КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 755/2519/20
Провадження № 33/824/1769/2020
Головуючий в суді першої інстанції: Степанова С.В.
Доповідач: Трясун Ю.Р.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 липня 2020 року місто Київ

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Трясун Ю.Р., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 23 березня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

за участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,
захисника Дяковського О.С.

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Святошинського районного суду міста Києва від 23 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Відповідно до постанови, 26 січня 2020 року о 13 год. 15 хв. ОСОБА_1 , рухаючись по бул. Перова, 14, в м. Києві, керував транспортним засобом «Chevrolet Lacetti», державний номер НОМЕР_1 , у стані наркотичного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога в Київській міській наркологічній клінічній лікарні «Соціотерапія» (далі КМНКЛ «Соціотерапія»), чим порушив п. 2.9 а Правил дорожнього руху України (далі - ПДР України).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Святошинського районного суду міста Києва від 23 березня 2020 року та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 вказує, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою, незаконною та такою, що винесена з грубим порушенням норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що огляд на стан сп`яніння був проведений з порушенням, зокрема при відібранні біологічного матеріалу пробірка не була опечатана та опломбована, що унеможливлює ідентифікацію даного матеріалу.

Також ОСОБА_1 не повідомлявся зміст висновку щодо результатів медичного огляду, та при складанні протоколу йому не було роз`яснено його права та обов`язки, передбачені ст. 268 КУпАП.

Апелянт звертає увагу суду на те, що ні його, ні його захисника не було належним чином сповіщено про дату і час розгляду справи, при цьому суд розглянув справу за відсутності учасників справи, не маючи даних про їх своєчасне та належне сповіщення.

Крім того ОСОБА_1 зазначає, що розглянувши справу без його участі, суд першої інстанції позбавив його права давати показання, надавати докази, заявляти клопотання, користуватись юридичною допомогою.

В судове засідання призначене на 23 липня 2020 року ні ОСОБА_1 ні його захисник Дяковський О.С. не з`явились, про судове засідання повідомлялись завчасно та належним чином, від захисника Дяковського О.С. надійшло клопотання про розгляд апеляційної скарги без його участі та підтримання вимог апеляційної скарги в повному обсязі.

Заслухавши пояснення захисника Ткаченка С.О., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх доказів в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

На думку апеляційного суду, суддя першої інстанції, розглядаючи справу про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, в повній мірі дотримався вимог закону.

В доводах апеляційної скарги апелянт вказує, що судом першої інстанції розглянуто справу за його відсутності, що суперечить вимогам ст. 268 КУпАП.

Апеляційний суд зазначає, що та обставина, що справу було розглянуто за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не може бути визнана безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови з огляду на наступне.

У рішенні від 26 квітня 2007 року у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як вбачається із матеріалів провадження, за клопотанням ОСОБА_1 постановою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 11 березня 2020 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП направлено за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва.

Копія вказаної постанови була направлена на адресу ОСОБА_1 , відтак останньому було достовірно відомо, що справа відносно нього буде розглядатись Святошинським районним судом м. Києва.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 був повідомлений про розгляд справи завчасно та належним чином, що підтверджується наявною в матеріалах справи телефонограмою.

Відтак, судом першої інстанції в повному обсязі вживались заходи для забезпечення прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, однак ОСОБА_1 правом бути присутнім під час розгляду справи не скористався, тому суд вірно на підставі ст. 268 КУпАП розглянув справу за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскільки, в даному конкретному випадку це не вплинуло і не могло вплинути на дотримання судом вимог ст. 245 КУпАПщодо забезпечення реалізації завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення, зокрема своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин кожної справи та її вирішення в точній відповідності з законом.

Непереконливими є також доводи апелянта про те, що огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 був проведений з порушенням вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (далі - Інструкція), оскільки при відібранні біологічного матеріалу пробірка не була опечатана та опломбована.

Так, на запит апеляційного суду до КМНКЛ «Соціотерапія» було надано копію акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №000824 від 26 січня 2020 року відносно ОСОБА_1 , а також результати лабораторних досліджень № 279, за результатами яких встановлено, що ОСОБА_1 перебував у стані сп`яніння внаслідок вживання наркотичної речовини (амфетамін).

Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідно до висновку № 000824 «щодо результатів медичного огляду виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу і швидкість реакції», у ньому міститься підпис ОСОБА_1 , що свідчить про те, що він був ознайомлений та погодився з результатами проходження ним огляду та будь-яких зауважень, зокрема щодо пломбування та опечатування пробірки з його біологічним матеріалом не висловив.

Також апеляційним судом був досліджений відеозапис із нагрудної камери інспектора поліції, із якого вбачається, що водію ОСОБА_1 працівник поліції роз`яснив його права та обов`язки та запропонував перевірити відомості викладені у протоколі та своїм підписом засвідчити їх достовірність, що і зробив ОСОБА_1 .

Відтак підстав вважати, що ОСОБА_1 був не згодний із протоколом та відомостями, які у ньому викладені, зокрема вказівкою на керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння, у суду немає.

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази повністю узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву.

Відповідно до п. 2.9 а ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що сукупність доказів, досліджених судом давали законні підстави дійти висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Апеляційний суд вважає, що суд цих вимог закону дотримався в повній мірі та ухвалив рішення, яке є вмотивованим, та викладені в ньому висновки відповідають фактичним обставинам справи, відтак підстав для скасування оскаржуваної постанови немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

П ОС Т АН О ВИ В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Святошинського районного суду міста Києва від 23 березня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.Р.Трясун