСОБА_1 на проведення протиепідемічних та/або профілактичних заходів, з його підписом, повідомлення про відповідальність за порушення режиму самоізоляції та надання неправдивих даних. В рапорті працівника поліції зазначено, що ОСОБА_1 не виконано інструкції програми «Дій вдома», однак не долучено доказів на підтвердження того, які саме вимоги електронного сервісу «Дій вдома» Єдиного державного веб-порталу електронних послуг не виконано, як і не надано доказів того, що він є учасником вказаного сервісу.

Отже, враховуючи викладене суд позбавлений можливості переконатись в тому, що ОСОБА_1 є суб`єктом правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 44-3 КУпАП.

Єдиним доказом на обґрунтування вини ОСОБА_1 є протокол про адміністративне правопорушення, який хоча відповідно до ст. 251 КУпАП і є самостійним видом доказу, проте за відсутності належного обґрунтування іншими матеріалами справи не може бути розцінений як належний та допустимий доказ наявності в діях особи складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням загального принципу про те, що всі сумніви щодо доведеності вини особи у вчиненні правопорушення необхідно тлумачити на її користь (ст. 62 Конституції України), суд приходить до висновку, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 662591 від 19 червня 2020 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, а тому, оцінивши надані суду докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п. 1 ч. 1 ст.247, п. 3 ч. 1 ст. 284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного і керуючись ст. 247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя С.О. Демидова