ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.07.2020 р. смт. Веселе

Суддя Веселівського районного суду Запорізької області Нагорний А.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Веселівського відділення поліції Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця смт. Веселе Веселівського району Запорізької області, працює по найму, проживає у кв АДРЕСА_1 , за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу серії АПР18 № 622896 від 27.06.2020 р. про вчинення адміністративного правопорушення (справа № 313/804/20, провадження № 3/313/339/2020) вбачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що 26.06.2020 р. о 23 год. 30 хв. знаходився поза межами свого місця мешкання АДРЕСА_2 , чим порушив правила адміністративного нагляду, а саме виходити з домоволодіння в період часу з 22.00 год. до 06.00 год наступної доби, вдруге протягом року.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та надані докази в їх сукупності, допитавши ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 суд встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 2 ст. 187 КУпАП встановлюєадміністративну відповідальність за повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме: 1) неявка за викликом органу Національної поліції у вказаний термін і ненадання усних або письмових пояснень з питань, пов`язаних з виконанням правил адміністративного нагляду; 2) неповідомлення працівників Національної поліції, які здійснюють адміністративний нагляд, про зміну місця роботи чи проживання або про виїзд за межі району (міста) у службових справах; 3) порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу; 4) порушення заборони перебування у визначених місцях району (міста); 5) нереєстрація в органі Національної поліції.

З диспозиції зазначеної статті випливає, що вона передбачає відповідальність за вчинення ряду окремих незаконних діянь. Також для притягнення особи до адміністративної відповідальності необхідна така кваліфікуюча ознака як повторне протягом року після накладення адміністративного стягнення порушення правил адміністративного нагляду.

Допитаний ОСОБА_1 винним себе у вчиненні даного правопорушення не визнав, так як вважає, що став заручником поломки мікроавтобуса, який привіз його разом з іншими вісімнадцятьма людьми на роботу з прополки гарбуза у с. Іванівка К-Дніпровського району. Шацький пояснив, що водій ОСОБА_3 поломку автомобіля не усунув, внаслідок чого ОСОБА_1 разом з іншими вісімнадцятьма людьми, які приїхали також з ним на роботу з прополки гарбуза, залишилися ночувати в мікроавтобусі. До свого місця проживання, до 22.00 год, не повернувся, так як від місця, де знаходився їх мікроавтобус і до смт. Веселе 135 км. Про поломку мікроавтобуса він повідомив свою матір, яку попросив зателефонувати до поліції та пояснити ситуацію. Коли його мати зателефонувала до поліції і пояснила ситуацію, то працівники поліції сказали, щоб ОСОБА_1 брав таксі і їхав до поліції. Мікроавтобус водій не відремонтував. Додому повернулися 27.06.2020 р. мікроавтобусом, який прислали із с. Новомиколаївка Мелітопольського району. Коли прийшов до поліції, то працівники поліції у відношенні нього склали протокол.

Під час судового розгляду справи суд задовольнив клопотання ОСОБА_1 , який просив викликати у судове засідання для допиту свідка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка організувала зазначений виїзд на прополку гарбуза.

Свідок ОСОБА_2 покази ОСОБА_4 підтвердила.

У суду немає підстав ставити під сумнів покази як ОСОБА_1 , так і свідка ОСОБА_5 , яка крім того, проінформувала, що мікроавтобус, який здійснив підвіз ОСОБА_1 разом з іншими людьми на прополку гарбуза, та який поламався 26.06.2020 р., належить її чоловіку ОСОБА_6 .

Названі обставини не дають змоги суду однозначно оцінити дії ОСОБА_1 як такі, що містять склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, так як відсутня суб`єктивна сторона правопорушення.

Враховуючи правове значення протоколу про адміністративне правопорушення, який не тільки визначає суть адміністративного правопорушення, поставленого особі у провину, а також є доказом у справі про адміністративне правопорушення, у такому вигляді не може вважатись допустимим доказом по справі, а відповідно не може бути предметом судового розгляду.

Суд будучи органом що здійснює правосуддя, не може брати на себе функцію збирання доказів та документальну законну фіксацію правопорушення, котра в даному випадку не була виконана належним чином. Також суд не вправі самостійно змінювати фабулу викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод .

Зі змісту ст.ст.7, 254, 279 КУпАП розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється лише в межах протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до принципу презумпції невинуватості щодо особи, яка підозрюється у вчиненні злочину або правопорушення, припускається невинність до того часу, поки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством.

Європейський суд з прав людини, у своєму рішенні від 10.02.1995 р. у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» підкреслив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 р.), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25).

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно із ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Виходячи з вищенаведеного, оскільки за результатами розгляду справи не встановлено складу адміністративних правопорушень, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, провадження в справі про адміністративні правопорушення підлягає закриттю, так як відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.7,9,221,246,247,251,252,280,283-285 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в адміністративній справі № 313/804/20 відносно ОСОБА_1 за обвинуваченням у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити за відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Копію постанови направити для відома ОСОБА_1 та начальнику Веселівського відділення поліції Мелітопольського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Запорізькій області.

Скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, на яку винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою) правомочним розглядати скаргу.

Суддя

Веселівського районного суду

Запорізької області А.О. Нагорний

14.07.20