Справа № 740/3806/20
Провадження № 3/740/1256/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі: судді Шевченко І. М., за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

розглянувши матеріали, які надійшли з Ніжинського відділу поліції ГУ НП в Чернігівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, тимчасово непрацюючої, зареєстрованої та проживаючої АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП),

встановив:

З протоколу про адміністративне правопорушення АПР № 120256 від 02 вересня 2020 року вбачається, що 02 вересня 2020 року о 07-10 год. ОСОБА_1 ухилилася від виконання обов`язків, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, не піклувалася про здоров`я дитини, у результаті чого дитина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була доставлена до дитячого відділення Ніжинської ЦМЛ з діагнозом отруєння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 проти обставин, викладених у протоколі, заперечила, вину не визнала та пояснила, що дитина потрапила у лікарню не внаслідок неналежного виконання нею батьківських обов`язків, а як пізніше з`ясувалося, у дитини підвищився ацетон, про що свідчить медична довідка, яку вона надала суду. Також ОСОБА_1 надала суду позитивні характеристики з місця проживання та місця навчання старшої дитини. Пояснила, що писала пояснення у протоколі про адміністративне правопорушення, не задумуючись, оскільки в той момент була з дитиною в лікарні і переживала через хворобливий стан дитини, і це було пізно ввечері.

Перевіривши зміст протоколу про адміністративне правопорушення, додані до нього матеріали, заслухавши особу, стосовно якої складено цей протокол, суд дійшов таких висновків.

Суд розглядає справу в межах протоколу про адміністративне правопорушення і згідно з КУпАП не повноважний виходити за його межі.

Згідно із ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП настає за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 252 КУпАП висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини») доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, оскільки об`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так і в формі необережності, ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням належного піклування про здоров`я дітей. Однак у цій справі таких обставин не встановлено.

Сама ж по собі обставина за протоколом про те, що малолітня ОСОБА_2 була доставлена до дитячого відділення Ніжинської ЦМЛ з діагнозом отруєння, не може бути достатньою підставою для висновку про те, що ОСОБА_1 ухиляється чи не виконує покладені на неї обов`язки щодо піклування про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Протокол та додані матеріали не містять відомостей про протиправні, винні (умисні або необережні) дії чи бездіяльність ОСОБА_1 , які б були підставою для притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами, відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР № 120256 від 02 вересня 2020 року, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не свідчить про встановлення факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом». З огляду на вищевикладене з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі підлягає закриттю. Судовий збір у такому випадку не стягується.

Керуючись ст. 247 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня прийняття постанови.

Суддя І. М. Шевченко