Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/209/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Бугайченко Т. А.
Категорія - 124 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Онуфрієв В. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.08.2020 року.суддя Кропивницького апеляційного суду Онуфрієв В.М., за участю секретаря Сакари І.І., особи притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та в його інтересах захисника-адвоката Горбунова Р.В., потерпілого ОСОБА_2 розглянув у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконфенцзвязку, апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 травня 2020 року, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, непрацюючого, зареєстрованого за адресою:

АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою:

АДРЕСА_2 ,РНОКПП: НОМЕР_1

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 09.04.2020 року о 11 год. 40 хв. в м.Олександрія, Кіровоградської області по вул. Братська, 30, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 2110, номерний знак НОМЕР_2 , рухаючись заднім ходом, не впевнився у безпечності свого маневру та скоїв зіткнення з автомобілем Форд Фієста з реєстраційним номером НОМЕР_3 , який рухався позаду , чим порушив вимоги п. 10.9 Правил дорожнього руху України. При ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Свої вимоги обґрунтував тим, що перед початком руху заднім ходом переконався в безпечності свого руху та почав рух заднім ходом з метою виїзду з місця паркування на дорогу. Виїхавши на свою смугу руху зупинився для подальшого руху прямо та його дії жодним чином не призвели до зіткнення транспортних засобів, оскільки в момент зіткнення авто перебувало в нерухомому стані та на нього здійснив наїзд водій ОСОБА_2 .. Потерпілий здійснював рух заднім ходом із зустрічної смуги руху пересік роздільну смугу руху і здійснив наїзд задньою частиною свого авто в задню ліву бокову частину його авто. Також зазначає,що суд не правильно застосував статтю 124 КУпАП та Правила дорожнього руху. Оскільки, пунктом 10.9. ПДР регламентовано таку дію водія як звернення за допомогою до інших осіб. Але в пункті 10.9 правил зазначено про звернення до таких осіб в разі потреби. На той час, в умовах його руху заднім ходом такої потреби не було. Оскільки, наїзд на нього здійснив водій автомобіля Форд Фієста, а в момент зіткнення автомобіль ВАЗ 2110 був нерухомим, а його дії жодним чином не підпадають під порушення пункту 10.9. ПДР. Порушив цей пункт правил дорожнього руху водій ОСОБА_2 , який рухаючись заднім ходом здійснив наїзд на його автомобіль.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 та в його інтересах - адвоката Горбунова Р.В., які просили задовольнити апеляційну скаргу, потерпілого ОСОБА_2 , який заперечив проти задоволення поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, зваживши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Так, згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до п. 10.9 ПДР, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

На переконання апеляційного суду суд першої інстанції дослідивши матеріали справи та всі зібрані докази у їх сукупності правильно встановив дійсні фактичні обставини вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУПАП.

У судовому засіданні суду першої та апеляційної інстанції ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно того дня він, здійснюючи маневр розвороту, почав рух заднім ходом із паркомісця та коли він виїхав на проїжджу частину дороги і побачив, що до нього наближається автомобіль, який також здійснював розворот із протилежної частини дороги та також рухався заднім ходом, ОСОБА_1 , зупинився, але вже вдіяти нічого не зміг, адже автомобіль під керуванням водія ОСОБА_2 , здійснив із його автомобілем зіткнення. Удар відбувся у задню ліву бокову частину. На той час він "таксував" і в салоні його автомобіля знаходились пасажири, але він до них чи інших осіб за допомогою, для забезпечення безпеки руху заднім ходом, не звертався, оскільки особисто пересвідчився, що автомобілів, які могли б рухатись у попутному із ним напрямку на той час не було.

Проте незважаючи на не визнання вини, і на це правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції вина ОСОБА_1 повністю підтверджується зібраними по справі доказами, і зокрема:

Показаннями потерпілого ОСОБА_2 , який в судовому засіданні першої та апеляційної інстанції пояснив, що того дня він здійснював маневр розвороту та рухався із паркомісця заднім ходом. Коли виїхав на смугу руху, у цей час з іншої сторони дороги їхав ОСОБА_1 також заднім ходом та відбулось зіткнення їхніх автомобілів. ДТП відбулось під час обопільного руху автомобілів. У його автомобілі перебувала його теща, але до неї чи інших осіб він за допомогою, для забезпечення безпеки руху заднім ходом не звертався. Під час маневру він дійсно не бачив автомобіль, яким керував ОСОБА_1 .

Крім того вина ОСОБА_1 , і на це також правильно послався у своїй постанові суд першої інстанції, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 055101 від 09.04.2020 року, який був складений працівником поліції відповідно до вимог ст.ст.254,256 КУпАП; схемою ДТП від 09.04.2020 року, на якій зафіксовано місце зіткнення, місце удару, напрямок руху автомобілів та механічні пошкодження, які транспортні засоби отримали внаслідок ДТП. При цьому апеляційний суд враховує, що схему ДТП ОСОБА_1 підписав, зауважень та заперечень до неї не надав. Також його вина підтверджується копіями фото наданими в судовому засіданні апеляційної інстанції потерпілим ОСОБА_2 на якому зображені автомобілі після ДТП та пошкодження на них.

На переконання апеляційного суду вищевказані зібрані по справі докази є належними і допустимими, взаємоузгоджуються між собою, та відповідають дійсним фактичним обставинам справи, встановленим у судовому засіданні суду першої інстанції.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення, при цьому суд першої інстанції правильно пояснення самого ОСОБА_1 , який пояснив, що здійснюючи маневр заднім ходом він до жодних осіб за допомогою, для забезпечення безпеки руху заднім ходом, не звертався, що свідчить про наявність в діях ОСОБА_1 порушення, передбаченого п. 10.9 ПДР, що призвели до спричинення ДТП. Пояснення ОСОБА_1 про те, що він рухаючись заднім ходом та побачивши автомобіль під керуванням ОСОБА_2 , зупинився, надані під час складання протоколу та у судовому засіданні, його винуватості не спростовують.

Крім того на переконання апеляційного суду вина ОСОБА_1 підтверджується механізмом та локалізацією механічних ушкоджень, які утворилися на автомобілях. Так згідно схеми ДТП автомобіль під керуванням ОСОБА_2 отримав пошкодження у вигляді: тріщина на бампері, пошкодження лакофарбового покриття, зміщений бампер з права. Автомобіль під керуванням ОСОБА_1 отримав пошкодження у вигляді: деформації заднього лівого крила, бампер зліва.

За таких підстав, оскільки ОСОБА_1 під час руху транспортного засобу заднім ходом не переконався, що не створює небезпеку чи перешкоду іншим учасникам руху відповідно до п. 10.9 ПДР України, а для забезпечення безпеки руху не звернувся за допомогою до інших осіб.

Тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованого йому адміністративного правопорушення.

Доводи ОСОБА_1 з приводу того, що пункт 10.9 ПДР він не порушував, в допомозі сторонніх осіб на час здійснення виїзду з парко місця не потребував, автомобіль ВАЗ 2110, яким останній керував стояв, а наїзд на нього здійснив ОСОБА_2 є необгрунтованими та безпідставними та спростовуються вищевказаними зібраними по справі доказами, яким суд першої інстанції надав належну правову оцінку.

Судом апеляційної інстанції вживалися всі можливі заходи для ви лику та допиту інспектора поліції ОСОБА_3 , який складав протокол про адміністративне правопорушення, проте останній не з`явився.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дослідивши зібрані докази по справі, із дотриманням вимог ст.245, 251 КУпАП, об`єктивно з`ясував обставини у справі, надав всім зібраним по справі доказам правильну юридичну оцінку, та дійшов правильного та обґрунтованого висновку про наявність і діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Враховуючи вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про наявність і діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП.

При призначенні ОСОБА_1 виду та розміру адміністративного стягнення районний суд у повній мірі особу ОСОБА_1 відсутність пом`якшуючих та обтяжуючих обставин та призначив справедливе адміністративне стягнення, яке є достатнім для виправлення останнього, а також запобіганню вчинення ним, а так само іншими особами аналогічних правопорушень.

Порушень вимог КУпАП, які б стали підставою для скасування чи зміни постанови суду першої інстанції апеляційним судом не встановлено.

Беручи до уваги вищевикладене апеляційний суд доходить висновку, що постанова суду першої інстанції є законною обгрунтованою та мотивованою, а тому апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 21 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, в сумі 340 грн. - залишити без зміни.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

апеляційного суду (підпис) В.М. Онуфрієв