Єдиний унікальний номер 229/1931/20
Номер провадження 33/804/425/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року місто Бахмут

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Круподеря Д.О., за участю секретаря судового засідання Юрченко Т.С. захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності Берзінь С.Л. розглянувши апеляційну скаргу захисника Берзінь С.Л. в інтересах ОСОБА_2 на постанову судді Дружківського міського суду Донецької області від 14 липня 2020 року, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює

визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у сумі 10200 гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнено судовий збір у розмірі 420 гривні 40 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно постанови відповідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 050957 від 21.04.2020 року, 21.04.2020 року о 10 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_2 керував мопедом КАНУНІ без номерного знака, по вул. Нахімова буд.125 в м. Дружківка, в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, таким чином, скоїв адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП.

Постановою Дружківського міського суду Донецької області від 14 липня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним в правопорушенні, передбаченому ч.1 ст.130 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу у сумі 10200 гривень 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнено судовий збір у розмірі 420 гривні 40 коп.

На вказану постанову суду захисника Берзінь С.Л. в інтересах ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій не погодився з рішенням суду, вважаючи, що постанова суду є незаконною та необґрунтованою, ухваленою з грубим і істотним порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним та неправильним встановленням обставин, які мають значення для справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неправильним дослідженням та оцінкою доказів, що мало наслідком порушення законних прав та інтересів ОСОБА_2 .

Вказує, що суд при розгляді його клопотання про закриття провадження у справі, послався на «роз`яснення ВС ККС від 02 липня 2020 року», яке не є законодавчим актом, та який відсутній в матеріалах справи, фактично вийшов за межі своїх повноважень.

Вважає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням акта (норми ч. 1 ст. 130 КУпАП у період з 01 по 03 липня 2020 р.), який встановлює адміністративну відповідальність.

Зазначає, що у протоколі не вказано про наявність у ОСОБА_2 виявлених ознак наркотичного сп`яніння, що стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, що є порушенням.

Вказує, що ОСОБА_2 на його вимогу не пред`являлися для ознайомлення сертифікати відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Вказує, що у ОСОБА_2 відбиралися лише одні зразки сечі у одну ємність, яка була надана поліцейським, що порушує вимоги п. 10 Розділу III Інструкції зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження відбираються у дві ємності, вміст однієї ємності використовується для первинного дослідження, вміст другої ємності зберігається протягом 90 днів та дослідження іншого біологічного середовища (крові, слини) ОСОБА_2 не проводилося.

Зазначає, що із порушенням вимог Інструкції КНП «МІДІІЛЗ м. Краматорськ» протягом 90 днів не зберігав другу ємність із сечею ОСОБА_2 для повторних досліджень.

Вказує, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд повинен був повернути протокол для належного оформлення та усунення недоліків.

Просить постанову суду скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, стосовно ОСОБА_2 , за обставини скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду вказаного провадження судом апеляційної інстанції, в суд не з`явився.

Разом з тим інтереси ОСОБА_2 в суді апеляційної інстанції представлені адвокатом Берзінь С.Л., у зв`язку з чим вважається за можливе проводити судовий розгляд у його відсутність.

Заслухавши доповідь, перевіривши матеріали адміністративної справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши захисника Берзінь С.Л. в інтересах ОСОБА_2 , який підтримав доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а оскаржувана постанова без змін з таких підстав.

Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Дані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_2 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за керування ним транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченими ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_2 вказаного адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 050957 від 21.04.2020 року, 21.04.2020 року о 10 годині 30 хвилин, водій ОСОБА_2 керував мопедом КАНУНІ без номерного знака, по вул. Нахімова буд.125 в м. Дружківка, в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с. 2).

ОСОБА_2 були роз`яснені положення ст. 63 Конституції України та права, що передбачені ст. 268 КУпАП, розуміння яких він засвідчив підписом в протоколі про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Разом з тим, зазначені в протоколі обставини підтверджуються висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 167, актом медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 167, актом лабораторного дослідження № 533/2, який виданий КНП «Медичний центр з профілактики та лікування залежності м.Краматорськ (а.с.4,75,78). Згідно яких ОСОБА_2 знаходився в стані наркотичного сп`яніння.

Доводи апеляційної скарги, що у протоколі не вказано про наявність у ОСОБА_2 виявлених ознак наркотичного сп`яніння, що стало підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності, що є порушенням, безпідставні.

Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що для складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП особа, що керує транспортним засобом повинна або перебувати в стані сп`яніння, або відмовитись від проходження огляду на відповідний стан сп`яніння.

Крім того виявлені поліцейським ознаки сп`яніння у водія ОСОБА_2 , а саме, звужені зіниці, неприродна блідість, зазначені у направленні на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.77).

Доводи апеляційної скарги, що ОСОБА_2 на його вимогу не пред`являлися для ознайомлення сертифікати відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки є безпідставними та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Також не підтверджуються наявними матеріалами справи і доводи апеляційної скарги про порушення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції при відбиранні зразки сечі, а саме про відібрання лише в одну ємність зразків замість двох ємностей та зберігання вмісту другої ємності протягом 90 днів, тому на думку апеляційного суду є необґрунтованими.

Доводи апеляційної скарги про не проведення дослідження іншого біологічного середовища крові, слини ОСОБА_2 не впливають на правильність проведення медичного огляду, оскільки згідно п.12 Розділу ІІІ вказаної інструкції предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, тощо.

Крім того апеляційна інстанція звертає увагу, що ОСОБА_2 при складані протоколу мав можливість зазначити свої зауваження у протоколі, але не зазначив про порушення про які йдеться в апеляційній скарзі захисника.

Доводи апеляційної скарги про неповне з`ясування та недоведеність обставин, що мають значення для справи, про невідповідністю висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам безпідставні.

З матеріалів справи вбачається, що суддя дослідив усі наявні по справі докази, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 050957 від 21.04.2020 року, висновок щодо результатів медичного огляду № 167, акт медичного огляду № 167, акт лабораторного дослідження № 533/2 та інші письмові докази.

Усім доказам у сукупності дана належна оцінка у постанові судді.

Дії ОСОБА_3 правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів апеляційної скарги захисника в частині закриття провадження стосовно ОСОБА_2 у зв`язку із скасуванням акту, який встановлює адміністративну відповідальність, то слід зазначити наступне.

Згідно з ст. 58 Конституції України, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Відповідно до положень ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Як наголошується у п. 6 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

У цьому пункті йдеться мова про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність. Однак, у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, була не скасована, а, навпаки, посилена.

До того ж, Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-IX від 17 червня 2020 року, який набрав чинності 03 липня 2020 року, виключено підпункти, у відповідності з якими стаття 130 КУпАП викладалася в редакції, яка не передбачала адміністративну відповідальність водіїв транспортних засобів за вказані раніше дії, а натомість Кримінальний кодекс України було доповнено статтею 286-1, яка встановлювала кримінальну відповідальність за ці дії.

З огляду на те, що дія статті 130 КУпАП у редакції, чинній на час вчинення адміністративного правопорушення, є ультраактивною, тобто поширюється на нереалізовані або не припинені на момент втрати відповідним законом чинності правовідносини, а дія Закону України № 2617-VIII від 22 листопада 2018 року, який вводив кримінальну відповідальність і більш тяжке покарання за ці ж дії, поширюється лише на нові правовідносини, що виникли після набрання ним чинності, та, з урахуванням того, що на час апеляційного розгляду стаття 130 КУпАП знову діє в попередній редакції, за якою стосовно ОСОБА_2 було складено протокол про адміністративне правопорушення, підстави для закриття провадження у справі, передбачені п.6 ч.1 ст. 247 КУпАП, як про те ставиться питання в апеляційній скарзі - відсутні.

У рішенні по справі "О`Галлоран та Франціє проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Таким чином, притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння буде сприяти досягненню основної мети - виховання правопорушника.

Стягнення накладене суддею на ОСОБА_2 відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого правопорушення, даних про особу, відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП та відповідає меті адміністративного стягнення і загальним засадам його накладення у відповідності до положень ст. 23 КУпАП.

На підставі викладеного, апеляційна скарга захисника Берзінь С.Л. в інтересах ОСОБА_2 задоволенню не підлягає.

Суддя апеляційного суду приходить до висновку, що підстави для скасування або зміни постанови судді міського суду відсутні.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Берзінь С.Л. залишити без задоволення.

Постанову Дружківського міського суду Донецької області від 14 липня 2020 року, щодо ОСОБА_2 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя