Справа № 417/548/20
Провадження № 33/810/136/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Тополюк Є.В., при секретарі Василович Г.Ю., за участю захисника Красноруцького О.М., розглянувши у режимі відео конференції з Марківським районним судом Луганської області апеляційну скаргу захисника Красноруцького О.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову Марківського районного суду Луганської області від 07 липня 2020 року про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Луганськ Луганської області, громадянина України, з вищою освітою, працюючого головним спеціалістом ГУ Держпродспоживслужба у Луганській області, одруженого, на утриманні неповнолітніх дітей не має, не інваліда, не є депутатом, зареєстрованого в АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,-

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Марківського районного суду Луганської області від 07 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 гривень 40 копійок.

Згідно з постановою суду першої інстанції 12.05.2020 року до Марківського районного суду Луганської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БР №032937 від 07.05.2020 року за ч.1 ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №032937 від 07.05.2020 року ОСОБА_1 , 07 травня 2020 року о 18 годині 20 хвилин керував автомобілем Toyota Auris, державний номер НОМЕР_1 по пров.Південному в с.Марківка Марківського району Луганської області, з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірних покровів обличчя, нестійка хода. Від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП.

Не погодившись з постановою суду першої інстанції захисник Красноруцький О.М. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Марківського районного суду Луганської області від 07.07.2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладення на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 рік та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Вважає винесену постанову Марківського районного суду Луганської області від 07.07.2020 року незаконною, тому, що при розгляді справи судом першої інстанції були допущені наступні порушення норм матеріального та процесуального права.

При оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП поліцейським СРПП Марківського ВП ГУ НП в Луганській області ОСОБА_5. були порушені вимоги ст.256 КУпАП, оскільки невірно була вказана дата народження особи, на яку складено протокол, замість числа 21 зазначено 24, що слугувало підставою для повернення протоколу для належного оформлення відповідно до роз`яснень, наданих Верховним судом України в п.24 Постанови Пленуму № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті». Суд першої інстанції не звернув уваги на вказані порушення норм процесуального права при оформленні протоколу та розглянув справу по суті, зазначивши в постанові суду відомості про дату народження ОСОБА_1 , які не збігаються з відомостями, зазначеними в протоколі.

Зазначає, що Марківським районним судом Луганської області при винесенні постанови від 07.07.2020 року не було надано повну юридичну оцінку всім обставинам справи, в сукупності з наявними доказами по справі, а також не проведено об`єктивний аналіз показів свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 в сукупності з показами особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , інспектора СРПП Марківського ВП ГУ НП в Луганській області ОСОБА_5. та наявним відеозаписом події.

На його думку, свідок ОСОБА_2 пояснив, що їхав в якості пасажира автомобіля Тоуоtа Аuris, державний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 . Після зупинки транспортного засобу працівниками поліції, ОСОБА_1 надав для перевірки технічний паспорт та водійське посвідчення інспектору СРПП ОСОБА_5., що узгоджується з показами ОСОБА_1 та суперечить показам інспектора СРПП ОСОБА_5. Свідок ОСОБА_2 чув діалог інспектора СРПП ОСОБА_5 та ОСОБА_1 , в ході якого ОСОБА_1 повідомив, що він не відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, однак йому необхідно зателефонувати до адвоката. При даному діалозі ще не були присутні свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які були залучені пізніше. Відеозапис щодо подій в момент зупинки транспортного засобу, перевірки документів, проведення вищезазначеного діалогу ОСОБА_1 з інспектором СРПП ОСОБА_5. та оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, чомусь не був наданий працівниками поліції до суду. Взагалі до суду було надано 3 відеофайли, на яких зафіксовані частини відеозапису, які не є оригінальним записом, а є копіями, створеними 12.05.2020 року, тобто через 5 днів після вказаних подій. Суд першої інстанції аналізуючи відеофайл (video_2020-05-12_10-39-32) в повній мірі не проаналізував дії особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , оскільки як інспектор СРПП ОСОБА_5. так і залучені свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 пояснили, що ОСОБА_1 чіткої відповіді на вимогу поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння не надав, хоча з відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє інспектору, що він не ухиляється від огляду, а прохає його почекати 5 хвилин. Тобто, свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які знаходились на деякій відстані від ОСОБА_1 та інспектора СРПП ОСОБА_5., зробили відповідний висновок про ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 , керуючись своєю суб`єктивною думкою в момент озвучення цієї вимоги поліцейським та не знаючи про попередній діалог ОСОБА_6 з поліцейським, який проходив в присутності свідка ОСОБА_2 . Дана суб`єктивна думка свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 була вже сформована під впливом поліцейського ОСОБА_5 , який, залучаючи їх як свідків, повідомив про те, що водій ухиляється від проходження огляду на стан сп`яніння, що не відповідало дійсності. Крім того, з моменту зупинки транспортного засобу ( 18 год. 20 хвилин), до складення протоколу минуло лише 20 хвилин, тобто нетривалий час для можливості прибуття адвоката для надання особі правової допомоги. Тим паче, що вже о 18 год. 33 хв. поліцейський СРПП ОСОБА_5. під відеозапис зробив висновок про факт ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння та почав оформлювати протокол про адміністративне правопорушення,передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Тобто, зазначена обставина повністю узгоджується з показами ОСОБА_1 про те, що він чекав адвоката, який повинен був надати йому правову допомогу в даній ситуації з метою недопущення порушення його процесуальних прав, визначених ст.268 КУпАП. Доказів, які б могли спростувати доводи його підзахисного ОСОБА_1 матеріали справи не містять, тобто в даному випадку було порушено право на захист особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Твердження інспектора СРПП ОСОБА_5 про розрядку акумулятора телефону, не збереження оригіналу відеозапису, як на телефоні, так і на службовому планшеті, та про заміну свого телефона Xiaomi Redmi 8, на який здійснювався відеозапис на інший, тобто неможливості дослідження оригінального запису, повинні були посіяти певні сумніви в суду при прийнятті судового рішення щодо законності дій поліцейського, правдивості його показів та дотриманні прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки поліцейський достовірно знав, що відеозапис може знадобитись при розгляді справи в суді Крім того, незрозуміло чому було до суду надано 3 відеофайли, а не один, оскільки відеозйомка велась безперервно. Вказана обставина свідчить про певну нарізку потрібних відеофайлів з необхідною інформацією, вигідною саме поліцейським, яка не відображає повної картини обставин справи. Тобто, в суду першої інстанції, при повному юридичному аналізі всіх обставин справи повинні були виникнути обґрунтовані сумніви, щодо доведеності вини його підзахисного ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Вказує, що твердження суду про те, що вина ОСОБА_1 також підтверджується відеозаписом взагалі безпідставне, оскільки з нього навіть не вбачається водія транспортного засобу. Із вказаного відеозапису не вбачається дати та часу його проведення та факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом. Крім того, при огляді СВ-Р диску не вбачається даних технічного засобу, за допомогою якого він створювався Ця обставина встановлювалась показами інспектора СРПП ОСОБА_5, до яких слід віднестись критично, оскільки вони не є об`єктивними з наведених вище підстав Тобто постанова суду від 07.07.2020 року не відображає об`єктивних даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис, тобто не відповідає вимогам, встановленим ч.3 ст.283 КУпАП

Підсумовуючи викладене, захисник зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, Марківським районним судом Луганської області не були прийняті до уваги вимоги ст.280 КУпАП відповідно до яких посадова особа при розгляді справи зобов`язана з`ясувати чи винна особа у вчиненні правопорушення, а не керуватися припущеннями. Оскільки факт ухилення ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння не знайшов свого підтвердження в ході судового розгляду та вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не доведена, то згідно п.1) ч.1 ст.247 КУпАП розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

До початку апеляційного розгляду від ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд апеляційної скарги його захисника Красноруцького О.М. без його участі. Апеляційну скаргу підтримує у повному обсязі та просить скасувати постанову суду першої інстанції, оскільки від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння він не відмовлявся.

Заслухавши захисника ОСОБА_1 , адвоката Красноруцького О.М., який підтримав апеляційні вимоги та перевіривши доводи апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд апеляційної інстанції приходить до наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

На думку апеляційного суду, наведені вимоги судом першої інстанції виконані в повному обсязі.

Так, ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вина ОСОБА_1 у вчиненому адміністративному правопорушенні, передбаченому ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме: у відмові водія від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, як зазначено у постанові суду першої інстанції, повністю підтверджується зібраними та долученими до матеріалів справи доказами, які досліджувалися у судовому засіданні за участю самого ОСОБА_1 та його захисника Красноруцького О.М., що свідчить про те, що права ОСОБА_1 на захист порушені не були у суді першої інстанції.

У постанові суду першої інстанції зазначено, що судом були допитані у якості свідків ОСОБА_5 , як особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , як свідок сторони захисту, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , як свідки , у присутності яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, як на місці зупинки так і у медичному закладі. Були заслухані пояснення ОСОБА_1 , розглянуто клопотання його захисника про закриття провадження у справі на підставі п.6 ч.1 ст.247 КУпАП по суті.

З змісту постанови суду першої інстанції вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №032937 від 07.05.2020 року, ОСОБА_1 07.05.2020 року о 18 годині 20 хвилин в с.Марківка по пров.Південному Марківського району Луганської області, керував транспортним засобом автомобілем Toyota Auris, державний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірних покровів обличчя. Від проходження у встановленому законом порядку медичного огляду на стан сп`яніння водій ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків (а.с.2).

Окрім того, суд першої інстанції дослідивши письмові матеріали, зазначив у постанові, що відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_4 від 07.05.2020 року, останній зазначає, що 07.05.2020 року о 18 годині 35 хвилин він був запрошений поліцейським СРПП Марківського ВП старшим сержантом ОСОБА_5., в якості свідка при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Toyota Auris, державний номер НОМЕР_1 . В його присутності ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, подути в прилад «Drager Alcotest» для визначення стану алкогольного сп`яніння, останній також відмовився (а.с.3).

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 від 07.05.2020 року яка зазначила, що 07.05.2020 року о 18 годині 35 хвилин вона була запрошена поліцейським СРПП Марківського ВП старшим сержантом ОСОБА_5., в якості свідка при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Toyota Auris, державний номер НОМЕР_1 . В його присутності ОСОБА_1 на вимогу працівників поліції пройти медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння відмовився, подути в прилад «Drager Alcotest» для визначення стану алкогольного сп`яніння, останній також відмовився (а.с.4);

На думку суду першої інстанції, крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується відеозаписами з технічного приладу, що має функції відеозапису, відповідно до ст. 251 КУпАП, мобільного телефону Xiaomi Redmi 8, використання яких передбачено ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», що був досліджений у судовому засіданні, який містить фіксацію обставин зупинення 07.05.2020 року працівниками поліції транспортного засобу - автомобіля Toyota Auris, державний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_1 ,1976 р.н. та складення щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.6).

Суд першої інстанції дійшов висновку, що з відеозапису вбачається, що водію ОСОБА_1 інспектором поліції неодноразово пропонувалось пройти встановлений законом огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest» на місці або пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 не дав чіткої відповіді на поставлене питання інспектора, щодо проходження огляду на стан сп`яніння, та постійно відвертався від інспектора, та намагається залишити місце зупинки. Інспектором було роз`яснено ОСОБА_1 що такими діями він ухиляється від проходження огляду на стан сп`яніння (video_2020-05-12_10-38-53). Також вбачається, що інспектор поліції у присутності двох свідків знов пропонує ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager Alcotest» на місці або пройти медичний огляд для встановлення стану алкогольного сп`яніння у медичному закладі. ОСОБА_1 задовільної відповіді не надає. Інспектор поліції повідомляє ОСОБА_1 , що він розцінює це, як порушення п.2.5 ПДР України, як ухилення від проходження встановленого законом огляду на стан алкогольного сп`яніння (video_2020-05-12_10-39-32).

При цьому суд першої інстанції правильно посилається на вимоги ст.14 Закону України «Про дорожній рух» та п.1.3 Правил дорожнього руху , відповідно до яких учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватись вимог Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, статтею 53 цього Закону та п. 1.9 передбачено, що юридичні та фізичні особи, винні в порушенні законодавства про дорожній рух, відповідних правил, нормативів і стандартів, несуть відповідальність згідно з законодавством України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що судом першої інстанції було обґрунтовано та належним чином встановлено, що ОСОБА_1 від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера Драгер або в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП (в редакції, що діяла на час вчинення правопорушення).

У зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції на підставі вищезазначеного, у відповідності до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП, погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає вище перелічені докази, які безпосередньо досліджені в ході судового розгляду вказаного адміністративного матеріалу, належними, допустимими, достовірними і в сукупності достатніми для належної правової оцінки дій особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та визнання його винуватості.

Судом першої інстанції вірно встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків, та пояснення свідків, даних в судовому засіданні не містять розбіжностей, а інші матеріали справи, зокрема долучений відеозапис з місця події, підтверджують фактичні обставини справи.

Доводи захисника з приводу того, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, є такими, що не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду, зважаючи на його поведінку, яка зафіксована на відеозаписі, з якої вбачається як водій дійсно ухиляється від проходження огляду на місці, та від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, та враховуючи пояснення свідків в судовому засіданні у суді першої інстанції, а тому доводи апеляційної скарги суд апеляційної інстанції сприймає критично і вважає їх такими, що вони спрямовані на уникнення відповідальності за скоєне.

З урахуванням викладеного, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, об`єктивно та всебічно досліджені всі обставини справи, та ним надана відповідна оцінка. Висновки суду першої інстанції відповідають фактичним обставинам справи, у необхідності повторного дослідження яких захисник у суді апеляційної інстанції клопотання не заявляв. Суд апеляційної інстанції не встановив грубих порушень норм матеріального та процесуального права судом першої інстанції, які б перешкоджали йому ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. Рішення суду першої інстанції належним чином вмотивоване.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає апеляційну скаргу захисника Красноруцького О.М. в інтересах ОСОБА_1 необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП,суд апеляційної інстанції -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Красноруцького О.М. в інтересах ОСОБА_1 -залишити без задоволення.

Постанову Марківського районного суду Луганської області від 07 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського апеляційного суду: Є.В. Тополюк