ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №33/821/401/20 Справа № 700/474/20 Головуючий по першій інстанції Яценко Г.М.
Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач в апеляційній інстанції Биба Ю.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 серпня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Биба Ю.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника Шапошника Є.В. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 13 липня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «ТАС Агроцентр»,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП ,-

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 175181 від 19.06.2020, ОСОБА_1 19.06.2020 о 06 год. 50 хв. по вул.Миру, 20 в смт.Лисянка Черкаської області керував автомобілем «Citroen Berlingo» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager» №0119 та у присутності двох свідків. Результат тесту - 1,0‰, чим порушив вимоги п. 2.9а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 13 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 грн.40 коп.

Не погодившись із оскаржуваною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 13 липня 2020 року скасувати.

Вважає, що оскаржувана постанова прийнята судом першої інстанції з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним у матеріалах справи доказам та обставинам, що потягло за собою винесення необґрунтованого рішення, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому постанова суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконною та необґрунтованою.

В апеляційній скарзі посилається на те, що працівниками ДПП УПП в Черкаській області не було повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, яким той керував, а тому вказана зупинка була протизаконною та такою, що порушила його права.

Зазначає, що працівники поліції на його прохання після проведення тесту на стан сп`яніння прослідувати в найближчий заклад охорони здоров`я для проведення повторного освідування відповіли категоричною відмовою, що підтвердив в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 .

Одночасно зазначає, що судом першої інстанції проігноровано заяву його представника про виклик в судове засідання свідка ОСОБА_3 , який міг би підтвердити або спростувати його покази та покази ОСОБА_2 .

Також зазначає, що під час його огляду на стан сп`яніння працівники поліції використовували алкотестер «Драгер» невідомої моделі, що підтверджується протоколом і актом освідування, тоді як в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів відсутня дата та місце складання, та який складено з порушенням п.7 Інструкції та Додатку 2, оскільки не зазначено проби позитивної/негативної, тоді як в ньому міститься лише кількісний показник.

Крім того, зі змісту протоколу вбачається, що під час виявлення правопорушення поліцейськими не було застосовано технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, про те до матеріалів справи був долучений диск з двома файлами відеозапису, при ознайомленні з якими встановлено, що при проведенні відеофіксації правопорушення не було дотримано безперервності відеозапису, а також відеозапис не містить відомостей щодо роз`яснення йому прав і обов`язків, не було з`ясовано, чи погодився він з результатами огляду на стан сп`яніння з використанням технічного приладу.

Вказує, що огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки поліцейським не було інформовано особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та не було встановлено особи свідків.

Перевіривши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, заслухавши думку ОСОБА_1 та його захисника Шапошника Є.В. про задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваної постанови з зазначених в ній підстав, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Статтею 280 КУпАП визначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених КУпАП та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Вказаних вимог закону суд першої інстанції дотримався.

Так, відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, свідків, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчують подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є джерелами доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення. Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.ст. 254-256 КУпАП.

Висновки судді про доведеність вини та наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтуються на належних та допустимих доказах, які містяться в матеріалах справи і сумнівів щодо їх обґрунтованості не викликають.

Незважаючи на позицію ОСОБА_1 про відсутність у його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, його вина підтверджується зібраними у справі і перевіреними в судовому засіданні доказами, зокрема даними:

- протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 175181 від 19.06.2020, ОСОБА_1 19.06.2020 о 06 год. 50 хв. по вул.Миру, 20 в смт.Лисянка Черкаської області керував автомобілем «Citroen Berlingo» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager» №0119 та у присутності двох свідків. Результат тесту - 1,0‰, чим порушив вимоги п. 2.9а) Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП;

- роздруківки з приладу «Драгер» від 19.06.2020, згідно якої результат тесту: 1,00 ‰;

- акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проведений у зв`язку з виявленими ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей та який проведено за допомогою приладу «Драгер Алкотест 0119», результат огляду на стан сп`яніння - позитивний 1,00 ‰, в присутності двох свідків;

- пояснень від 19.06.2020, отриманих від ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , згідно яких, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Citroen Berlingo» д.н.з. НОМЕР_1 маючи явні ознаки алкогольного сп`яніння та який пройшов огляд для визначення стану сп`яніння із застосуванням приладу Драгер, який показав результат - 1,00‰.

Наведені обставини свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та обґрунтованість його притягнення до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі про те, що огляд на стан сп`яніння проведено з порушенням вимог п.5 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, оскільки поліцейським не було інформовано особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та не було встановлено особи свідків, оскільки непідтверджені належними та допустимими доказами.

Натомість у матеріалах даної справи наявний акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, з якого вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та погодився з його результатом, в якому поставив свій підпис.

Що ж стосується доводів апеляційної скарги, що не було встановлено особи свідків, то дані доводи спростовуються наявними у матеріалах справи поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , з яких вбачається, що в них зазначено прізвища та адреси свідків, як передбачено ч.1 ст.256 КУпАП.

Неспроможними є доводи апелянта, що працівниками ДПП УПП в Черкаській області не було повідомлено ОСОБА_1 про причину зупинки транспортного засобу, яким той керував, а тому вказана зупинка була протизаконною та такою, що порушила його права, оскільки апелянтом на підтвердження даних доводів не надано жодного доказу, так-як будучи фактично незгодним з діями працівників поліції з приводу незаконної, на його думку, зупинки транспортного засобу, що в свою чергу потягло складання протоколу про адміністративне правопорушення, так само як і інших пояснень по суті правопорушення, під час складання протоколу, ОСОБА_1 надано не було.

Тоді як із самого протоколу вбачається, що він навпаки надав пояснення, зауважень щодо змісту самого протоколу, як передбачено ч.3 ст.256 КУпАП, від нього не надходило.

Що також в свою чергу спростовує доводи апелянта щодо відмови працівників поліції на його прохання після проведення огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, з результатом якого він був незгідний, проведення його в закладі охорони здоров`я, оскільки підстав для направлення ОСОБА_1 до закладу охорони здоров`я для його огляду не було, тому що він погодився прийти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів і погодився з результатами такого огляду.

Доводи апелянта про те, що зі змісту протоколу вбачається, що під час виявлення правопорушення поліцейськими не було застосовано технічні прилади та технічні засоби, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, про те до матеріалів справи був долучений диск з двома файлами відеозапису, при ознайомленні з якими встановлено, що при проведенні відеофіксації правопорушення не було дотримано безперервності відеозапису, а також відеозапис не містить відомостей щодо роз`яснення йому прав і обов`язків, не було з`ясовано, чи погодився він з результатами огляду на стан сп`яніння з використанням технічного приладу, не спростовують законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення місцевого суду.

Крім того, доводи в частині того, що відеозапис не містить відомостей щодо роз`яснення йому прав і обов`язків, спростовуються протоколом про адміністративне правопорушення, зі змісту якого вбачається, що в графі про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП та повідомлення про розгляд адміністративної справи, стоїть його підпис.

Інших доводів, які б спростовували, оскаржуване судове рішення, апеляційна скарга ОСОБА_1 не містить та які не впливають на правильні висновки судді місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

Що стосується накладеного судом першої інстанції адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу з позбавленням права керувати транспортними засобами, то воно відповідає санкції ч.1 ст.130 КУпАП, вимогам ст.ст.33, 34 КУпАП, щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, є розмірним скоєному адміністративному правопорушенню, особі правопорушника та не містить його альтернативних видів.

З огляду на викладене, вважаю, що постанова Лисянського районного суду Черкаської області від 14.07.2020 щодо ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя, -

п о с т а н о в и в:

Постанову Лисянського районного суду Черкаської області від 14 липня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано виним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Биба