Справа № 465/1473/20 Головуючий у 1 інстанції: Кузь В.Я.
Провадження № 33/811/726/20 Доповідач: Белена А. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі:

судді Белени А.В.,

особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - адвоката Репецького В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.4 ст. 122 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2020 року,

встановив :

Постановою судді Франківського районного суду м. Львова від 30.04.2020,

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, працюючого адміністратором ПП "Реліквія", проживаючого за адресою : АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 122 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 6 ( шість) місяців.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним в тому, що він 06 березня 2020 року о 20 год. 25 хв. перебуваючи на вул. Луганській у м. Львові, керував автомобілем "Мерседес" д.н.з. НОМЕР_1 . Рухаючись автомобілем по вулиці Луганській в сторону вулиці Стрийської, перед зміною напрямку руху при перестроюванні в крайню праву смугу не переконався, що це буде безпечним і не створить перешкод іншим учасникам дорожнього руху, здійснив маневр, чим створив аварійну ситуацію водію автомобіля «Сузукі» д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку, в крайній правій смузі та водій якого був змушений різко змінити напрям руху керованого ним автомобіля та загальмувати. Тобто водій ОСОБА_1 порушив п. 10.1 ПДР України.

На постанову судді Браговський А.З. подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження; постанову судді скасувати, а провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Щодо пропущеного строку на оскарження, то розгляд справи відбувся без його участі, а з матеріалами справи та постановою ознайомився 14.05.2020 з сайту ЄДРСР, оскільки копію постанови йому скеровано не було.

Апелянт покликається, що протокол про адміністративне правопорушення складений працівником поліції, але заповнений нерозбірливим почерком, який сам поліцейський ледве зміг прочитати. До протоколу записи відеофайлів долучені не були, що є порушенням Інструкції. Копія протоколу скаржнику була вручена через 3,5 год., що є недопустимим. В суді першої інстанції докази були досліджені поверхнево. У протоколі зазначено час події 06.03.2020 о 20:25 год. Тоді як з відеозапису вбачається, що патрульна машина на місце події прибула о 20:23 год., тобто виходить, що все відбулося перед очима поліцейських. Відеозапис вівся не постійно. Працівники поліції залишали місце події. Всі ці недоліки свідчать про те, що судом першої інстанції протокол повинен був бути скерований для належного дооформлення згідно ст. 256 КУпАП.

Апелянт зазначає, що дії слідчого при проведені огляду місця події визнані протиправними ухвалою Сихівського районного суду м. Львова від 15.05.2020 у межах кримінального провадження.

Апелянт наголошує, що автомобілем «Suzuki» керувала жінка, а не гр. ОСОБА_2 , 1996 р.н., як це в протоколі зазначено. Тобто працівники поліції провели підміну водія, якого двічі протягом 2019 року притягали за ст. 124 КУпАП до відповідальності за неуважність на дорозі, недотримання дистації внаслідок чого здійснювалися зіткнення з ТЗ. У той час він, водій з 30 річним стажев, у жодне ДТП не потрапляв.

Щодо самої ситуації, то слід зауважити, що він рухався в крайньому правому ряді на шляхопроводі Луганська-Стрийська у м. Львові (під мостом) коли водій «Suzuki» порушив ПДР, рухаючись з другорядної дороги не надав перевагу його автомобілю, чим створив аварійну ситуацію. Потім обігнавши його ТЗ різко зупинився і двоє чоловіків, які вискочили з «Suzuki», підбігли до нього, у той час він опустив скло на дверцятах, і почали погрожувати та завдавати тілесних пошкоджень. Останє підтверджується постановою про призначення судово - медичної експертизи від 13.03.2020 та висновком експерта від 13.03.2020. Його автомобіль перебував на головній дорозі. Таким чином в його діях відсутнє порушення ПДР.

Крім того апелянт надав документи, які посвідчують, що для належного виконання його роботи потрібно використовувати автомобіль і йому, відповідно, необхідні права водія.

Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та його представника, які просили задовольнити апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Переглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, суд дійшов висновку про задоволення апеляційної скарги, зміну постанови про притягнення до адміністративної відповідальності в частині накладення стягнення, передбаченого частиною 4 статті 122 КУпАП, з огляду на наступне.

Порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило створення аварійної обстановки, а саме він не переконався, що перед перестроюванням та зміною напрямку руху, це буде безпечним і не створить перешкоду іншому учаснику дорожнього руху, зафіксовано протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 194336 від 06.03.2020 року,

За змістом апеляційної скарги ОСОБА_1 він себе винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 статті 122 КУпАП, не визнав, проте вважає, що при розгляді справи в суді першої інстанції не з`ясовано обставини, що пом`якшують відповідальність.

У суді апеляційної інстанції ОСОБА_3 визнав можливість порушення ним ПДР та просив змінити йому покарання на штаф мотивуючи тим, що його робота пов`язана з постійними роз`їздами і він для цього використовує автомобіль, відповідно йому необхідні права водія.

Підстави для зміни постанови в частині накладення стягнення наявні, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 23 КУпАП метою адміністративного стягнення є виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України; при накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руку, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі (ст.33 КУпАП).

Обставинами, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, зокрема, є: 1) щире розкаяння винного; 2) відвернення винним шкідливих наслідків правопорушення, добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди (п.п.1,2 ч.1 ст.34 КУпАП).

Так, санкція частини 4 статті 122 КУпАП передбачає накладення штрафу в розмірі сорока неоподаткованих мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Порушення ОСОБА_1 вимог пункту 10.1 Правил дорожнього руху мало місце, однак, внаслідок порушення не настало шкідливих наслідків, з огляду на це та особу ОСОБА_4 , який має роботу пов`язану з керуванням транспортним засобом, суд вважає можливим замінити стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на штраф в межах санкції статті 124 КУпАП.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову судді Франківського районного суду м. Львова від 30 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, за ч.4 ст. 122 КУпАП - змінити.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 122 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 40 (сорока) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що в грошовому еквіваленті становить 680 ( шістсот вісімдесят) грн. 00 копійок.

Реквізити для оплати штрафу: отримувач коштів ГУК у Львівській області/м.Львів/21081300, р/р № UA0013001 банк одержувач: Казначейство України (ЕАП), ,

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя

Львівського апеляційного суду А.В. Белена