Житомирський апеляційний суд
Справа №295/3669/20 Головуючий у 1-й інст. Зіневич І. В.
Категорія ч.1 ст.173-2 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 липня 2020 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 14 травня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 ,працюючого: ООО «Елім», монтажником радіоапаратури,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його представника - адвоката Колоса В.В.,

В С Т А Н О В И В:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 14 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 18.03.2020 року близько 20 години 30 хвилин за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив психологічне домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , а саме ображав її словами брутальної лайки.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати.

Вважає, що оскаржувана постанова суду є необґрунтованою, такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповнотою судового розгляду.

Зазначив, що справа про адміністративне правопорушення, за вказане адміністративне правопорушення, розглядається в обов`язковій присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак суд першої інстанції здійснив розгляд справи без його участі та без належного повідомлення, що свідчить про порушення вимог статті 268 КУпАП.

Посилається на те, що стосунки з колишньою дружиною ОСОБА_2 бувають напружені з приводу квартири, в якій вони проживають після розірвання шлюбу. Однак, він не може залишити житло, оскільки іншого житла не має. Проте, ОСОБА_2 усіма можливими способами намагається вигнати його з квартири, у зв`язку з чим викликала поліцейських, хоча він не був ініціатором конфлікту. Проте, суд не викликавши його у судове засідання, не дослідив вказаних обставин, що призвело до ухвалення необґрунтованого судового рішення.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 14 травня 2020 року.

В обґрунтування поважності строку на апеляційне оскарження посилається на те, що розгляд справи відбувся без його участі, оскільки судом першої інстанції його не було повідомлено про розгляд вказаної справи. Копію судового рішення отримав 02.07.2020 року.

У судове засідання апеляційного суду, призначене на 21.07.2020 року, ОСОБА_2 не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, просила розглядати справу у її відсутність( а.с.27).

Відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.

Враховуючи зазначене, апеляційний суд вважає можливим розглянути справу у відсутність ОСОБА_2 на підставі наявних у матеріалах справи доказах.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його представника - адвоката Колоса В.В., які підтримали доводи апеляційної скарги, просили скасувати постанову суду першої інстанції, провадження у справі закрити на підставі п.1ст.247 КУпАП, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 14 травня 2020 року.

Відповідно до вимог ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Так, з матеріалів справи вбачається, що судом було направлено повістку про виклик на судове засідання на адресу ОСОБА_1 : АДРЕСА_1 (а.с.13). Однак, з відміткою інші причини, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення, повернуто до суду. В матеріалах справи відсутні дані про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату та час розгляду справи.

14.05.2020 судом винесено постанову із зазначенням, що ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП, апеляційний суд визнає обґрунтованими.

Згідно правового висновку Верховного Суду від 17.12.2019 року, розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є підставою для скасування судового рішення. Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод про доступ до правосуддя. Повернення повістки про виклик до суду із вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду.

Разом з тим, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема ст. 173-2 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Отже, розгляд справи за відсутності належного повідомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, про судовий розгляд, участь якого є обов`язковою, є порушенням вимог ст.268 КУпАП, та є безумовною підставою для скасування судового рішення.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

В силу вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.173-2 КУпАП, яка ставиться ОСОБА_1 у провину, правопорушенням є вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Згідно з п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

З аналізу наведених вище норм Закону вбачається, що домашнє насильство, яке охоплюється диспозицією ч.1 ст.173-2 КУпАП, має місце тоді, коли діяння фізичного, сексуального, психологічного або економічного характеру тягнуть за собою можливість настання чи настання фізичної або психологічної шкоди.

Таким чином, самі по собі, зокрема, нецензурні висловлювання, не формують собою домашнє насильство та утворюють склад адміністративного правопорушення у тому випадку, коли такі спрямовані на обмеження волевиявлення особи, якщо такі дії викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 18 березня 2020року серії АПР18 387111 від 18.03.2020р. ОСОБА_1 18.03.2020 року близько 20 години 30 хвилин за адресою АДРЕСА_1 вчинив психологічне домашнє насильство відносно колишньої дружини ОСОБА_2 , чим скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП (а.с.1).

Як вбачається з матеріалів справи, на обґрунтування висновків про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд послався на вказаний протокол, письмові пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , рапорт дільничного офіцера поліції, на основі яких складено протокол про адміністративне правопорушення від 18.03.2020року.

Інших об`єктивних доказів вчинення адміністративного правопорушення матеріали справи не містять.

Апеляційний суд звертає увагу, що вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного чи економічного характеру, повинно бути підтверджено поясненнями свідків, потерпілих або іншими доказами, що є необхідним елементом складу даного правопорушення.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у матеріалах справи відсутні будь-які дані про вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Окрім того, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 387111 від 18.03.2020р. не зазначено, у чому саме полягало психологічне насильство вчинене ОСОБА_1 відносно ОСОБА_2 , та чи завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Апеляційний суд, вважає, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за своїм змістом не містять обов`язкових елементів складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, оскільки невід`ємною складовою цього адміністративного правопорушення повинно бути таке насильство, яке проявляється в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, яке могло завдати чи завдало шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілої.

Разом з цим, як пояснив ОСОБА_1 в суді апеляційної інстанції, між ним та ОСОБА_2 наявний спір з приводу права користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

З огляду на наведене, сам лише факт наявності між учасниками справи конфліктної ситуації не може свідчити про вчинення психологічного насильства в розумінні вимог ст.173-2КУпАП та ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що вони не містять достатньої кількості належних та допустимих доказів, які б вказували на вчинення ОСОБА_1 дій, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення та які б свідчили про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) психологічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 14 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 14 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 скасувати.

Провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.Ю. Шевченко