Справа № 740/3173/20
Провадження № 3/740/1019/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

03 вересня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої - судді Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Дьоміної Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Ніжина Чернігівської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , громадянина України, директора ПП «Реламакс», який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.41 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

15 червня 2020 року о 17-00 год під час проведення інспекційного відвідування ПП «Реламакс» за адресою: 16600, Чернігівська область, м. Ніжин, вул. Московська, буд.5Б, приміщення 9, виявлено порушення ч.1 ст.115 КЗпП України, - директором ПП «Реламакс» ОСОБА_1 порушено строки виплати заробітної плати працівникам, встановлені наказом №2 від 02.01.2020: аванс 22 числа поточного місяця, а остаточний розрахунок до 07 числа наступного, так за березень 2020 року проведено частинами з порушенням термінів виплати 13.04.2020 згідно відомості на виплату зарплати №200413СТ487808 в сумі 50993,51 грн та 11.06.2020 згідно відомості на виплату зарплати № НОМЕР_2 в сумі 6959,20 грн (повинно до 07.04.2020); за квітень 2020 року проведено частинами з порушенням термінів виплати 11.06.2020 згідно відомості на виплату зарплати №200611СТ488886 в сумі 8337, 07 та 11.06.2020 згідно відомості нарахування коштів №66 в сумі 3823,75 грн (повинно до 07.05.2020); за травень 2020 року проведено частинами з порушенням термінів виплати 11.06.2020 згідно відомості нарахування коштів №68 в сумі 7454,89 грн та 12.06.2020 згідно відомості нарахування коштів № НОМЕР_3 в сумі 45775,18 грн (повинно до 07.06.2020).

По даному факту інспектором праці складено протокол про адміністративне правопорушення №25-02-013/0025 від 15 червня 2020 року за правопорушення, передбачене ч.1 ст.41 КУпАП.

03 вересня 2020 року ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, від нього в черговий раз надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв*язку з хворобою. Відповідно до ст.268 КУпАП участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.41 КУпАП, не є обов`язковою і суд визнав за можливе розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 в межах наявних у справі доказів, враховуючи ймовірний сплив трьохмісячного строку, передбаченого ст.38 КУпАП, для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно витягу з акту інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) №25-02-013/0286 від 15 червня 2020 року проведено інспекційне відвідування ПП «Реламакс» та встановлено, що директором порушено строки виплати заробітної плати. Станом на 15.06.2020 заборгованість по заробітній платі 23 працівникам відсутня.

Судом встановлено, що вказаним актом інспекційного відвідування (невиїзного інспектування) підтверджуються факт порушення строків виплати заробітної плати, проте, установлення самого по собі цього факту не може свідчити про вчинення адміністративного правопорушення, так як мають бути установлені усі ознаки його складу. Зокрема, необхідно з`ясувати чи винна особа у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно ч.1, 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Диспозиція ч. 1 ст.41 КУпАП передбачає, що адміністративна відповідальність настає за порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, терміну надання посадовими особами підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності та фізичними особами - підприємцями працівникам, у тому числі колишнім, на їхню вимогу документів стосовно їх трудової діяльності на даному підприємстві, в установі, організації чи у фізичної особи - підприємця, необхідних для призначення пенсії (про стаж, заробітну плату тощо), визначеного Законом України "Про звернення громадян", або надання зазначених документів, що містять недостовірні дані, порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення, а також інші порушення вимог законодавства про працю.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у таких формах: 1) порушення встановлених термінів виплати пенсій, стипендій, заробітної плати, виплата їх не в повному обсязі, а також інші порушення вимог законодавства про працю; 2) порушення вимог законодавчих та інших нормативних актів про охорону праці. Обидва склади - формальні.

Суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Враховуючи, що вина є обов`язковим елементом складу будь-якого адміністративного правопорушення, її відсутність виключає можливість притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Виною є психічне ставлення особи до вчинюваної дії або бездіяльності та її наслідків, виражене у формі умислу або необережності.

Умисел, як правило, поділяється на прямий і непрямий. У свою чергу, прямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння ( дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і бажала їх настання.

Непрямим є умисел, якщо особа усвідомлювала суспільно небезпечний характер свого діяння ( дії або бездіяльності), передбачала його суспільно небезпечні наслідки і хоча не бажала, але свідомо припускала їх настання.

Зміст протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , так само як і додані до нього матеріали, не містять будь -яких відомостей, які б давали підстави вважати, що виявлене порушення допущене через які б то не було його винні чи необережні дії.

Більш того, із наданих інспектором праці документів судом було встановлено відсутність умислу у ОСОБА_1 на вчинення інкримінованого йому адміністративного правопорушення, про що свідчить інформація, зафіксована в акті, а саме: станом на 15.06.2020 заборгованість по заробітній платі 23 працівникам відсутня.

Отже, сам факт порушення строків виплати заробітної плати, який власне й зафіксований у протоколі, не утворює автоматично складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП, так як має бути доведена і установлена вина особи, як ознака суб`єктивної сторони правопорушення.

Європейський суд з прав людини у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року вказує на те, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності поза розумним сумнівом. Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Більше того, слід нагадати, що під час провадження на підставі Конвенції неухильно застосовується принцип affirmanti incumbit probatio (той, хто стверджує щось, повинен довести це твердження), тобто, указуючи у протоколі про певного роду факти, уповноважена особа має довести, що вони дійсно мали місце з вини особи, якій ставляться у провину, однак, у цій ситуації цього принципу дотримано не було.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Отже, виходячи з викладеного, зважаючи на той факт, що затримка виплати заробітної плати працівникам ПП «Реламакс» відбувалася у зв`язку з відсутністю достатніх коштів на його рахунках, а не у зв`язку з вчиненням ОСОБА_1 , як відповідальною особою, умисних дій чи бездіяльності, з огляду на відсутність в матеріалах справи інших доказів, які б вказували на винуватість останнього у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення, суд дійшов висновку, про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.41 КУпАП.

Пунктом першим частини першої статті 247 КУпАП визначено, що за відсутності події і складу адміністративного правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Керуючись ст.7, 9, 41, 245, 247, 280, 283, 284 КУпАП, суд

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.41 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова