Справа № 206/1941/20
Провадження № 3/206/1412/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї НИ

08.07.2020року Самарський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючої судді Малихіної В.В.,

при секретарі Тєрьошині О.О.,

за участі:

особи, що притягається до

адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

потерпілої ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро, справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу серії АПР18 № 435837 від 08.04.2020 року, ОСОБА_1 08.04.2020 року, за адресою спільного проживання по відношенню до своєї свекрухи ОСОБА_2 під час конфлікту (сварки) висловлювалась нецензурною лайкою, ображала, гучно кричала, чим вчинила домашнє насильство психологічного характеру, внаслідок чого емоційна невпевненість, нездатність захистити себе, чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні провину у інкримінованому правопорушенні не визнала, при цьому суду показала, що ОСОБА_2 її свекруха, яка постійно знущається над нею, пошкоджує майно, оговорює, провокує конфліктні ситуації, кожного разу коли чоловік уходить на роботу та починає стукати у двері. Досить тривалий час мають неприязні стосунки.

Допитана в судовому засіданні потерпіла ОСОБА_2 суду показала, що син з невісткою над нею знущаються, не дають їй спокійно жити, засовують голову у духовку, погрожують, зачиняють кухню.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду показав, що 08.04.2020 року він поїхав на роботу, а через деякий час йому зателефонувала жінка - ОСОБА_1 , яка йому повідомила, що ОСОБА_2 стукає їй у двері та домовляється з його братом, щоб поки свідок був на роботі, другий син розправився з ОСОБА_1 . Після чого він одразу повернувся додому, забрав дружину і вона перебувала поряд весь день. Крім того вказував, що мати вже тривалий проміжок часу назад розбила лічильник газу, тому духовка взагалі не працює. Мати, тобто потерпіла ОСОБА_2 постійно провокує конфлікти.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 173-2 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Відповідно до положень Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Втім, наведені в протоколі обставини правопорушення та надані пояснення ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в ході судового розгляду щодо обставини подій 08.04.2020 року, у розумінні положень вищезазначеного закону, не є психологічним насильством, вчиненим відносно ОСОБА_2 , а свідчить про наявність обопільної сварки між нею та ОСОБА_2 , на грунті тривалих неприязних стосунків.

При цьому, як вбачається з матеріалів справи, окрім письмових пояснень потерпілої ОСОБА_2 , інших доказів того, що саме ОСОБА_1 своїми одноособовими діями вчиняє домашнє насильство та, що від цих дій була завдана чи могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої, матеріали справи не містять. Відеозапис наданий ОСОБА_4 не стосується подій 08.04.2020 року, а тому не несе жодного доказового змісту.

А тому, так як ОСОБА_1 вбачає вину потерпілої у сварках, а потерпіла у своїх поясненнях винуватцем вважає ОСОБА_1 , а інших доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 суду не надано, то з досліджених матеріалів вбачається лише обопільний конфлікт між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

При цьому, вважаю, що факт обопільної сварки не може вказувати на наявність факту домашнього психологічного насильства.

Відповідно до ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Враховуючи наведене, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку із чим справа підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 247, 283-284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП провадженням закрити, за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Суддя В.В. Малихіна