Провадження № 33/4820/13/20
Категорія: ст. 124, ч. 4 ст. 130 КУпАП Доповідач Кулеша Л. М.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 серпня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретарів судового засідання Філіпчук О.В., Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2019 року про притягнення, останньої, до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч. 4 ст.130 КУпАП,

в с т а н о в и л а:

Цією постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительку АДРЕСА_1 , непрацюючу,-

визнано винуватою у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 4 ст.130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 384 грн. 20 коп.

За постановою суду, ОСОБА_1 16 липня 2019 року о 04 год. 40 хв., керуючи автомобілем "ВАЗ 2105", номерний знак НОМЕР_1 , навпроти будинку № 3 по вул. Луговій в с. Водички Хмельницького району Хмельницької області, здійснюючи рух заднім ходом, на порушення п. 10.9 Правил дорожнього руху, не переконалася, що це буде безпечно, внаслідок чого допустила наїзд на паркан, транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Після цього ОСОБА_1 на порушення п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху, після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди за її участю вживала алкоголь до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі. Вказує, що при складанні протоколу їй не було роз`яснено права і обв`язки передбачені статтею 268 КУпАП, зокрема, право на можливість скористатися безоплатною правовою допомогою, оскільки на даний час вона немає можливості оплатити послуги адвоката, так як має на утриманні трьох дітей та тимчасово не працює, чим було грубо порушено її право на захист.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, пояснення ОСОБА_1 , на підтримку апеляційної скарги, свідків, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, уважаю, що вона підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Згідно із ст.7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. В ній зокрема, потрібно навести докази, на яких обґрунтовується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Вищезазначені вимоги чинного законодавства при розгляді адміністративної справи судом першої інстанції дотримано не було, внаслідок чого було постановлено незаконне рішення у справі.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність у її діях складу адміністративного правопорушення.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок правління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність, основною ознакою правопорушення є вина у виді умислу або необережності.

Стаття 124 КУпАП є бланкетною, тобто міськрайонний суд повинен був перевірити чи було порушено ОСОБА_1 . Правила дорожнього руху, що спричинило, зокрема, пошкодження транспортних засобів. Однак міськрайонним судом не було цього зроблено.

Суддя міськрайонного суду, розглядаючи справу по суті, визнаючи ОСОБА_1 винною у порушенні п.10.9 Правил дорожнього руху, дійшов до висновку, що в її діях є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки вона, керуючи вказаним автомобілем і здійснюючи рух заднім ходом, не переконалася, що це буде безпечно, внаслідок чого допустила наїзд на паркан і транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Такий висновок суду не відповідає фактичним обставинам справи і є безпідставним.

За змістом п.10.9 Правил дорожнього руху, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він, у разі потреби, повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Згідно з п.1.10.ПДР учасник дорожнього руху-особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин.

З огляду на викладене, слід зробити висновок про те, якщо в результаті неуважних дій водія було пошкоджено автомобіль, яким він керував, але не завдано небезпеки іншим учасникам руху, то, відповідно, немає підстав для висновку про порушення водієм п.10.9ПДР

Матеріали справи свідчать про порушення під час її розгляду вимог ст.245 КУпАП, відповідно до яких для прийняття законного та обґрунтованого рішення слід забезпечувати всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

У розглядуваній справі суд не вжив усіх заходів для з`ясування обставин вчинення правопорушення, викладеного у протоколі про адміністративне правопорушення серія БД №391181.

З названого протоколу (а.с.10) слідує, що у вину ОСОБА_1 поставлено те, що вона, у вказаному місці, керуючи зазначеним автомобілем і здійснюючи рух заднім ходом, не впевнилась в безпеці та скоїла наїзд на паркан. При ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Приймаючи рішення у справі, суд не дав оцінки протоколу про адміністративне правопорушення, складеного щодо ОСОБА_1 , як доказу її вини, крім того, не з`ясував чи були заподіяні механічні пошкодження транспортному засобу і коли, та чи є в її діях об`єктивна сторона вказаного правопорушення.

З пояснень ОСОБА_1 , в судовому засіданні апеляційної інстанції, слідує, що у вказаний день, час та місці, будучи в неприязних стосунках зі своїм чоловіком ОСОБА_2 , сіла за кермо автомобіля, спробувала його завести, проте кермо не працювало і автомобіль покотився до паркану сусіда ОСОБА_3 . Вона намагалась гальмувати, але гальмівна система, також, не спрацювала. Схему до протоколу, з описом механічних пошкоджень транспортного засобу, у виді пошкодження бризговиків, лівого дзеркала, багажника зовнішнього, лакофарбового покриття задніх правого та лівого крила, не підписувала. Крім того, зазначені пошкодження в транспортному засобі, який вони купили з чоловіком, за півроку, до вказаного випадку, вже були, оскільки, неодноразово автомобілем їздили в ліс по дрова, виконували інші господарські роботи. Дзеркало дійсно впало, але не пошкодилось, його зразу ж поставили на місце. Алкогольні напої вживала, зайшовши до своїх знайомих, щоб повідомити їм про цю подію.

За показаннями, в процесі апеляційного розгляду, свідка ОСОБА_2 , у вказаний в протоколі день, ОСОБА_1 сідала за кермо автомобіля, який вони придбали за спільні кошти в березні 2019 року. На ніч він зняв клеми з акумулятора в авто, про що вона не здогадувалась, тому не змогла його завести і міг заклинити руль, у зв`язку з чим автомобіль скотився назад. Даний автомобіль 1990 року випуску, його вони купили, без укладення договору купівлі-продажу, віддали продавцеві гроші, а він їм технічний паспорт та ключі від нього. Власником по документах є ОСОБА_4 . Цей транспортний засіб вони використовують у домашньому господарстві для сільськогосподарський потреб. Пошкодження, які зазначені у схемі, яку він не читав, але підписав, були в автомобілі, ще задовго до цього випадку. Викликав поліцію, оскільки був сердитий на дружину.

Допитаний в процесі апеляційного розгляду свідок ОСОБА_3 показав, що, у вказаний день та час, побачив біля свого огороду автомобіль Жигулі та працівників поліції. Чув як ОСОБА_1 казала, що автомобіль вже був пошкоджений. Претензій до неї немає, збитків йому не спричинено.

З огляду на викладене, у судді місцевого суду не було правових підстав визнавати ОСОБА_1 винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, оскільки в її діях відсутня об`єктивна сторона цього правопорушення - порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

В процесі апеляційного розгляду було встановлено власника вказаного автомобіля - ОСОБА_4 за даними довідки територіального сервісного центру № 6842 РЦС МВС в Хмельницькій області ( а.с. 62).

Його неодноразово було повідомлено про розгляд справи (поштовим та телефонними засобами зв`язку) та вжито всіх заходів для необхідності надання показів ОСОБА_4 у судовому засіданні апеляційної інстанції на предмет продажу вказаного автомобіля та наявності і часу виникнення механічних пошкоджень.

Проте, останній, в категоричній формі, відмовився приймати участь у розгляді апеляційної скарги, а його дружина ОСОБА_5 , згідно акту в.о. сільської ради від 24.07.2020 року від отримання судової повістки для передачі її ОСОБА_4 відмовилась, засвідчивши це свої підписом.

Крім того, з оскаржуваної постанови суду слідує, що ОСОБА_1 , на порушення п.2.10є ПДР, після вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, за її участю, вживала алкоголь, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння, чим вчинила правопорушення, передбачене ч.4 ст.130 КУпАП.

Згідно з диспозицією ч.4 ст.130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником), або після того, як транспортний засіб був зупинений на вимогу поліцейського, до проведення уповноваженою особою медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, чи до прийняття рішення про звільнення від проведення такого огляду.

Враховуючи, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідно, в її діях відсутня об`єктивна сторона складу правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП-вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю.

Наведені обставини, з урахуванням приписів п.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП дають підставу для скасування постанови судді місцевого суду із закриттям провадження в справі за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст. 124, ч.4 ст.130 КУпАП.

Керуючись п.1 ст.247, п.2 ч.8 ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 вересня 2019 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП і на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 роки, скасувати, а провадження відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності в її діях складу адміністративних правопорушень передбачених ст. 124, ч.4 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Л.М. Кулеша