Справа № 353/510/20
Провадження № 3/353/273/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 рокум.Тлумач

Суддя Тлумацького районного суду Івано-Франківської області Луковкіна У.Ю., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, з середньою освітою, одруженого, гр. України, за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

в с т а н о в и в :

21.05.2020 року інспектором СРПП № 4 Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Дужиком Я.О. відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 100648 за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме про те, що «21.05.2020 року о 20 год. 00 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, вчинив відносно свого родича насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру, що полягали у висловлюванні в його сторону нецензурною лайкою та погрозах фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю гр. ОСОБА_2 ».

В судовому засіданні ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП, заяв та клопотань не надходило.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП не визнав. Вказав, що у нього виник конфлікт з чоловіком його рідної сестри, в ході якого він виражався нецензурними словами. Проте, він не проживає разом з ним та не пов`язаний з ним спільним побутом, у них немає взаємних прав та обов`язків, а отже домашнього насильства, як такого не було.

Заслухавши думку особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у справі слід закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом. Інспектор поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, зазначених вимог закону не виконав.

За змістом ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- та відеозапису.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, як документ, що засвідчує факти неправомірних дій, є основним джерелом доказів, складається по встановленій формі і повинен містити дані, необхідні для розгляду справи по суті, а саме: дату і місце його складення, посаду, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Відповідальність за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП наступає за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

З вище зазначених норм вбачається, що відповідальність за дане правопорушення настає у разі вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Проте, при розгляді вказаного матеріалу, суддею встановлено порушення Закону з боку працівників Тлумацького ВП Коломийського ВП ГУНП в Івано-Франківській області щодо оформлення протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи.

Зокрема, в порушення вимог ст. 256 КУпАП, в протоколі про адміністративне правопорушення не повно викладена об`єктивна сторона правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме не вказано кваліфікуючу ознаку ч. 1 ст. 173-2 КУпАП вчинення домашнього насильства. До цього ж, в протоколі про адміністративне правопорушення не вказано місце вчинення адміністративного правопорушення, не вірно вказано дату народження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не зазначено серію, номер та ким виданий документ на підставі якого було встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також не вказано прізвища та адреси двох свідків та потерпілого від адміністративного правопорушення. Крім цього, в матеріалах справи відсутні документи на підтвердження того, що ОСОБА_1 являється членом сім`ї та пов`язаний спільним побутом з ОСОБА_2 , оскільки з письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, та усних пояснень ОСОБА_1 , вбачається, що відносини між потерпілим ОСОБА_2 та ОСОБА_1 не носять характеру родинних, вони не проживають разом, не ведуть спільне господарство, не мають взаємних прав та обов`язків, тощо. Дані обставини позбавляють суд можливості поза розумним сумнівом встановити статус ОСОБА_1 , в розумінні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, як особи, що вчинила домашнє насильство. Крім того, на підтвердження викладених в протоколі про адміністративне правопорушення обставин, до матеріалів справи, в порушення ст. 251 КУпАП, не додано доказів перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння на момент його вчинення, що позбавляє суд можливості, в порядку ст. 35 КУпАП, встановити обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення містяться посилання на те, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння.

Частиною 2 ст. 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч. 3 ст. 62).

Практика Європейського суду з прав людини, яка відповідно до ст. 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду» є джерелом національного права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, по справам «Кобець проти України» від 14.02.2008, «Берктай проти Туреччини» від 08.02.2001, «Леванте проти Латвії» від 07.11.2002 неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Аналогічна норма міститься і в ст. 62 Конституції України.

Рішенням Конституційного суду України від 20.10.2011 року N 12-рп/2011 у справі за конституційним поданням Служби безпеки України щодо офіційного тлумачення положення частини третьої статті 62 Конституції України, яке є обов`язковим до виконання на території України, встановлено, що обвинувачення у вчиненні злочину не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу правопорушення.

Таким чином, вважаю, що по даній справі про адміністративне правопорушення не доведено поза всяким розумним сумнівом факту вчинення саме домашнього насильства, за що передбачена відповідальність ст. 173-2 КУпАП, а тому суд приходить до висновку про відсутність в його діях події і складу зазначеного адміністративного правопорушення, що є підставою для закриття провадження у справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Питання судових витрат суд вирішує у відповідності до ст. 40-1 КУпАП. Оскільки провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП слід закрити, а судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено адміністративне стягнення, то судовий збір слід віднести на рахунок держави.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 221, п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП та керуючись ст.ст. 9, 36, 40-1, 140, 251, 256, 280, 283, 284, 287, 291, 294 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривні 40 копійок віднести на рахунок держави.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду на протязі 10 днів з дня винесення постанови через Тлумацький районний суд Івано-Франківської області.

СуддяУ. Ю. Луковкіна