ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.07.2020 року Провадження № 3/425/609/20

Справа № 425/1272/20

місто Рубіжне Луганської області

Рубіжанський міський суд Луганської області у складі головуючого судді Коваленка Дениса Сергійовича, секретар: Клименко А.С., Брудницька О.В., за участю: ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, у залі судових засідань Рубіжанського міського суду Луганської області, справу про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ),

в с т а н о в и в :

До Рубіжанського міського суду Луганської області, 04 травня 2020 року надійшов протокол серії БД №310286 від 28 квітня 2020 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП), з матеріалами.

ОСОБА_2 з`являвся у судові засідання і брав у них участь, але у засіданні, яке було призначено на 22 липня 2020 року, участі не взяв. Свідки викликались у судові засідання неодноразово, але також не з`явились.

У зв`язку із чим, суд розглянув справу без участі ОСОБА_1 та свідків. При цьому суд виходив із того, що на момент вирішення питання про можливість розгляду справи без їх участі, будь-яких клопотань ОСОБА_3 не надійшло, а засобів процесуального примусу до свідків, суд не має.

Аргументи держави Україна, в особі поліцейського, який склав протокол, полягали у тому, що 28 квітня 2020 року о 00 годині 04 хвилини в місті Рубіжне по вулиці Б.Хмельницького, 69, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом АЗЛКМ2141 державний номерний знак НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння: запах з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на місці на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків. А за це передбачена адміністративна відповідальність частиною 1 статті 130 КУпАП.

Аругменти ОСОБА_1 полягали у тому, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, оскільки підстав для його проведення не було. Ні на місці зупинки транспортного засобу, ні у лікарні, за участю свідків ознаки сп`яніння, які вказані у протоколі не встановлювались, і їх не було.

Оцінка суду (щодо фактів).

На основі всебічного, повного та об`єктивного дослідження і оцінки кожного зібраного особою, яка склала протокол доказу, а також у їх сукупності, суд встановив наступні обставини:

Двадцять восьмого квітня 2020 року поліцейський взводу 1 роти 2 батальйону Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції рядовий поліції ОСОБА_4 , зупинивши транспортний засіб, представився водію (яким виявився ОСОБА_1 ) та пояснив причину зупинки, а водій попросив закрити двері, на що поліцейський вказав, що закриє двері після ознайомлення з документами. Крім посвідчення водія, поліцейський також попросив пред`явити йому документи на транспортний засіб і повідомив, що поверне їх після перевірки (а.с. 10 диск).

Після цього поліцейський попросив водія відкрити багажник та запитав чи вживав водій алкогольні напої, на що ОСОБА_2 дав негативну відповідь. Але поліцейський запитав чи погоджується ОСОБА_2 пройти освідування на місці, на що ОСОБА_2 відповів, що якщо і проходити огляд, то в медичному закладі (а.с. 10 - диск).

Далі, у присутності двох свідків, у приміщенні лікарні, поліцейський оголосив, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки стану сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і координації рухів, але ОСОБА_2 відмовляється проходити огляд на стан сп`яніння на місці і спочатку забажав проходити його в лікарні, але зараз відмовляється проходити його і в лікарні (а.с. 10 - диск).

ОСОБА_5 повідомив, що приїхати до лікарні він був змушений, бо у нього відібрали посвідчення водія і не віддають, і що зараз не готовий проходити медичний огляд в лікарні, оскільки не зрозуміло ким і коли були встановлені ознаки його сп`яніння (а.с.10 - диск).

Однак розцінивши такі дії ОСОБА_6 , як відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, поліцейський оголосив йому права передбачені статтею 268 КУпАП, і повідомив, що відносно нього буде складено протокол за керування транспортним засобом у стані сп`яніння (а.с. 10 диск).

Відповідно до письмових пояснень свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , 28 квітня 2020 року о 00 годині 30 хвилин, вони були запрошенні поліцейськими в якості свідків при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння такі, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів. ОСОБА_1 в їх присутності було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотеста DRAGER-0458 або пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, однак від проходження огляду на стан сп`яніння в встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився (а.с.2,3).

Однак суд одразу відзначає, що він не вважає достовірними письмові пояснення, які надали ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.2,3) у тій частині, що саме у їх присутності поліцейським були встановлені ознаки сп`яніння ОСОБА_6 , зокрема: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови і коорданації рухів, оскільки аудіо-відеозаписом події, яка відбулась і яка зафіксована на диску, який надав суду сам поліцейський таких відомостей не зафіксовано (а.с.10- диск).

Більш того, наданий суду аудіо-відеозапис події підтверджує, що у присутності свідків названі ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_6 не встановлювались, а сам він при спілкуванні поліцейського із свідками, звертав їх увагу на те, що взагалі не зрозуміло хто і коли ці ознаки встановив (а.с. 10 - диск).

Також суд бере до уваги те, що під час спілкування поліцейського, свідків і ОСОБА_1 останній перебував від них на певній відстані, сидячи та у місці (а.с.10 - диск). І суд не надано жодних об`єктивних пояснень того, як у такій ситуації можна було встановити наявність у нього запаху алкоголю з порожнини рота, порушення мови і координації рухів.

Крім того, як відбувалось спілкування свідків з поліцейським та які документи були ними складені та/або підписані, і як він встановлював особи свідків, суд встановити не може, оскільки будь-яких даних йому не надано (а.с.10-диск).

Оцінка суду (щодо права).

Положення пункту 22 частини 1 статті 92 Конституції України гарантують, що виключно законами України визначаються діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.

Законодавство України про адміністративні правопорушення складається з Кодексу України про адміністративні правопорушення (надалі за текстом - КУпАП) та інших законів України (стаття 2 КУпАП).

І, серед іншого, в силу положень частини 1 статті 130 КУпАП, адміністративним правопорушенням являється відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Названі положення, корелюються із положеннями пункту 2.5. «Правил дорожнього руху», затверджених постановою Кабінету Міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (надалі за текстом - Правила дорожнього руху) якими встановлений обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти у встановленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Разом з цим, вказані норми права, самі по собі не визначають того встановленого законодавством порядку, в якому водій повинен пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

Положення статті 266 КУпАП визначають загальний порядок огляду водія на стан сп`яніння, у тому числі й алкогольного. Зокрема, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським, у присутності двох свідків; а от, у разі незгоди водія на проведення огляду поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я, до того ж, не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення; при цьому, перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій; огляд на стан сп`яніння в інших закладах забороняється.

Разом з цим, направлення особи для огляду на стан алкогольного сп`яніння, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України (частина 6 статті 266 КУпАП).

А в силу положень частини 5 статті 266 КУпАП, огляд особи на стан сп`яніння, у тому числі алкогольного, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Встановлений порядок огляду осіб, які керували транспортним засобом на стан сп`яніння, більш деталізовано у "Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду", що затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103.

Зокрема, положеннями пункту 2 Порядку передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів щодо яких у поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння, згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.

А положення пункту 3 цього Порядку передбачають, що огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорону здоров`я. При цьому, в силу положень пункту 4, огляд водія на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків, якими не можуть бути працівники Національної поліції або особи щодо неупередженості яких є сумніви. І результат такого огляду, як це встановлено пунктом 5 Порядку, зазначається поліцейським, який проводив такий огляд в Акті огляду, форма якого затверджується МОЗ, за погодженням з МВС.

До того ж, як це унормовано пунктами 6 та 8 вказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я; а у разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, в якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Майже ідентичні положення, містяться й у пунктах 6 та 7 Розділу IX «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», що затверджена Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року № 1395. Зокрема, уразі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду; не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.

Аналогічні положення, але з уточненням, того, що водій направляється для огляду не до будь-якого закладу охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП, а саме до найближчого закладу охорони здоров`я, містяться й у пункті 7 Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року № 1452/735.

Разом з цим цією Інструкцією, у пункті 3 Розділу І прямо передбачені ознаки алкогольного сп`яніння за наявності яких поліцейський має право вимагати у водія проходження огляду на стан сп`яніння; пунктом 8 та 10 Розділу ІІ передбачені форми Акту огляду на стан сп`яніння та Направлення водія на медичний огляд на стан сп`яніння. Також Інструкцією передбачено, що у закладі охорони здоров`я огляд водія на стан сп`яніння проводиться лікарем, який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою, згідно з чинним законодавством (пункт 3 Розділу ІІІ); а будь-який висновок щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння, складений з порушенням вимог Інструкції, є недійсним.

Отже, встановлений діючим законодавством порядок огляду водіїв, що керували транспортним засобом, на стан алкогольного сп`яніння, вказує на те, що тільки таке діяння, як відмова водія від проведення огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений для цього управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації (при дотриманні поліцейським усіх умов для проведення такого огляду, зокрема встановлення ознак алкогольного сп`яніння) є адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП (якщо правопорушенням розглядається саме відмова водія від проходження огляду у встановленому законодавством порядку).

Відмова ж водія від його огляду на стан сп`яніння поліцейським, на місці зупинки транспортного засобу, з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом або ж незгода з результатами такого огляду, самі по собі, в силу положень пунктів 6 та 8 названого Порядку №1103 та пунктів 6 і 7 Розділу IX Інструкції №1452/735, не являються адміністративним правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, а є підставою для направлення водія на проведення огляду на стан сп`яніння у найближчий заклад охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації.

Разом з цим, коли водій відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, то тут слід враховувати наступне.

Не кожна відмова водія від проходження огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я, буде вважатись правопорушенням, передбаченим частиною 1 статті 130 КУпАП, а тільки та, що мала місце у присутності двох свідків, щодо неупередженості яких не має сумніву, і у зв`язку із обґрунтованою (тобто за наявності ознак сп`яніння) та передбаченою вказаним порядком вимогою, зокрема вимогою поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, що входить у перелік закладів охорони здоров`я, що затверджений управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації, оскільки пропозиція пройти огляд на стан сп`яніння не у найближчому закладі охорони здоров`я, що включений у цей перелік чи в закладі, який взагалі не включений у цей перелік, або за відсутності ознак сп`яніння, забороняється.

І, що дуже важливо, така пропозиція повинна мати місце у присутності двох свідків, яким будуть озвучені ознаки сп`яніння, погоджені МОЗ та МВС, які на думку поліцейського є у водія, при цьому свідки (бо власне для цього вони і залучаються) мають можливість пересвідчитись у наявності таких ознак.

Тобто свідки, повинні стати очевидцем настання як мінімум чотирьох умов: оголошення поліцейським, погоджених МОЗ та МВС ознак конкретного сп`яніння у конкретного водія, та пересвідчитись у їх наявності у водія; почути висунуту водію поліцейським передбачену законодавством вимогу про проходження огляду на стан сп`яніння; почути або побачити (якщо мова іде про вчинення водієм певних дій з ухилення) відмову водія від проходження такого огляду.

Надані суду докази у їх сукупності (а.с.1-10) вказують на те, що хоча поліцейський і повідомляв свідкам про наявні у ОСОБА_6 ознаки алкогольного сп`яніння такі, як запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та порушення координації рухів, свідки не мали (і їм не було надано) можливості пересвідчитися у їх наявності у ОСОБА_6 , хоча би наявності однієї з таких ознак.

Оскільки, як вбачається з відеозапису події, водій під час присутності свідків перебував у масці, що закривала ніс та рот і від свідків він перебував, що найменш метрів за 5-7, і почути запах з порожнини рота свідками не було можливим. Крім того, суд під час перегляду аудіо-відеозапису події не встановив такої ознаки, як порушення мови, а також порушення координації рухів, так як встановити це не було можливо, оскільки водій весь час в присутності свідків знаходився в положенні сидячі, а його мова і рухи не мали явних ознак порушення (а.с. 10). Тобто, встановлені поліцейським у ОСОБА_1 ознаки алкогольного сп`яніння у присутності свідків, спростовуються наданими поліцейським доказами в вигляді відеозапису.

Тож, зважаючи на усі встановлені судом обставини, презумпцію невинуватості будь-якої фізичної особи, та відсутністю дотримання поліцейським обов`язкових передумов висунення вимоги про проходження огляду на стан сп`яніння, і відсутністю доведеної відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в найближчому закладі охорони здоров`я, який внесено до переліку закладів охорони здоров`я, що затверджений для цього управлінням охорони здоров`я відповідної місцевої державної адміністрації, а також за відсутністю ознак алкогольного сп`яніння, суд вважає, що в діянні ОСОБА_1 , що мало місце 28 квітня 2020 року відсутня об`єктивна сторона, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП правопорушення.

Положення частини 1 статті 9 КУпАП передбачають, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Отже, склад будь-якого адміністративного правопорушення, що передбачене законом, характеризується єдністю чотирьох елементів: об`єкт і об`єктивна сторона, суб`єкт і суб`єктивна сторона. При цьому, не доведення або відсутність в діянні конкретної особи будь-якого з цих елементів, виключає склад відповідного правопорушення, а значить і адміністративну відповідальність за вчинення такого діяння.

Але, в діянні ОСОБА_6 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, оскільки його діяння не охоплюється об`єктивною стороною складу означеного правопорушення.

В силу положень частини 2 статті 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

А згідно з пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Тому, оскільки в діянні ОСОБА_6 , склад адміністративного правопорушення, передбачений частиною 1 статті 130 КУпАП відсутній, провадження у справі слід закрити.

Відповідно до положень статті 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Тому враховуючи, що судом прийнято постанова про закриття провадження, судовий збір стягненню не підлягає.

Отже, керуючись статтями 1,2,7,9,40-1,130,221,245-254,266,268,271,276,279,280,283-285,287,294 КУпАП, суд,

в и р і ш и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, щодо ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 ; який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) закрити.

Постанову може бути оскаржено ОСОБА_1 шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Рубіжанський міський суд Луганської області протягом 10 (десяти) днів, з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. А у разі подання апеляційної скарги у вказаний строк, постанова, якщо її не скасовано, набирає законної сили після залишення апеляційної скарги без задоволення.

Копію постанови направити ОСОБА_1 та Управлінню патрульної поліції в Луганській області.

Суддя Д.С.Коваленко