ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/767/20 Справа № 202/3010/20 Суддя у 1-й інстанції - Шофаренко Ю.Ф. Суддя у 2-й інстанції - Слоквенко Г. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Дніпро

Суддя Судової палати у кримінальних справах Дніпровського апеляційного суду Слоквенко Г.П., у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2020 року в справі про адміністративне правопорушення, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , пенсіонера, мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень 00 копійок.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 30.04.2020 року приблизно 12 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурними словами та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 01 червня 2020 року та провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Стосовно пропущеного строку зазначає, що оскаржувану постанову отримав 02.06.2020 року, а відтак вважає, що строк апеляційного оскарження порушений ним з поважних причин.

Вважає вказану постанову незаконною та необгрунтованою, та такою, яка винесена судом з порушенням норм процесуального та матеріального права.

Зазначає, що у його копії протоколу про адміністративне правопорушення не зазначена стаття та частина статті КУпАП, якою передбачається здійснення ним нібито правопорушення, за яке його притягають до адміністративної відповідальності.

Проте, після ознайомленні із матеріалами справи виявилось, що в матеріалах справи міститься протокол із зазначенням, що він нібито вчинив правопорушення передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Таким чином, відомості про статтю та частину статті, які він порушив було внесено вже після того, як він підписав протокол та його копію було надано йому, що є суттєвим порушенням законодавства.

На його думку, судом не було допитано ОСОБА_2 , за заявами та повідомленнями якої був складений адміністративний протокол.

Вважає за необхідне допитати ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, подія сталась 30.04.2020 року.

Протокол складено 12.05.2020 року.

Згідно сайту «Судова влада України», адміністративний матеріал надійшов до суду 20.05.2020 року.

Автоматичний розподіл справ між суддями відбувся 20.05.2020 року та закінчився о 14 год. 58 хв.16 сек.

Судове засідання відбулось 01.06.2020 року. Тобто, було порушено термін розгляду адміністративного матеріалу, всупереч імперативним приписам ч. 2 ст. 277 КУпАП.

В судовому засіданні при апеляційному розгляді ОСОБА_1 та діюча в його інтересах адвокат Іваненкова Н.М. апеляційну скаргу підтримали в повному обсязі та просили поновити строк апеляційного оскарження та скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження по справі закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Потерпіла ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, а постанову суду першої інстанції без змін.

Суд, вислухавши думку учасників процесу, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду, дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 294 КУпАП України постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційний суд вважає поважними причини пропуску ОСОБА_1 строку апеляційного оскарження постанови та приходить до висновку, що з метою дотримання доступу до правосуддя, його слід поновити.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне, обґрунтоване і вмотивоване рішення.

Відповідно до вимог ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1 КУпАП).

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушення інакше як на підставах і в порядку встановленихзаконом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Суд першої інстанції, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, дійшов до висновку, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Так, на думку суду першої інстанції винність ОСОБА_1 підтверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №435398 від 12.05.2020 року;

-заявою та письмовими поясненнями потерпілої ОСОБА_2 ;

-письмовими поясненнями ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд першої інстанції не надав оцінку всім обставинам справи, внаслідок чого дійшов передчасного висновку про наявність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Апеляційним переглядом встановлено, що 30.04.2020 року приблизно 12 год. 00 хв. гр. ОСОБА_1 в АДРЕСА_1 за місцем свого проживання, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_2 насильство в сім`ї, а саме: умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в її сторону нецензурними словами та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Однак, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд першої інстанції припустився процесуальних порушень, а саме:

Відповідно до ч. 7 розділу II Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Згідно ст. 254 КУпАП Про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Як вбачається з матеріалів, у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №435398 від 12.05.2020 року, який був вручений ОСОБА_1 не зазначена стаття та частина статті КУпАП, якою передбачається здійснення ним правопорушення, за яке його притягають до адміністративної відповідальності, що є порушенням вищевказаної інструкції.

Крім цього, адміністративне правопорушення було вчинено 30.04.2020 року, натомість протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №435398 був складений 12.05.2020 року, тобто поза межами строків, встановлених ст. 254 КУпАП.

Також відповідно до ч. 4 ст. 268 КУпАП при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені частиною першою статті 44, статтями 51, 146, 160, 172-4 - 172-9, 173, 173-2, частиною третьою статті 178, статтями 185, 185-1, статтями 185-7, 187 цього Кодексу, присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Відповідно до ч. 2 ст. 277 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 42-2, частиною першою статті 44, статтями 44-1, 106-1, 106-2, 162, 172-10 - 172-20, 173, 173-1, 173-2, 178, 185, частиною першою статті 185-3, статтями 185-7, 185-10, 188-22, 203 - 206-1, розглядаються протягом доби, статтями 146, 160, 185-1, 212-7 - 212-20 - у триденний строк, статтями 46-1, 51, 166-9, 176 і 188-34 - у п`ятиденний строк, статтями 101-103 цього Кодексу - у семиденний строк.

Однак, як вбачається з матеріалів протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №435398 був складений 12.05.2020 року, натомість судовий розгляд був проведений поза межами строків передбачених ч. 2 ст. 277 КУпАП, а саме 01.06.2020 року.

Вищевказані порушення, суд першої інстанції залишив поза увагою, чим не виконав вимоги п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП за змістом яких орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення окрім іншого, повинен вирішити чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, не перевірив чи виконано поліцейськими вимоги ч. 2 ст. 251 КУпАП, передчасно постановив рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду від 23.12,2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим cт. 283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Так, у своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Аллене де Рібемон проти Франції», ЄСПЛ зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості значно ширше, ніж це передбачають: презумпція невинності обов`язкове не тільки для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

Крім того, в своєму рішенні «Маліга проти Франції» від 23.09.1998 року ЄСПЛ визнав кримінально - правовий зміст адміністративного правопорушення, за яке передбачена санкція у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

В силу ч. 2 статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно вимог ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, висновок суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, не підтверджується сукупністю належних і допустимих доказів.

На підставі вищевикладеного, за наслідками розгляду апеляційної скарги, апеляційний суд відповідно до п. 3 ч. 8 ст. 294 КУпАП скасовує постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2020 року як таку що винесена з порушенням норм процесуального права.

Керуючись п. 1 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 01 червня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП скасувати.

Винести нову постанову, якою ОСОБА_1 визнати невинуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та провадження по справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Г.П. Слоквенко