Справа № 426/5972/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року , м.Сватове

Суддя Сватівського районного суду Луганської області Река А.С., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення, що надійшли з Сватівського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Сватове, Луганської області, громадянки України, яка є ФОП « ОСОБА_2 », зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,-

за ст. 44-3 КУпАП,-

Встановив:

01 липня 2020 до Сватівського районного суду Луганської області з Сватівського ВП ГУНП в Луганській області надійшов адміністративний протокол серії АПР18 № 128596 від 22.06.2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно вказаного протоколу, 23.06.2020 року о 16 годині 12 хвилин гр. ОСОБА_1 , яка є власницею магазину «Кристал», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , порушила умови карантину, а саме знаходилася на робочому місці без маски, та в магазині не облаштоване місце для обробки рук спиртовими антисептиками, чим порушила Постанову КМУ № 211 від 11.03.2020 року та постанову МОЗ України № 17 від 09.05.2020 року.

В судове засідання ОСОБА_1 та її захисник адвокат Будник М.В. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. ОСОБА_1 надала на адресу суду заяву, з якої вбачається, що вона визнає провину в повному обсязі, у скоєному кається, просить проводити розгляд справи за її відсутності.

Захисник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвокат Будник М.В. надав на адресу суду 09 липня 2002 року письмове клопотання, в якому вказав, що 23 червня 2020 року, під час проведення перевірки співробітниками поліції щодо дотримання умов та правил карантину, ОСОБА_1 дійсно знаходилася в магазині без вдягнутої захисної маски, оскільки не було відвідувачів, але після того як до магазину зайшли представники поліції та Держпродслужби відразу ж її вдягла, тобто жодної загрози для оточуючих, відвідувачів торгівельної точки її дії не представляли. Під час перевірки було встановлено, що на час її проведення в магазині було відсутнє місце для обробки рук спиртовмісним антисептиком. Вказане правопорушення виникло з тієї причини, що на час проведення перевірки в ємкості для відвідувачів закінчився антисептик і чоловік ОСОБА_1 поїхав його купити до м. Сватове. В разі необхідності для відвідувачів міг бути наданий антисептик, яким користувалася особисто власниця магазину та продавці, який знаходився на прилавку біля торгівельних ваг. Вказане правопорушення було виправлено майже миттєво, відразу ж після припинення зйомки антисептик був вмонтований на вхідні двері магазину для більшої зручності та на видному місці ще під час складання співробітником поліції протоколу про адміністративне правопорушення. Також, в магазині «Кристал» суворо дотримуються існуючих санітарних норм, зокрема, в магазині ведеться журнал вимірювання температур у працівників та журнал прибирання приміщень. Просить звільнити ОСОБА_3 від адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 44-3 КУпАП за малозначністю, оголосити їй усне зауваження та справу про адміністративне правопорушення закрити, оскільки діяння вчинене нею містило в собі всі юридичні і суб`єктивні ознаки, що характеризують правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, однак внаслідок всіх конкретних обставин воно не відповідало тій суспільній небезпечності, яка є типовою для цього виду правопорушення, зокрема, дії правопорушника суб`єктивно не були направлені на заподіяння шкоди суспільним інтересам, юридичним та фізичним особам (а.с.21-29).

Відповідно до ст.ст. 245, 278, 280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст. 251, 252, 283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Згідно виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем.

Відповідно до ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб`єктами господарювання є: господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Згідно ч. 3 цієї статті суб`єкти господарювання залежно від кількості працюючих та доходів від будь-якої діяльності за рік можуть належати до суб`єктів малого підприємництва, у тому числі до суб`єктів мікропідприємництва, тобто фізичних осіб, які зареєстровані в установленому законом порядку як фізичні особи-підприємці.

Таким чином, ОСОБА_1 є фізичною особою-підприємцем, яка також є суб`єктом господарювання, що підтверджено копіями свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця; Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, а тому на момент вчинення інкримінованого їй адміністративного правопорушення, на неї розповсюджувалася дія Постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

В судовому засіданні було досліджено протокол про адміністративне правопорушення від 23.06.2020 року, який складений компетентною особою, його зміст відповідає ст. 256 КУпАП (а.с. 1), рапорт інспектора СРПП Сватівського ВП ГУНП в Луганській області (а.с.3), письмові пояснення ОСОБА_1 від 22.03.2020 року (а.с. 2), оглянуто відеозапис події (а.с. 14).

Дослідивши надані суду доказ та оцінивши їх, як кожен окремо так і в їх сукупності, та з`ясувавши обставини справи, суд вбачає у діях ОСОБА_1 склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП виходячи з наступного.

Адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» № 1645-ІІІ від 06.04.2000 року, серед основних принципів профілактики інфекційних хвороб є дотримання підприємствами, установами, організаціями незалежно від форм власності та громадянами санітарно-гігієнічних та санітарно-протиепідемічних правил і норм при здійсненні будь-яких видів діяльності.

Згідно ст. 29 цього Закону карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них, підстави та порядок обов`язкової самоізоляції, перебування особи в обсерваторі (обсервації), госпіталізації до тимчасових закладів охорони здоров`я (спеціалізованих шпиталів). Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності.

11 березня 2020 року прийнято Постанову Кабінету Міністрів України № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-CоV-2», якою на території України встановлено карантин. Останні зміни до вказаної постанови внесено Постановою № 392 від 20.05.2020, згідно якої карантин діє до 22.06.2020 року. Проте Постановою Кабінету Міністрів України від 17 червня 2020 № 500 внесено зміни до Постанови КМУ № 392 від 20.05.2020 та визначено, що продовжено дію карантину до 31 липня 2020 року.

Також, 09 травня 2020 року Постановою головного санітарного лікаря України затверджено тимчасові рекомендації щодо організації протиепідемічних заходів при торгівлі продовольчими (окрім ринків) та непродовольчими товарами на період карантину у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19) (далі - Рекомендації).

Так, аб.2 ч.2 Рекомендацій передбачено, що на вході до закладу торгівлі, а також на кожному вході до торгівельно-розважального центру необхідно: організувати місця для обробки рук спиртовмісними антисептиками з концентрацією активно-діючої речовини понад 60% для ізопропілових спиртів та понад 70% для етилових спиртів.

Крім того, ч.7 Рекомендацій передбачає, що працівники закладів торгівлі, в тому числі, які видають замовлення та здійснюють розрахунок повинні бути одягнені в медичну маску або респіратр та одноразові рукавички.

З письмових пояснень ОСОБА_1 та оглянутого відеозапису події вбачається, що на час перевірки, а саме 23 червня 2020 року, ОСОБА_1 вказаних Рекомендацій дотрималася не в повному обсязі, оскільки була на робочому місці без маски, яку вдягнула одразу ж як до приміщення магазину зайшли відвідувачі, та на вході до закладу торгівлі не організувала місце для обробки рук, отже вважаю, що її дії охоплюються диспозицією ст.44-3 КУпАП.

Згідно вимог ст.ст. 23, 33 КУпАП, адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами. При накладанні враховується характер вчиненого правопорушення, особа правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (ч. 2 ст. 61 Конституції України). Системний аналіз та юридичний зміст положень ч. 2 ст. 61 Конституції України свідчить про те, що в основу притягнення до юридичної відповідальності має бути покладений конкретний склад правопорушення, яке скоїла особа. Відмінність у складі правопорушення (як в цілому, так і в конкретних його елементах) дає підстави для притягнення особи до різних видів юридичної відповідальності. Також, юридична відповідальність встановлюється за скоєння конкретного правопорушення конкретною особою, тобто вона має індивідуальний характер і характеризується, наприклад, наявністю системи покарань та стягнень, можливістю призначення більш м`якого покарання, умовного засудження, відстрочки виконання вироку, давністю притягнення до кримінальної відповідальності та звільнення від неї тощо. Цей принцип забезпечується можливістю застосування виду юридичної відповідальності в залежності від ступеня суспільної небезпечності скоєного правопорушення. При цьому, принцип індивідуалізації відповідальності знаходить також свій вираз в тому, що при призначенні покарання мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення і інше.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п. 38 рішення від 16.10.2008 року), Європейський суд з прав людини вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, вину свою визнає та щиросердно кається, запевнила, що одразу усунула всі порушення, а саме облаштувала місце для обробки рук як визначено законодавством, на підтвердження чого надані фотодокази (а.с.24-25).

Статті 34 та 35 КУпАП встановлюють обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення.

Обставиною, що пом`якшує відповідальність суд визнає щиросердне каяття та визнання вини.

Обставин, що обтяжують відповідальність - не встановлено.

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Усне зауваження може бути зроблено лише за малозначне правопорушення. Законодавство не містить їх переліку або вказівок на ознаки, що дозволяють судити про малозначність провини. Очевидно, це такі адміністративні правопорушення, які не становлять великої шкідливості й не завдають значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

Враховуючи вищевикладене, особу ОСОБА_1 , яка вперше притягується до адміністративної відповідальності, повністю визнала свою вину та щиросердно розкаялася, характер вчиненого правопорушення та конкретні обставини справи, відсутність у матеріалах справи даних про те, що її діями спричинено велику шкоду та завдано значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, суд вважає, що на підставі ст. 22 КУпАП ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, а справу закрити, як те передбачено ч.2 ст.284 КУпАП

Керуючись ст. ст.12,22, ст.44-3 КУпАП суд, -

Постановив:

ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 44-3 КУпАП України.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КпАП України в зв`язку з малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП - закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена до Луганського апеляційного суду через Сватівський районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: А.С.Река