Справа № 606/1173/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 серпня 2020 року м. Теребовля

Теребовлянський районний суд Тернопільської області

в складі головуючого судді Ромазан Л.С.,

при секретарі Будз М.В.,

за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника Ващука Я.С.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Теребовлянського відділу поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого, -

за ч.2 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Теребовлянського районного суду Тернопільської області із Теребовлянського відділу поліції в Тернопільській області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 242412 від 30 травня 2020 року про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП.

Так, із змісту протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 30.05.2020 року о 19.15 год. на а/д Тернопіль Козівка Хоростків, 38 км, ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Ford, н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України та тим самим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав і пояснив, що 30.05.2020 року біля 19.15 год. він був зупинений працівниками патрульної поліції, у зв`язку із порушенням Правил дорожнього руху України, а саме за керування транспортним засобом, будучи позбавленим права керування транспортними засобами. Після чого поліцейські повідомили йому, що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння і відразу запропонували продути прилад «Драгер» та проїхати до Теребовлянської ЦРЛ для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейські на місці зупинки ознак алкогольного сп`яніння у присутності свідків не встановлювали, а тому в них не було підстав вважати, що він перебував у стані алкогольного сп`яніння. Вказав, що від проходження огляду в установленому порядку не відмовлявся.

Захисник Ващук Я.С. у судовому засіданні просив закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.130 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, у зв`язку із тим, що було порушено порядок огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння.

Суд, вислухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.130 ч.1 КУпАП адміністративна відповідальність передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Під час огляду долученого до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №242412 від 30.05.2020 року відеозапису, зробленим інспектором поліції встановлено, що поліцейський не зафіксував факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом марки «Ford». д.н.з. НОМЕР_1 . Крім цього, з відеозапису встановлено, що працівником поліції передчасно, без встановлення ознак алкогольного сп`яніння у водія та без законної на те підстави, поставлено вимогу водію пройти такий огляд. В подальшому, поліцейський на запитання і вимогу водія сказати, які саме у нього наявні ознаки алкогольного сп`яніння, послався на запах алкоголю. Однак, при відтворенні відеозапису, твердження поліцейського не можуть бути доствірними, оскільки ОСОБА_1 був одягнений в захисній масці. Крім того, з відеозапису вбачається, що поліцейський свідкам події вказав, щоб вони засвідчили відмову водія від продування алкотеста «Драгер», а не про те, що водій автомобіля перебуває в стані алкогольного сп`яніння, не вказавши їм, за якими саме ознаками він це встановив і які ознаки алкогольного сп`яніння наявні у водія транспортного засобу. Спілкування свідків із водієм не було, що ставить під сумнів роз`яснення поліцейським та усвідомлення свідками наявність ознак алкогольного сп`яніння у водія і чи бачили свідки у водія ознаки алкогольного сп`яніння.

За таких обставин, враховуючи докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт наявності у ОСОБА_1 ознак стану алкогольного сп`яніння, зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення, належними та допустимими доказами не підтверджено і спростовується його поясненнями, наданими в судовому засіданні та матеріалами справи.

Суд звертає увагу, що Закон пов`язує відповідальність за відмову від проходження водія від освідчення на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, встановлену ст. 130 КУпАП, лише за керуванням такою особою транспортним засобом і за наявності ознак такого сп`яніння.

При цьому, сама по собі відмова від проходження огляду на стан сп`яніння за відсутності його ознак, не утворює складу адмінправопропушення, передбаченого ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до вимог ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення ніхто не може бути підданий заходу впливу в звязку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи, що КУпАП не покладено на суд обов`язку збирання доказів у справі, суд, у відповідності до принців дизпозитивності та безсторонності, приймає рішення у справі на підставі наявних у ній доказів.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оцінюючи докази, які містяться в матеріалах справи, враховуючи наданні ОСОБА_1 пояснення та відеозапис, суд прийшов до висновку, що в даному випадку вимоги Інструкції «Про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» не дотримані та порушенні положення ст. 266 КУпАП під час здійснення процедури проведення огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння з метою складання протоколу про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП за відсутності у водія наявних ознак алкогольного сп`яніння, а відтак і відсутність правомірної вимоги працівника поліції до водія пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння і обов`язку, передбаченого Законом, для водія пройти огляд на визначення такого стану.

Таким чином, враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що доказів, які б підтверджували викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини щодо вчинення ОСОБА_1 порушення, матеріали справи не містять, а долучені пояснення свідків, що стосуються факту відмови водія від проходження огляду оцінює критично, і ніяким чином не підтверджують вказані у протоколі обставини щодо наявності у водія ознак алкогольного сп`яніння, за наявності яких водій на законну вимогу працівника поліції зобов`язувався пройти такий огляд.

З огляду на те, що суд прийшов до висновку про відсутність у діях правоворушника складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, тому підстав для закриття справи з підстав, передбачених п.6 ч.1 ст.247 КУпАП, які викладені у коопотанні його захисника від 6 серпня 2020 року, немає.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.130, 221, 245, 247,251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Теребовлянський районний суд.

Головуюча: