Справа № 522/1274/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 липня 2020 року суддя Приморського районного суду м. Одеси Осіік Д.В., розглянувши адміністративні матеріали, що надійшли з Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Новозибков, Брянської області, громадянина України, начальника кафедри тактики та загальновійськових дисциплін Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ч.2 ст. 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення № 12, начальник кафедри тактики та загальновійськових дисциплін Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» підполковник ОСОБА_1 не виконав наказ начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» №253 від 03.10.2019 «Про прийом справ та посади начальника речової служби», чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч.2 ст. 172-10 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , провину у скоєнні зазначеного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що відповідно до наказу начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» від 21.12.2019 № 296 було призначено службове розслідування з метою встановлення причин невиконання ним наказу начальника Інституту від 03.10.2019 № 253 «Про прийом справ та посади начальника речової служби». За результатами службового розслідування на нього було складено протокол про вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 172-10 КУпАП. Однак, з даним протоколом він не погоджується та вважаю, що відсутні події та склад адміністративного правопорушення, та вказав на те, що він був ознайомлений зі змістом наказу від 03.10.2019 № 253 тільки під час відібрання у нього письмових пояснень посадовою особою, яка проводила службове розслідування, після чого йому стало відомо, що

пунктом 1 наказу призначено комісію з прийому справ та посади начальника речової служби відділення матеріально-технічного забезпечення Інституту з 05.10.2020 по 20.10.2020 у складі голови комісії підполковника Позднякова П., та членів комісії: майора Давидюка О., старшого лейтенанта Бобченця О., працівника ЗС України Харченко В., головного корабельного старшини Долгого М.,

пунктом 2 наказу від 03.10.2019 № 253 підполковнику Позднякову П., в термін до 20.10.2020 необхідно було надати на затвердження Акт з прийому справ та посади начальника речової служби Інституту з додатками, майору Георгиці К. здати, старшому лейтенанту Красоті Р. тимчасово прийняти зазначену вище посаду,

пунктом 3 наказу від 03.10.2019 № 253 контроль за виконанням наказу покладався на заступника начальника Інституту з матеріально технічного забезпечення,

пунктом 4 наказу від 03.10.2019 № 253 встановлено наказ довести до особового складу Інституту в частині що стосується.

При цьому, сам наказ від 03.10.2019 № 253 до нього не доводився, будь-яких завдань від керівництва Інституту щодо його виконання не отримував та будь-які передбачені вимогами відповідних законодавства, наказів та інструкцій документи, які підтверджують факт доведення йому змісту даного наказу у встановлені терміни відсутні, та цей наказ в порушення Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженою наказом Генерального штабу ЗС України від 07.04.2017 № 124 ним не погоджувалась.

З пояснень ОСОБА_2 , які містяться в акті службового розслідування, зазначено, що наказ від 03.10.2019 № 253 був прийнятий, зареєстрований у відділі персоналу та стройової та у зв`язку з відсутністю аркушу доведення, до виконавців був доведений усно та на читці наказів 04.10.2019 під підпис підполковнику Позднякову П. При цьому, ОСОБА_2 вході проведення службового розслідування змінювала свої пояснення та зазначала, що наказ був доведений нею усно, але після спілкування з командуванням Інституту змінила свої пояснення та зазначила, що наказ був доведений на читці наказів.

Посилання на те, що наказ №253 був доведений до нього на читці наказів, яка відбулась 04.10.2019 р. не відповідає дійсності, так як цей наказ до особового складу 04.10.2019 не доводився, що вбачається з журналу оголошення наказів, директив та інших службових документів особовому складу в якому напис був зроблений набагато пізніше після проведення відповідного заходу 04.10.2019, коли відповідні осадові осіб Інституту проставили свої підписи щодо ознайомлення з інформацією щодо добового наряду від з 06 на 07 жовтня, а не щодо наказу № 253, про що свідчить те, що на відміну від інших записів в Журналі напроти наказу № 253 в графі № 3 не зазначено короткий зміст наказу який доводиться, що підтверджується додатками доданими до цього пояснення. Крім того, в Інституті відсутній документ, який регламентував які саме накази мали бути доведені на читці 04.10.2019.

Також ОСОБА_1 вказав на те, що пункт 4 наказу від 03.10.2019 №253 прямо порушує вимоги п. 2.9.1.10 Інструкції, а також те, що службовим розслідуванням встановлено, що до жодного члена комісії наказ № 253 доведений не був та зазначеним наказом не визначено, що голова комісіє має доводити наказ до членів комісії та відповідно до положень ст.ст. 35, 36 статуту внутрішньої служби, такий наказ має бути відданий особисто начальником Інституту, чого зроблено не було.

Враховуючи вище зазначене, в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, а саме об`єктивна та суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим провадження в справі про адміністративне правопорушення має буде закрите на підставі п. ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_3 пояснив, що кожну п`ятницю в визначений час збирається особовий склад та письмово доводяться накази про що є журнал реєстрації. Добовий наряд доводиться кожну читку. Наказ №253 на читці не доводився та він не міг розписуватися в журналі.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що накази доводяться на читці та під підпис, при цьому накази за які передбачено персональну відповідальність доводяться під підпис про що має бути окремий додаток.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що проект наказу підгодовує військовослужбовець та він подається до стройової, після чого контролюють чи підписаний наказ, він доводиться особисто під підпис. Наказ №253 поступив але аркушу доведення не було, та він був поданий без погодження з ОСОБА_1 .

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_6 пояснила, що накази зачитуються, однак наказ №253 не бачила та підпис в ньому не ставила.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_7 пояснив, що накази за які передбачена матеріальна відповідальність доводяться особисто під підпис, однак наказ №253 йому не доводився та підпис він не ставив.

Допитаний в судовому засіданні ОСОБА_8 пояснив, що накази мають зачитуватися а після ставити про це підпис, однак в наказі №253 підпис про ознайомлення він не ставив.

Адвокат Борщенко К.Ю., який діє в інтересах ОСОБА_1 , вказав на те, що в діях останнього відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-10 КУпАП, в зв`язку з чим справа підлягає закриттю у порядку ст. 247 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 доадміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-10КУпАП, підлягає закриттю, з наступних підстав.

Так, у відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст. 251 КУпАП встановлено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суд встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, між іншим, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення начальник кафедри тактики та загальновійськових дисциплін Інституту Військово-Морських Сил Національного університету «Одеська морська академія» підполковник ОСОБА_1 не виконав наказ начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» №253 від 03.10.2019 «Про прийом справ та посади начальника речової служби». Дії останнього кваліфіковані за ч. 2 ст. 172-10 КУпАП.

В свою чергу, диспозиція даної частини статті передбачає відповідальність, зокрема, за відмову від виконання законних вимог командира (начальника), вчинене в умовах особливого періоду.

Однак, з наданих в судовому засіданні пояснень ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , наявних матеріалів справи, встановлено, що наказ начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» №253 від 03.10.2019 «Про прийом справ та посади начальника речової служби», до ОСОБА_1 , не доводився, будь-яких завдань від керівництва Інституту щодо його виконання ОСОБА_1 не отримував та будь-які передбачені вимогами відповідних законодавства, наказів та інструкцій документи, які підтверджують факт доведення йому змісту даного наказу у встановлені терміни відсутні.

Слід зазначити, що наказ №253 від 03.10.2019 р. в порушення Інструкції з діловодства у Збройних Силах України, затвердженою наказом Генерального штабу ЗС України від 07.04.2017 №124 ОСОБА_1 не погоджувався.

Посилання в матеріалах справи на те, що наказ №253 був доведений до ОСОБА_1 на читці наказів, яка відбулась 04.10.2019 р. не відповідає дійсності, так як цей наказ до особового складу 04.10.2019 р. не доводився, що вбачається з журналу оголошення наказів, директив та інших службових документів особовому складу в якому напис був зроблений набагато пізніше після проведення відповідного заходу 04.10.2019 р., коли відповідні осадові осіб Інституту проставили свої підписи щодо ознайомлення з інформацією щодо добового наряду від з 06 на 07 жовтня, а не щодо наказу № 253, про що свідчить те, що на відміну від інших записів в Журналі напроти наказу № 253 в графі № 3 не зазначено короткий зміст наказу який доводиться, що підтверджується додатками доданими до цього пояснення. Крім того, в Інституті відсутній документ, який регламентував які саме накази мали бути доведені на читці 04.10.2019.

Крім того, актом службового розслідування встановлено, що відповідно до наданих роз`яснень ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , наказ начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» №253 від 03.10.2019 «Про прийом справ та посади начальника речової служби», до них не доводився.

Таким чином в судовому засіданні було встановлено, що у ОСОБА_1 умислу на невиконання наказу начальника Інституту ВМС НУ «ОМА» №253 від 03.10.2019 «Про прийом справ та посади начальника речової служби», не було, оскільки зазначений наказ до нього не доводився.

Згідно пункту 4 Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України (частина перша статті 64).

У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За вище викладених обставин, приходжу до висновку про те, що наявні в матеріалах справи докази не доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 172-10 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 доадміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-10 КУпАП, на підставі ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 172-10, 221, 247, 283-284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 172-10 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: