Справа № 484/999/20
Провадження № 33/812/252/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Шаманської Н.О.

за участю секретаря Гавор В.Б.

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , подану його захисником Цехотською Тетяною Володимирівною, на постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік

у с т а н о в и в:

Згідно постанови судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2020 року та протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 116986, 27 березня 2020 року о 23:00 год. в м. Первомайську Миколаївської області по бульвару Миру, ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків.

Постановою Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2020 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 10200 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Не погодившись із зазначеним рішенням суду, захисник ОСОБА_1 - Цехотська Т.В. 20 липня 2020 року подала на нього апеляційну скаргу, в якій просила скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції в порушення вимог статей 252, 268 КУпАП розглянув справу без його участі, чим позбавив його права на захист. Неповно з`ясував обставини справи та прийняв необґрунтоване рішення. Зазначав, що суд безпідставно посилався як на доказ на відеозапис оскільки з нього неможливо ідентифікувати жодну особу.

У судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не з`явились тричі, про день, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином (а.с. 51,54,55,56,63,67) про причини неявки суду не повідомив.

У зв`язку з цим, розгляд скарги проведено у відсутності апелянта.

Перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного.

За змістом статті 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Згідно положень статті 245 КУпАП завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За правилами статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.5 Правил дорожнього руху (далі - Правила) водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Як вбачається з диспозиції ст. 130 ч. 1 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2,3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Судом встановлено, що 27 березня 2020 року о 23:00 год. в м. Первомайську Миколаївської області, бульвар Миру, ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 та був зупинений працівниками патрульної поліції у зв`язку з необхідністю з`ясування місця знаходження будинку.

При зупинці у водія ОСОБА_1 виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини роту, у зв`язку з чим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з застосуванням технічного приладу. Проте останній відмовився від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Проїхати в медичний заклад для проходження медичного огляду теж відмовився.

Вказана обставина знайшла своє підтвердження при дослідженні письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 відповідно до яких ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» на місці зупинки, також відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі. При цьому водій мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, визнавав, що знаходиться у стані алкогольного сп`яніння. Недовіряти або сумніватись в правдивості та об`єктивності показів свідків у суду апеляційної інстанції підстав немає. Дані свідки були ознайомлені з їх правами, визначеними ст. 63 Конституції України, їх покази є послідовними та логічними і доповнюють інші докази по справі.

27 березня 2020 року о 23-40 год. складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №116986, в якому зазначено, що 27 березня 2020 року о 23.00 в м. Первомайську Миколаївської області по бульвару Миру, ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини. Від проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а також від проходження медичного огляду у медичному закладі на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків,чим порушив вимоги п.2.5 Правил, за що передбачена відповідальність за статтею 130 КУпАП ( а.с. 1) .

Також до протоколу долучено відео-зйомку подій 27 березня 2020 року (відеозапис з нагрудного реєстратора патрульного та автомобільного відеореєстратора), з якої вбачається, що ОСОБА_1 запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки від якого він відмовився, а також відмовився від проходження тесту у медичному закладі.

Крім того зазначені обставини підтверджуються рапортом ОСОБА_4 ( а.с. 4).

Також з письмових пояснень інспекторів поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наданих апеляційному суду вбачається, що під час несення служби в добовому наряді в вечірній час на логістичний пристрій надійшло повідомлення зі служби 102 про вчинення правопорушення в Первомайськ по вул. Миру (точної адреси та часу не пам`ятають). При виїзді на місце події наряд не міг встановити місце знаходження будинку вказаного у повідомленні. Оскільки це був нічний час та були відсутні прохожі громадяни, нарядом було зупинено автомобіль ВАЗ з метою опитування водія про місце знаходження адреси. За кермом даного автомобіля знаходився ОСОБА_1 . Під час спілкування з даним громадянином, було встановлено, що він знаходиться з ознаками алкогольного сп`яніння. В присутності свідків були складені відповідні матеріали. Адреса проживання була зазначена в протоколі зі слів ОСОБА_1 .

Встановивши ці обставини, місцевий суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність порушень ОСОБА_1 пункту 2.5 Правил, та відповідність встановлених обставин положенням ч. 1 статті 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги щодо неможливості ідентифікувати осіб на доданому до протоколу відеозаписі, зробленого на місці вчинення адміністративного правопорушення не заслуговують на увагу, оскільки вони спростовуються сукупністю вищезазначених доказів у справі, а саме: поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ( а.с. 2,3), рапортом та поясненнями працівників поліції, а також протоколом про адміністративне правопорушення.

Посилання захисника на те, що власником автомобіля зазначеного у протоколі про адміністративне правопорушення є інша особа, не впливає на правильність кваліфікацій дій ОСОБА_1 .

Крім того, слід зазначити, що судом апеляційної інстанції поновлено права апелянта, визначені ст.268 КУпАП, в тому числі, право бути присутнім в судовому засіданні, надавати суду пояснення та докази. Будь-яких додаткових обставин, крім тих які були встановлені судом першої інстанції, апеляційним судом не встановлено, додаткових доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтом не надано. Більш того, апелянт жодного разу не з`явився у судове засідання апеляційного суду.

За такого, постанова суду першої інстанції з підстав, що ОСОБА_1 та його захисник не брали участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, оскільки, їх відсутність в суді першої та апеляційної інстанції не вплинула на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення щодо апелянта.

Отже, суд першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення та ухвалив законну та обґрунтовану постанову.

Порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б могли вплинути на правильність прийнятого судом першої інстанції рішення, апеляційним судом не встановлено.

При цьому, апеляційний суд також враховує, що адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП є небезпечним як для самого правопорушника так і для інших учасників дорожнього руху.

Тому підстав для скасування постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28и квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП суд апеляційної інстанції не вбачає.

Відсутні підстави і для закриття провадження у справі.

Керуючись ст.ст. 283, 294 КУпАП, суд-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , подану його захисником Цехотською Тетяною Володимирівною, залишити без задоволення.

Постанову судді Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 28 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.О.Шаманська