Справа № 461/5001/20 Головуючий у 1 інстанції: Волоско І.Р.
Провадження № 33/811/1058/20 Доповідач: Маліновська-Микич О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 серпня 2020 року суддя Львівського апеляційного суду Маліновська-Микич О.В., з участю особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 , його захисника адвоката Стефановича Ю.М. та представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 на постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2020 року,

встановив:

постановою Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 472 МК України та накладено стягнення - 56 344, 02 грн. штрафу в дохід держави.

Товар, вилучений згідно протоколу про порушення митних правил №1017/20900/20 від 20.05.2020 року, а саме: - магніти без маркування, розміром 30 мм/3 мм., в кількості 399 шт. - магніти без маркування, розміром 47 мм/12 мм, в кількості 99 шт. - магніти без маркування, сорт N35, розмір A12, в кількості 2000 шт. - магніти без маркування, розмір 15 мм/6мм/2мм, в кількості 4700 шт. Загальна кількість магнітів становить 7 198 шт. - конфісковано в дохід держави.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Галицької митниці Держмитслужби 33,14 грн. витрат за зберігання товару на складі митниці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Державної судової адміністрації України 420,40 грн. судового збору.

Згідно постанови 20.05.2020 близько 16 год. 15 хв. в зону митного контролю смугою руху «червоний коридор» (вантажний напрямок) пункту пропуску «Краківець - Корчова» митного поста «Краковець» Галицької митниці ДМСУ заїхав вантажний автомобіль марки «Mercedes-Benz», реєстраційний номер НОМЕР_1 , напівпричіп марки «Krone» реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням гр. ОСОБА_1 , який переміщував, згідно поданих товаросупровідних документів CMR B/N від 19.05.2020р, Faktura VAT №1/2020 від 19.05.2020р., міжнародне вантажне відправлення «ринви, труби до ринв та матеріал під бляху», відправник: Dach Serwis Sp. z.o.o (Польща), а одержувач : LLC «VV-Atlant» (Україна). Перед початком митного контролю гр. ОСОБА_1 було видано для заповнення митну декларацію та роз`яснено митні правила. В ході проведення письмового декларування гр. ОСОБА_1 заявив про відсутність будь-яких речей, які підлягають письмовому декларуванню. Після перевірки заявлених відомостей та завірення митної декларації штампом «Під митним контролем №104», під час проведення митного огляду в кабіні транспортного засобу у двох картонних коробках без ознак приховування виявлено не задекларовані за встановленою формою товари, а саме: - магніти без маркування, розміром 30 мм/3 мм, в кількості 399 шт. - магніти без маркування, розміром 47 мм/12 мм, в кількості 99 шт. - магніти без маркування, сорт N35, розмір A12, в кількості 2000 шт. - магніти без маркування, розмір 15 мм/6мм/2мм, в кількості 4700 шт. Загальна кількість магнітів становить 7 198 шт. Відповідно до статті 4 Митного Кодексу України „перевізник - особа, яка здійснює перевезення товарів через митний кордон України та/або між органами доходів і зборів на території України або є відповідальною за такі перевезення. Під час надання письмових пояснень гр. України ОСОБА_1 зазначив, що взяв товар в Республіці Польща з метою перевезення через державний кордон України у м. Львів. Документів, що підтверджують вартість товару гр. України ОСОБА_1 до митного оформлення не надав. У відповідності до ст. 257 МКУ, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дiй) точних відомостей про товари, мету їх перемiщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Таким чином, ОСОБА_1 переміщував через митний кордон України вищевказаний товар шляхом недекларування тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування та кількість) про товари, які підлягають обов`язковому декларуванню у разі переміщення через митний кордон України.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції особа, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 оскаржив дану постанову, просить скасувати її.

В обґрунтування своєї позиції вказує на те, що дана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки така постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не застосовані норми матеріального права, які суд мав застосувати, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону. Вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що загальна вартість товару становить 56344,02 грн., покликаючись на висновок Львівського відділення з питань експертиз та досліджень СЛНД Держмитслужби від 12 червня 2020 року №-0241. Підкреслює, що реальну вартість вилученого у нього товару може визначити лише незалежна експертиза. Крім цього, судом першої інстанції не було роз`яснено йому можливість проведення повторної експертизи, що не дало можливості суду визначити реальну вартість вилученого у нього товару.

Заслухавши особу, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 , його захисника адвоката Стефановича Ю.М. на підтримку поданої апеляційної скарги, представника Галицької митниці Держмитслужби Дунаса М.О., який просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 489 МК України та ст. 280 КУпАП посадова особа (суддя) при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст. 472 МК України обов`язок по декларуванню точних та достовірних відомостей товару, тобто заявлення точних та достовірних відомостей про цей товар, покладається на особу незалежно від того, чи являється вона власником або перевізником товару при переміщенні через митний кордон України.

Як вбачається із постанови суду першої інстанції, ці вимоги закону були виконані. Суд, визнавши ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України, належним чином мотивував своє рішення з цього приводу із зазначенням доказів, якими підтверджується дане адміністративне правопорушення.

Так, факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується: протоколом про адміністративне правопорушення №1017/20900/20 від 20.05.2020, митною декларацією, контрольним таланом від 20.05.2020 року, описом предметів вилучених у ОСОБА_1 від 21.05.2050, доповідною запискою державного інспектора від 20.05.2020 та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об?єктивному взаємозв?язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Крім того, згідно з висновком №-0241 від 12.06.2020 Львівського відділення з питань експертиз та досліджень СЛНД Держмитслужби загальна вартість товарів №1,3,4, вилучених протоколом про ПМП від 20 травня 2020 року № 1017/20900/20, станом на дату оцінки, становить 56 344,02 грн.

На думку суду апеляційної інстанції такий вірно взято до уваги судом першої інстанції, оскільки такий є належним та допустимим доказом у справі.

Щодо покликань захисника правопорушника про те, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що загальна вартість товару становить 56344,02 грн., то такі спростовуються вищенаведеними матеріалами справи.

Доводи апелянта про те, що дана постанова є незаконною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки така постановлена з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки судом першої інстанції не застосовані норми матеріального права, які суд мав застосувати, а висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи та вимогам закону, є надуманими та не приймаються до уваги.

За наведених підстав вважаю, що суд першої інстанції дійшов вірного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 472 МК України.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом першої інстанції у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеня його вини та в межах санкції ст. 472 МК України, що є достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

З огляду на викладене, вважаю постанову суду першої інстанції законною, не вбачаю підстав для її скасування, а відповідно, і для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст. 294 КУпАП суд,

постановив:

апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Галицького районного суду м. Львова від 14 липня 2020 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.В. Маліновська-Микич