Справа 350/1036/20
Номер провадження 3/350/427/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 серпня 2020 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Калиній Г.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Рожнятівського відділення поліції ГУНПУ в Івано-Франківській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 500904 від 17 липня 2020 року, ОСОБА_1 у селищі Рожнятів по вул. Шкільна, керував транспортним засобом марки «ВАЗ-11183», номерний знак НОМЕР_1 , перебуваючи у стані з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки та в медичному закладі відмовився, внаслідок чого порушив п. 2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що дійсно 17 липня 2020 року, він у селищі Рожнятів на перехресті через дорожню ситуацію, що склалася. Вимушено не пропустив пішоходів. Тут, ша вул.. Шкільна о 13 годині 15 хвилин, його зупинили працівники поліції, запропонували пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу, на що він погодився. Поліцейський сказав, що потрібно трохи зачекати, поки інший патруль привезе технічний засіб. Після цього поліцейський пішов до патрульного автомобіля, що стояв позаду його автомобіля. Приблизно о 13 годині 29 хвилин до нього підійшли вже два працівники поліції, які говорили, перебиваючи один одного, таким способом вимагаючи від нього пройти тест, або їхати в лікарню. Він, маючи на увазі, що відмовляється їхати в лікарню сказав їм, що відмовляється. Під час розмови були присутні двоє свідків, однак останні не могли засвідчувати факт його відмови пройти тест на алкоголь на місці зупинки транспортного засобу, оскільки взагалі й не бачили чи він керував автомобілем, та при яких обставинах автомобіль був зупинений. Поліцейський одразу попрямував до патрульної машини, де як йому стало зрозумілозараз, дав підписати даним особам бланк протоколу. Приблизно в 13 годині 30 хвилин свідки поїхали з місця пригоди, а йому запропонували пройти до автомобіля та наданли постанову, про притягнення його до адміністративної відповідальності за те, що він не пропустив пішоходів. Він розписався за отримання даної постанови, наступного дня сплатив штраф. Поліцейські жодним словом не обмовився, що має до нього претензії з приводу алкогольного сп`яніння. Протокол за ст.130 КУпАП у його присутності не складався, він не відмовлявся пройти огляд на факт вживання алкоголю, і не відмовлявся підписувати протокол. Посвідчення водія у нього не вилучалося, він з місця події на автомобілі поїхав додому, що вказує на те, що він не перебував у стані сп`яніння, і що протокол який складений відносно нього за ст.130 КУпАП було складено у його відсутності. На підтвердження своїх слів додає, що на відеозаписах, які додані до протоколу і переглянуті у судовому засіданні, не зафіксовано процес складання поліцейськими протоколу серії ДПР 18 № 500904 від 17 липня 2020 року. Зауважує, що протокол серії ДПР 18 № 500904 був складений о 15 годині 05 хвилин, а його автомобіль був зупинений поліцейськими об 13 годині 15 хвилин. Йому не було роз`яснено права та обов`язки, а також не було вручено копію складеного протоколу. Вважає, що протокол складений безпідставно та з порушенням встановленого порядку. Просить провадження у справі закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

ОСОБА_2 який в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 500904 зазначений як свідок, в судове засідання не прибув, направив суду письмові пояснення про те, що 17 липня 2020 біля обіду він разом із ОСОБА_3 їхали по вул. Шкільна. Його автомобіль зупинив поліцейський і запитав чи можуть вони бути свідками. На вулиці стояв автомобіль «Калина», за кермом якого сидів невідомий йому чоловік. При них, поліцейський запитав в чоловіка чи він відмовляється пройти огляд на стан сп`яніння, на що той відмовився. Після того, вони з ОСОБА_3 пройшли з працівником поліції до патрульного автомобіля та розписались в протоколі. Чи був протокол повністю заповнений вказати не може. Він та ОСОБА_3 поставили підписи навпроти своїх прізвищ згідно з вказівкою поліцейського. Крім того ними було підписано пояснення, які заповнив поліцейський на відповідному бланку. Процедура зайняла приблизно 10-15 хвилин. На місці складання протоколу поліцейський вказав, що причиною зупинки того водія є порушення ним ПДР, а саме те, що він не пропустив пішохода. Момент зупинки даного автомобіля вони з ОСОБА_3 не бачили. Завершення складання протоколу, та чи пропонували водію надати пояснення або підписати даний протокол вони не бачили, оскільки відразу поїхали, як підписались.

Вислухавши пояснення особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, та вивчивши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження у даній справі підлягає до закриття за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч. 1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звертається увага суду на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає за керування транспортними засобами особами, що перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Отже, обов`язковою ознакою правопорушення, передбаченого вказаною частиною даної статті КУпАП, є керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

За змістом п. 2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до статей 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Як стверджує у своїх поясненнях ОСОБА_1 , працівниками патрульної поліції протокол серії ДПР 18 № 500904 від 17 липня 2020 року у його присутності не складався, а тому відомості, які в ньому зазначені, не є правдивими.

Відповідно до ч.1 ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Згідно ч. 5 розділу ІІ Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18.12.2018 № 1026, включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Відповідно до п. 2 ч. 1 розділу VII вищезазначеної Інструкції, під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняється примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб.

Оскільки відеофіксація, відповідно до ст.251 КУпАП є одним із доказів у справі про адміністративне правопорушення, з метою всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, судом досліджено відеозаписи з нагрудних відеокамер працівників патрульної поліції, а також відеозаписи з відеореєстраторів відповідних патрульних машин, з яких вбачається, що відеофіксація зазначених в протоколах обставин, здійснювалась переривчасто, а не безперервно, як того вимагає Інструкція.

З оглянутого у судовому засіданні компакт-диску на якому розміщено три відео файли, з відеозаписом подій, що мали місце 17 липня 2020 року, у селищі Рожнятів по вул. Шкільна, вбачається, що після зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 та роз`яснення останньому причини зупинки, поліцейський запропонував йому пройти тест на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу, на що ОСОБА_1 погодився. На іншому відео файлі відображено, як о 13 годині 27 хвилин до автомобіля ОСОБА_1 підходять працівники поліції, та пропонують пройти тест на факт вживання алкоголю за допомогою алкотестера «Драгер» на що ОСОБА_1 також погоджується. Тоді поліцейський, ставить до ОСОБА_1 питання: «Ви добре подумали?», і ОСОБА_1 ствердно киває головою. Тоді поліцейський підкликає свідків, і сам говорить: « ОСОБА_1 , ви заявляєте, що у присутності понятих, на місці зупинки пройти огляд за допомого технічного засобу і пройти огляд в лікувальному закладі відмовляєтесь» При цьому не отримавши відповіді, поліцейський говорить: «Дякую щиро». Після цього поліцейський демонструє свідкам а також ОСОБА_1 сертифікат відповідності технічного засобу. Інший поліцейський о 13 годині 29 хвилин ставить до ОСОБА_1 питання: «Будете проходити на місці, чи може маєте бажання проїхати в лікувальний заклад?», ОСОБА_1 відповідає: «Не маю бажання». Поліцейський перепитав: «Відмовляєтесь?», ОСОБА_1 «від чого?» Поліцейський ставить запитання: «Чого відмовляєтеся?» ОСОБА_1 «Посто нехочу, а хто мені може заборонити», поліцейський: «Добре дякую». О 13 годині 29 хвилин 47 секунд фіксація припинена.

Протокол складено о 15 годині 05 хвилин. Свідок ОСОБА_2 зазначив у своїх поясненнях, що на місці події був не більше 10-15 хвилин. Дані обставини підтверджують пояснення ОСОБА_1 про складання протоколу за його відсутності.

Аналізуючи пояснення ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся пройти тест на місці зупинки транспортного засобу, та відеофайли, що містяться на цифровому відеодиску, приходжу до переконання, що працівником патрульної поліції не було чітко, однозначно, а також переконливо та в імперативній, доступній для розуміння формі пред`явлено вимогу до водія ОСОБА_1 пройти в установленому порядку огляд з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки, а в разі відмови чи незгоди з результатами огляду на місці зупинки - у медичному закладі. За відсутності такої вимоги, відсутні підстави вважати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду.

Крім цього, аналізуючи відеозаписи є підстави стверджувати, що працівник поліції, не вимагаючи у ОСОБА_1 пройти огляд (п.2.5 ПДР) та, отримавши абсолютно сумнівну відмову від проходження огляду, відразу перериває відео фіксацію. Відповідно, відеозаписами не зафіксовано складання працівниками патрульної поліції протоколу серії ДПР 18 № 500904 від 17 липня 2020 року. У зв`язку з цим, твердження ОСОБА_1 про те що, зазначений протокол у його присутності поліцейським не складався, нічим не спростовуються.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 (далі - Інструкція), а також відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядок).

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків. Така ж вимога передбачена п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а також пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ч.5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Крім того, у п. 2.5. Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення зазначено, що особа, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, має бути ознайомлена з її правами i обов`язками, передбаченими статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення та статтею 63 Конституції України, про що зазначається у протоколі.

Відповідно до п. 2.8. Порядку оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках. Другий примірник протоколу під розписку вручається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Проаналізувавши пояснення особи стосовно якої складно протокол, а також інші матеріали справи, вважаю аргументи ОСОБА_1 про те, що його не ознайомлено із правами та обов`язками, а також те, що йому не було вручено другий примірник протоколу про адміністративне правопорушення, є не спростованими доданими до справи доказами, працівники поліції не дотримались вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Із врахуванням положень і тлумачень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

За змістом ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до п.1 ст. 247 КУпАП обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Протокол про адміністративне правопорушення є важливим доказом по справі, який по суті є обвинувальним актом, оскільки саме на підставі протоколу здійснюється розгляд справи по суті, а в даному випадку протокол складений з істотними порушеннями вимог чинного законодавства, оскільки не відповідає вимогам ст.ст. 254, 266 КУпАП. Зазначені порушення при оформленні та складанні протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ставлять під сумнів правильність та законність його складання.

За таких обставин протокол не відповідає вимогам статей 256, 266 КУпАП, а тому є недопустимим доказом.

Відповідно до ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, іншими доказами.

За наведених вище обставин, а також, беручи до уваги те, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому провадження у справі відносно ОСОБА_1 необхідно закрити відповідно до п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст. 247 п.1, 266, 268, 279, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И Л А :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч.1 КУпАП за відсутністю в його діях складу цього адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя Г.В. Калиній