Справа № 675/1174/20
Провадження № 3/675/454/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року суддя Ізяславського районного суду Хмельницької області Янішевська О. С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Ізяславі матеріали, які надійшли від Полонського ВнП Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Ізяславським РС УДМС України в Хмельницькій області 21 березня 2016 року,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

індивідуальний ідентифікаційний код НОМЕР_2 ,

не працюючого,

жителя АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

в с т а н о в и л а :

14 червня 2020 року о 20 годині 30 хвилин у с. Пиляї Шепетівського району Хмельницької області по вулиці Центральній поблизу будинку 25 ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2105», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на встановлення стану сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в медичному закладі водій відмовився у присутності двох свідків.

ОСОБА_1 у судове засідання на неодноразові виклики не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Судом вчинились усі дії для належного повідомлення ОСОБА_1 про день, час та місце розгляду справи: направлялись судові повістки по місцю реєстрації особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, надавалось доручення працівникам відділення поліції про вручення судової повістки особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, надавалось доручення керівнику відповідного військового підрозділу про вручення судової повістки особі, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

В той же час, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції, не є абсолютним: воно може бути піддане допустимим обмеженням, оскільки вимагає за своєю природою державного регулювання.

Заборона зловживання правом знайшла своє закріплення у статті 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно якої жодне з положень Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Вина ОСОБА_1 об`єктивно підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 239981 від 14 червня 2020 року; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 14 червня 2020 року; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 від 14 червня 2020 року про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння; довідками Полонського ВнП Шепетівського ВП ГУНП в Хмельницькій області про те, що ОСОБА_1 не притягувався до адміністративної відповідальності за ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про те, що ОСОБА_1 отримав посвідчення водія; відеозаписом події.

Згідно ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 КК України кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння.

За вимогами ст. 8 Кодексу України про адміністративні правопорушення особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Таким чином, застосуванню підлягає норма Кодексу України про адміністративні правопорушення в редакції, яка діяла на момент вчинення правопорушення.

За таких обставин, перевіривши матеріали справи, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 вчинив відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що підлягає відповідальності за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення у редакції, яка діяла на час скоєння правопорушення.

При визначенні виду та розміру стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини та майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та вважає, що до ОСОБА_1 доцільно застосувати адміністративне стягнення у вигляді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

У відповідності з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з ОСОБА_1 слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1 у редакції, яка діяла до 01 липня 2020 року, 221, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. 4 Закону України «Про судовий збір»,

п о с т а н о в и л а :

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 грн. 40 коп. (отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106).

Постанова може бути оскаржена на протязі десяти днів з дня її винесення до Хмельницького апеляційного суду.

Суддя: О. С. Янішевська