Справа № 467/764/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.07.2020 року суддя Арбузинського районного суду Миколаївської області Явіца І.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОБ №116941 від 12 лютого 2020 року 12 лютого 2020 року о 14 год. 50 хв. ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки М 2125, д/н НОМЕР_1 , по вул. М. Вінграновського в м. Первомайськ, здійснив рух на заборонений червоний сигнал світлофора, внаслідок чого допустив наїзд на пішохода ОСОБА_2 , яка отримала тілесні ушкодження у виді забою та саден обличчя, які відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 8.7.3 «є» ПДР України, а його дії уповноваженою особою кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

Сам ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, про його дату, час і місце повідомлений належно, що підтверджується даними рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, причин своєї неявки не вказав, будь яких заяв чи то клопотань до суду не направляв.

Та беручи до уваги практику Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суддя вважає за можливе провести розгляд справи у відсутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності (рішення у справах «Шевченко проти України» від 26.04.2007, «Трух проти України» від 14.10.2003).

А тому суддя, дослідивши матеріали адміністративної справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин провадження у їх сукупності, керуючись законом, виходив із такого.

Згідно ч.1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

При цьому, кваліфікація правопорушення - це правова оцінка поведінки (діяння) особи шляхом встановлення правових (юридично значущих) ознак, визначення правової норми, що підлягає застосуванню, і встановлення відповідності ознак вчиненого діяння конкретному складу правопорушення, передбаченому КУпАП.

За своєю суттю і змістом кваліфікація правопорушень завжди пов`язана з необхідністю обов`язкового встановлення і доказування двох обставин: 1) факту вчинення особою (суб`єктом правопорушення) протиправного діяння, тобто конкретного акту її поведінки (вчинку) у формі дії чи бездіяльності; 2) точної відповідності ознак цього діяння ознакам складу правопорушення, передбаченого відповідною статтею КУпАП.

У свою чергу, склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як

правопорушення і є підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності.

Об`єктивна сторона правопорушення - це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення.

Обов`язкові ознаки об`єктивної сторони так званих матеріальних складів правопорушень це наявність діяння (суспільно небезпечний або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечного або шкідливі) діяння.

Відповідальність же за ст. 124 КУпАП настає у разі, якщо порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, виходячи із системного аналізу наведених правових норм у контексті положень теорії права щодо складу та кваліфікації правопорушення, слід дійти висновку, що спричинення тілесних ушкоджень пішоходу внаслідок порушення ПДР України не утворює собою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Інакше кажучи, диспозиція ст. 124 КУпАП не установлює відповідальність за спричинення тілесних ушкоджень пішоходу, хоча б і внаслідок порушення ПДР України, оскільки ознаками об`єктивної сторони цього правопорушення є спричинення пошкоджень транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно, належить дійти висновку, що дії ОСОБА_1 особою, уповноваженою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, кваліфіковано неправильно.

Водночас, будь яких - відомостей стосовно пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, що, власне, й утворює склад правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у протоколі та доданих до нього матеріалах не зафіксовано.

А це виключає при притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за статтею, зазначеною у протоколі.

Суд же, розглядає справу про адміністративне правопорушення в межах протоколу про адміністративне правопорушення і уточнювати чи то відредагувати його суд змоги не має, адже ЄСПЛ у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, за логікою ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч.1 ст.6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Наявність же Акту судово медичного обстеження ОСОБА_2 №331 М від 03 липня 2020 року у цьому конкретному випадку не має правового значення, оскільки, знову ж таки, спричинення тілесних ушкоджень пішоходу не передбачено диспозицією ст. 124 КУпАП і, відповідно, це діяння не утворює собою складу адміністративного правопорушення, установленого цією нормою.

Тому у світлі вищевикладеного суд приходить до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП, а як наслідок, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 цього Кодексу.

Таке рішення суду сприятиме досягненню завдання КУпАП, що визначене ст.1 цього Кодексу, оскільки провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності і ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановленому законом.

Однак, слід вказати, що за умови правильної кваліфікації діяння ОСОБА_1 , принаймні, за однією із частин ст. 122 КУпАП, а також наявності інших передумов притягнення його до адміністративної відповідальності, у пішохода виникає право звернення до суду у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди.

Крім цього, не виключається можливість особи (пішохода) доводити обставини, відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, у передбачений законом спосіб з метою відшкодування шкоди, спричиненої здоров`ю.

Також, суд враховує, що пунктом 5 ч. 2ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч. 2 ст.284та ст.247 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору із ОСОБА_1 .

Тому, на підставі викладеного, керуючись ст.ст. 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,-

ПОСТАНОВИВ :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у його діях складу цього адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її захисником шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Арбузинський районний суд Миколаївської області протягом 10 (десяти) днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги і обов`язковою для виконання на всій території України.

Суддя І.В. Явіца