Справа № 426/7110/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Бабічева Л.П., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла зі Сватівського відділу поліції ГУНП в Луганській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.2 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Сватівського районного суду Луганської області надійшла на розгляд справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 133553 від 21.07.2020 року зазначено, що о 20.07.2020 року о 15-20 годині в АДРЕСА_2 ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в адресу своєї доньки ОСОБА_2 , чим здійснив насильство в сім`ї, за що передбачена відповідальність за ст. ч.2 ст.173-2 КУпАП.

Особа, що притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 свою провину не визнав, заперечував проти обставин, просив закрити справу у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, та зазначив, що він лише вирішував питання щодо сплати коштів за електроенергію, з дочкою спілкувався нормально, про що подав суду заяву.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з таких підстав.

Суд розглядає справу у межах обставин, викладених у протоколі про вчинення адміністративного правопорушення та на основі тих доказів, які стосуються обставин вчинення адміністративного правопорушення, які покладено в основу складання зазначеного вище протоколу.

Згідно ст.ст.252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення має бути обґрунтовано конкретними доказами. В основу постанови мають бути покладені лише достовірні докази, досліджені у судовому засіданні.

Статтею 173-2 ч.2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення, вчиненого особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

З наведеного убачається, що об`єктивна сторона правопорушення передбачає наявність обов`язкових складових: діяння - вчинення будь-яких діянь фізичного, психологічного, економічного характеру та наслідків у вигляді настання /або можливості настання/ шкоди фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчиненого особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю вини у формі умислу.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, 20 липня 2020 року о 15 годині 20 хвилин у АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 висловлювався нецензурною лайкою в адресу доньки ОСОБА_2 , чим здійснив насильство в сім`ї, за що передбачена відповідальність за ст. ч.2 ст.173-2 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення не у повному обсязі викладена об`єктивна сторона правопорушення, а саме, не зазначено шкоду, яка була завдана чи могла бути завдана потерпілій.

На підтвердження фактів зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення до суду надано: пояснення ОСОБА_2 від 20.07.2020 року (а.с.4); пояснення ОСОБА_1 від 20.07.2020 року (а.с. 3); пояснення ОСОБА_3 від 20.07.2020 року (а.с. 5); копію термінового заборонного припису стосовно кривдника від 21.07.2020 року (а.с. 6).

У письмових поясненнях ОСОБА_2 вказує, що її батько ОСОБА_1 20.07.2020 року висловлювався в її адресу нецензурною лайкою, при цьому не зазначає про наслідки таких дій та завдання їй шкоди.

Пояснення ОСОБА_3 не можуть бути належним доказом на підтвердження обставин правопорушення, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення від 20.07.2020, та скоєння ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, оскільки ОСОБА_3 в якості свідка у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначений, письмове пояснення ОСОБА_3 складене працівником поліції і містить лише підпис останнього, ОСОБА_3 у судовому засіданні допитаний не був, враховуючи, що останній не зазначений у якості свідка у протоколі про адміністративне правопорушення.

Під час складання даного протоколу про адміністративне правопорушення інші особи, незаінтересовані у накладенні на ОСОБА_1 (сусіди та ін.) опитані не були. У протоколі про адміністративне правопорушення жодного свідка не зазначено, як і не зазначено потерпілу особу по справі.

Копія термінового заборонного припису стосовно кривдника від 21.07.2020 року не являється належним доказом на підтвердження обставин скоєного адміністративного правопорушення. Крім того, впорушення абз.8 ч.10 розділу ІІ Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 654 від 01 серпня 2018 року, у рядку «стосовно постраждалої особи» не зазначено ступінь спорідненості з кривдником відповідно до частин 2 та 3 статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Так, у розумінні вимог п. 14 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять доказів на підтвердження умисного заподіяння ОСОБА_1 психологічного насильства відносно ОСОБА_2 .

Лише письмове пояснення ОСОБА_2 не може бути беззаперечним та достатнім доказом вчинення правопорушення.

Інших належних доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 за ч.2 ст.173-2 КУпАП до суду не надано.

Таким чином, під час судового розгляду справи не знайшло свого підтвердження належними та достовірними доказами те, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Суддя бере до уваги ст. 62 Конституції України, в якій зазначено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Враховуючи викладене, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази відповідно до ст. 252 КУпАП за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу та події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 173-2 КУпАП, тому провадження у справі слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись п.1 ст. 247, 280, 283-284, 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 173-2 КУпАП - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови через Сватівський районний суд Луганської області.

Суддя Л.П.Бабічева