Справа № 944/506/20 Головуючий у 1 інстанції: Карпин І.М.
Провадження № 33/811/641/20 Доповідач: Романюк М. Ф.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 липня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Романюка М.Ф., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 05 березня 2020 року,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 26.01.2020 о 01 год. 20 хв. в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області по вул. Шевченка 18, керував автомобілем марки «OPEL VECTRA» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння рук, блідість шкірної покриви обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також через порушення норм матеріального і процесуального права, просить поновити строк на апеляційне оскарження, скасувати постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 05 березня 2020 року, та провадження в справі закрити.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог апелянт покликається на те, що судом першої інстанції не взято до уваги жодних доказів, які б свідчили про його невинуватість, а також не здобуто судом жодного доказу вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Зокрема, апелянт зазначає, що суддею місцевого суду порушено його право а захист, оскільки йому не було відомо про розгляд даної справи.

В обґрунтування пропуску строку на апеляційне оскарження, зазначає, що справу про адміністративне правопорушення розглянуто без його участі. Оскаржувану постанову ОСОБА_1 отримав лише 04.05.2020 року, що спричинило пропущення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що постанову судді слід скасувати, а справу закрити з таких підстав.

Матеріалами справи підтверджуються доводи апелянта щодо причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 05 березня 2020 року. Суд вважає, що строк апеляційного оскарження пропущений апелянтом з поважних причин, а тому його слід поновити.

Відповідно до вимог ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Наведених вимог закону суддею місцевого суду під час розгляду справи та при прийнятті постанови в повній мірі не дотримано, на що обґрунтовано вказується в апеляційній скарзі.

За диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП, відповідальність настає за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч.2, ч.3, ч.5 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Так, згідно постанови суду першої інстанції 26.01.2020 о 01 год. 20 хв. ОСОБА_1 в м. Новояворівську Яворівського району Львівської області по вул. Шевченка 18, керував автомобілем марки «OPEL VECTRA» н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: почервоніння очей, тремтіння рук, блідість шкірної покриви обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності свідків, чим порушив вимоги пункту 2.5 Правил дорожнього руху.

Як на докази винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суддя місцевого суду покликався у судовому рішенні на протокол про адміністративне правопорушення серії БД №083047 від 26.01.2020 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Між тим наведені в судовому рішенні докази не свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема в протоколі про адміністративне правопорушення серії БД №083047 від 26.01.2020 року, вказані свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . Проте, допитаний в судовому засіданні в суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_2 не підтвердив відмову правопорушника ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, що підтверджується відсутністю його письмових пояснень в матеріалах справи.

Також, свідок ОСОБА_2 вказав, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 інших свідків не було, а на його переконання свідок ОСОБА_3 був лише формально дописаний у протокол.

Крім цього у другому примірнику протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №083047 від 26.01.2020 року, який долучений до матеріалів справи особою, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , вказаний лише свідок ОСОБА_2 .

Отже, як вбачається з матеріалів справи працівниками поліції не були дотримані вимоги ст. 266 КУпАП щодо порядку огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння.

Недотримання працівниками поліції порядку огляду ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння призводять до того, що докази, отримані з порушенням встановленого порядку, є недопустимими.

Таким чином, у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

На переконання апеляційного суду, суддя першої інстанції, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та не перевіривши належним чином всі докази в справі, передчасно дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на викладене та оцінюючи докази в їх сукупності, суддя апеляційного суду дійшов висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

З врахуванням наведених обставин, суд приходить до висновку, що суддя першої інстанції, неповно встановивши фактичні обставини справи, не дослідивши та не перевіривши належним чином всі докази в справі, передчасно дійшов висновку про наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З огляду на наведене, апеляційні вимоги підлягають до задоволення, а оскаржувана постанова судді - до скасування на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Яворівського районного суду Львівської області від 05 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задоволити.

Постанову судді Яворівського районного суду Львівської області від 05 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, скасувати.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КупАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя М.Ф.Романюк