ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/937/20 Справа № 175/1085/16-п Суддя у 1-й інстанції - Воздвиженський О. Л. Суддя у 2-й інстанції - Коваленко Н. В.
П О СТ А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 серпня 2020 року м. Дніпро

Суддя-доповідач Дніпровського апеляційного суду Коваленко Н.В., розглянувши апеляційну скаргу особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2016 року, якою щодо

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Орджонікідзе Дніпропетровського району Дніпропетровської області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

задоволено подання Дніпропетровського районного відділу КВІ Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області про заміну адміністративного стягнення у виді громадських робіт адміністративним арештом,

В С Т А Н О В И В :

Постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2016 року задоволено подання заступника начальника Дніпропетровського районного відділу Кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітаціарної служби України у Дніпропетровській області Гриви Я.В. та замінено ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт, призначене постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року, на адміністративний арешт строком 6 діб, за скоєння правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Згідно з оскаржуваною постановою, у липні 2016 року до суду надійшло подання, в якому заступник начальника Дніпропетровського районного відділу КВІ УДПтСУ у Дніпропетровській області Грива Я.В. просив замінити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді 30 годин громадських робіт адміністративним арештом, у зв`язку з ухиленням від відбування стягнення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 , поза межами строку його апеляційного оскарження, звернувся до суду з апеляційною скаргою та клопотанням про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови. Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку апеляційного оскарження постанови, ОСОБА_1 посилається на те, що справу розглянуто за його відсутності, про розгляд якої суд його не повідомляв, та копію постанови йому не надсилалось. При цьому, про існування постанови він дізнався через 4 роки від дільничного інспектора, який повідомив про необхідність застосування до нього адміністративного арешту, тому вважає, що строк оскарження пропущено із поважних причин, та він підлягає поновленню.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову суду від 20 липня 2016 року скасувати та відмовити у задоволенні подання інспекції.

Вимоги скарги ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що він не був повідомлений про час та місце розгляду цієї справи, та був позбавлений можливості довести в суді свою невинуватість й не мав можливості скористатися послугами адвоката або іншого фахівця у галузі права. При цьому, вважає, що суд безпідставно замінив раніше призначене стягнення, оскільки таке покарання змінюється у разі встановлення судом факту ухилення його від відбування призначеного судом стягнення, тоді як він не міг ухилятися, оскільки йому не було відомо про існування такого рішення та інспекція його не викликала на відпрацювання громадських робіт.

Суд апеляційної інстанції, вислухавши ОСОБА_1 , його захисника Савко Д.Ю, які підтримали клопотання та апеляційну скаргу, потерпілу ОСОБА_2 , яка не заперечувала проти задоволення клопотання та скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи заявленого клопотання, дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Вирішуючи питання про необхідність поновлення строку апеляційного оскарження постанови, суд апеляційної інстанції виходить з того, що справу було розглянуто судом першої інстанції за відсутністю ОСОБА_1 та матеріали справи не містять відомостей про вручення йому копії оскаржуваного рішення. За таких обставин, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови, як такий, що пропущений апелянтом з поважних причин.

Розглядаючи апеляційну скаргу по суті, апеляційний суд зазначає таке.

Згідно вимог ст.ст. 245, 280, 256 КУпАП, одним із завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи. Необхідно також з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, а також інші обставини, які мають значення для справи.

Як видно з матеріалів справи, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 по суті вказані вимоги закону не виконав.

З матеріалів справи слідує, що постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2016 року ОСОБА_1 змінено адміністративне стягнення, накладене постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді 30 годин громадських робіт на стягнення у виді адміністративного арешту строком на 6 діб, оскільки судом було встановлено, що ОСОБА_1 , ухиляється від виконання покладеного на нього адміністративного стягнення.

На думку апеляційного суду, висновок суду першої інстанції про ухилення ОСОБА_1 від накладеного на нього адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, за наведених в постанові обставин, є необґрунтованим, та спростовується сукупністю доказів у справі, а також - доводами апеляційної скарги.

Згідно з вимог ст. 321-4 КУпАП у разі ухилення порушника від відбування громадських робіт постановою суду (судді) за поданням органу центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань, невідбутий строк громадських робіт може бути замінено штрафом або адміністративним арештом.

Однак, судом при зміні ОСОБА_1 адміністративного стягнення на адміністративний арешт, не було з`ясовано тих обставин, чи ОСОБА_1 ухилявся від відбування адміністративного стягнення у виді громадських робіт, про які зазначено у поданні від 29 червня 2016 року.

У відповідності до п. 3.17 розділу ІІІ до Наказу "Про затвердження Інструкції про порядок виконання адміністративного стягнення у вигляді громадських робіт" від 25 лютого 2009 №35 ухиленням від відбування громадських робіт вважаються: невихід порушника на роботу без поважної причини; неприбуття порушника за викликом до кримінально-виконавчої інспекції без поважної причини або зникнення з місця проживання. Поважними причинами неявки засудженого до кримінально-виконавчої інспекції в призначений строк визнаються: несвоєчасне одержання виклику, хвороба та інші обставини, що фактично позбавляють його можливості своєчасно прибути за викликом.

Між тим, матеріали справи не містять відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 про необхідність явки до кримінально-виконавчої інспекції для відбування адміністративного стягнення у виді громадських робіт.

Отже, суд апеляційної інстанції вважає, що постанова суду першої інстанції не відповідає фактичним обставинам справи, оскільки в матеріалах справи відсутні докази того факту, що ОСОБА_1 ухилявться від відбування стягнення у виді громадських робіт, а органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері виконання кримінальних покарань не підтверджено факту того, що ОСОБА_1 був повідомлений належним чином про явку до кримінально-виконавчої інспекції.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а постанова суду першої інстанції скасуванню, з відмовленням у задоволенні подання заступника начальника Дніпропетровського районного відділу Кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області Гриви Я.В. про заміну ОСОБА_1 адміністративногостягнення у виді громадських робіт адміністративним арештом за постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про поновлення строку апеляційного оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2016 року - задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2016 року.

Постанову Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 20 липня 2016 року, якою подання кримінально-виконавчої інспекції щодо ОСОБА_1 задоволено та замінено адміністративне стягнення за постановою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 06 квітня 2016 року, з 30 годин громадських робіт на адміністративний арешт строком на 6 діб - скасувати.

В задоволенні подання заступника начальника Дніпропетровського районного відділу кримінально-виконавчої інспекції Управління державної пенітенціарної служби України у Дніпропетровській області Гриви Я.В. від 29 червня 2016 року про вирішення питання про заміну адміністративного стягнення у виді громадських робіт адміністративним арештом щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду Н.В. Коваленко