Справа №583/1488/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції - Сидоренко Р. В.
Номер провадження 33/816/324/20 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія 130 КУпАП
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 липня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. , з участю секретаря судового засідання Шумарової О. О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції у залі суду в м. Суми справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2020, якою

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 (зареєстрований в Сумській області Охтирському районі с. Климентове в/ч НОМЕР_1 )

визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_3 ,

захисника адвоката Титаренка О. М.,

В С Т А Н О В И В:

В поданій апеляційній скарзі особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_4 просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю події і складу правопорушення, оскільки відсутня інформація про походження відеозаписів, які не є безперервними, тому можуть бути монтажем, а з них убачається, що його права не були забезпечені поліцейськими, час відеозапису не відповідає зазначеному в протоколі часу, а свідок ОСОБА_5 не є неупередженим, оскільки прибув на місце події за чиєюсь вказівкою і не був допитаний судом. Пропонуючи пройти огляд на стан сп`яніння, поліцейський не зазначив про ознаки алкогольного сп`яніння, а від нього запаху алкоголю не було чутно, оскільки він був в масці. Допитаний в суді свідок ОСОБА_6 спростував свої письмові пояснення, зазначивши, що вважав, що фіксує факт керування особи без посвідчення водія. Також відсутня державна реєстрація приладу Drager Alcotest 6810.

Постановою судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2020 ОСОБА_3 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладене стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн в прибуток держави із позбавленням права керування т/з строком на 1 рік. Стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 грн в прибуток держави.

Відповідно постанови, 20.04.2020 в 22:10 в м. Охтирка на вул. Гагаріна, 32 ОСОБА_3 керував скутером Honda Dio з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), від проходження медогляду на стан сп`яніння в медичному закладі або на місці з використанням газоаналізатор Alcotest 6810 ухилився шляхом відмови в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР.

Вислухавши доводи ОСОБА_3 та його захисника Титаренка О. М., які підтримали апеляційну скаргу та просили скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити через відсутність складу правопорушення, перевіривши матеріали справи і дослідивши доводи поданої апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення серії БД № 351857 від 20.04.2020, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_3 керував скутером з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що відповідає фактичним обставинам справи, належним чином умотивовано і об`єктивно підтверджується доказами у справі, зокрема:

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_5 , згідно яких в його присутності запропоновано водію мопеду ОСОБА_3 пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні чи на місці зупинки з використанням газоаналізатору, на що він відмовився. Також відмовився надавати пояснення та підписувати протокол;

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, згідно якого ОСОБА_3 детально роз`яснив поліцейським про напрямок свого руху, чітко відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння як на місці зупинки т/з, так і у лікарні, а також відмовився надавати пояснення, посилаючись на ст. 63 Конституції України. Крім того, убачається, що поліцейській та пасажир мопеду просили свідків уважно перечитати пояснення перед підписанням. Свідок ОСОБА_5 голосно вказав, що він все прочитав, а свідок ОСОБА_6 повідомив пасажиру мопеду, що він підписує, що «вони відмовилися». Поліцейський коротко роз`яснив присутнім зміст пояснень перед їх підписанням свідком. Свідок ОСОБА_5 прибув на місце події керуючи автомобілем таксі на прохання інших поліцейських, при цьому він не був обізнаний «що трапилось», а поліцейські, які складали протокол не очікували його прибуття.

Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку суддя встановлює наявність чи відсутність правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, які установлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису тощо (ч. 1 ст. 251 КУпАП).

Оцінюючи кожен наведений вище доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність цих зібраних доказів з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, апеляційний суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП), не убачає будь-яких підстав не довіряти цим доказам. При цьому, досліджуючи під час апеляційного розгляду письмові пояснення свідка ОСОБА_5 на предмет їх достовірності і допустимості, апеляційний суд вважає за можливе використати їх як докази вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, оскільки ці письмові пояснення містять фактичні дані, на основі яких встановлюється певний юридичний факт і їх зміст об`єктивно узгоджується та співпадає з іншими безпосередньо дослідженими доказами в справі, враховуючи, що цей свідок, будучи повідомленим в установленому законом порядку про час і місце розгляду справи, не спростував перед судом у будь-який спосіб викладені ним у його письмових поясненнях обставини, що не протирічить принципам, які застосовуються у випадках, коли свідки обвинувачення не з`являються у судове засідання і надані ними раніше показання визнаються допустимими як докази, які узагальнені та уточнені ЄСПЛ у справі «Аль-Хавайя й Тахері проти Сполученого Королівства» (Al-Khawaja and Tahery v. the United Kingdom), заяви № 26766/05 і № 22228/06, ECHR 2011), згідно яких необхідно проводити три етапний аналіз відповідності положенням п. 1 і п.п. «d» п. 3 ст. 6 Конвенції того провадження, у якому показання свідка, який не був присутнім та допитаним у судовому засіданні, були визнані допустимими як доказ, оскільки у справі мали місце достатні урівноважуючі фактори, які забезпечили належну і чітку оцінку достовірності таких доказів, та надійні процесуальні гарантії, що компенсували недоліки, з якими зіткнулася сторона через допустимість неперевірених доказів, а також забезпечена загальна справедливість судового розгляду.

Зокрема, письмові пояснення свідка ОСОБА_5 не є єдиними або ж вирішальними доказами для притягнення ОСОБА_3 до відповідальності, ці пояснення не є більш значущими, ніж інші безпосередньо досліджені в судовому засіданні докази, які є достатньо вагомими для визнання особи винуватою, і лише об`єктивно та органічно доповнюють останні у їх сукупності. Сам ОСОБА_3 в апеляційному суді також не заперечив наявності двох свідків при його спілкуванні з працівниками поліції, що також убачається з відеозапису подій.

Не може апеляційний суд погодитися із показаннями свідка ОСОБА_6 про те, що він вважав, що протокол про адміністративне правопорушення складається щодо ОСОБА_3 за керування мопедом без відповідних документів, а письмові пояснення не зміг прочитати, оскільки був без окулярів, так як ці показання повністю спростовуються доказами у справі, зокрема відеозаписом події, згідно якого свідок повідомив, що він підписує, що «вони відмовилися», а поліцейський коротко роз`яснив усім присутнім зміст пояснень перед їх підписанням цим свідком.

Доводи апеляційної скарги про походження відеозаписів, їх не безперервність, що може бути монтажем, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки на долученому до матеріалів справи відеозаписі зафіксовані всі суттєві обставини події.

Не може погодитись апеляційний суд і з доводами апеляційної скарги про не забезпечення поліцейськими прав ОСОБА_3 , оскільки вони не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного розгляді. При цьому апеляційний суд ураховує, що ОСОБА_3 залишив місце зупинки т/з до завершення складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Що стосується тверджень сторони захисту про упередженість свідка ОСОБА_5 , то вони також задоволенню не підлягають, оскільки свідок може бути запрошений працівником поліції. При цьому згідно відеозапису свідок хоч і прибув на місце події на прохання невстановлених поліцейських, останньому не було відомо, яка подія трапилась, а поліцейські не очікували його прибуття. ОСОБА_3 так і не зміг пояснити в судовому засіданні, у чому саме виявилася упередженість свідка, який лише підтвердив факт відмови водія пройти огляд на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що не заперечувалося ОСОБА_3 .

Доводи сторони захисту про допущення поліцейським порушень при складанні протоколу також задоволенню не підлягають, оскільки спростовуються фактичними обставинами справи. Зокрема, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за це правопорушення; прізвища, адреси свідків, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи (ст. 256 КУпАП).

Відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП, крім іншого, настає за відмову особи, яка керує т/з, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, а тому і поліцейським спочатку, і суддею суду першої інстанції у подальшому цілком вірно установлені як факт керування т/з особою із ознаками сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота), так і факт відмови цієї особи від проходження огляду щодо стану алкогольного сп`яніння в присутності 2-х свідків. Оскільки зазначена норма матеріального закону є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні обов`язки учасників дорожнього руху, у тому числі осіб, які керують т/з, і встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, то у протоколі та у постанові присутнє посилання на порушення ОСОБА_3 вимог п. 2.5 ПДР, згідно яких водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану сп`яніння.

У свою чергу порядок проходження огляду на стан сп`яніння, про який йдеться мова, закріплений у ст. 266 КУпАП, розділі Х «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» (затверджена наказом МВС 07.11.2015 № 1395, зареєстрована в МЮ 10.11.2015 № 1408/27853), розділах І-ІІІ «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» (затверджена спільним наказом МВС та МОЗ 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрована в МЮ 11.11.2015 за № 1413/27858) і «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» (затверджений постановою КМ 17.12.2008 № 1103, з послідуючими змінами) і являє собою процедуру направлення водіїв т/з для проведення огляду з метою виявлення зазначеного стану і безпосередньо проведення такого огляду.

Згідно визначеної процедури огляд водія, зокрема на стан алкогольного сп`яніння, проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки т/з із використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції, у присутності 2-х свідків; 2) у відповідному закладі охорони здоров`я (в тому числі у разі незгоди водія на проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами), не пізніше 2-х годин з моменту встановлення підстав для його здійснення в присутності поліцейського.

Таким чином, ОСОБА_3 , щодо якого були об`єктивні підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, повинен був пройти відповідний огляд на стан сп`яніння, тому вимога поліцейського є законною і обґрунтованою, так як «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02), у зв`язку з чим апеляційний суд вважає, що працівником поліції при складанні стосовно ОСОБА_3 протоколу про адміністративне правопорушення дотримані в повному обсязі усі вимоги процесуальних норм, права та законні інтереси останнього, а апеляційна скарга з цього приводу є необґрунтованою.

Є необґрунтованими і доводи апеляційної скарги щодо відсутності технічного засобу Alcotest 6810 у державному реєстрі, так як підставою для експлуатації ЗВТ є сертифікат перевірки його типу, відомості про який внесені до Реєстру, що відповідає вимогам закону, який безпосередньо регулює відносини, що виникають у процесі провадження метрологічної діяльності. При цьому ОСОБА_3 притягається до відповідальність за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння, оскільки відмовився від проходження такого огляду не тільки за допомого будь-якого приладу, а й в закладі охорони здоров`я.

Суддя суду першої інстанції не вийшов за межі зазначених у протоколі обставин, розглянувши справу на підставі наданих сторонами (у тому числі й уповноваженою особою національної поліції, яка склала протокол про адміністративне правопорушення ч. 2 ст. 251, ст. 255 КУпАП) та досліджених у судовому засіданні доказів, достатніх у своїй сукупності і взаємозв`язку для доведення вини ОСОБА_3 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. При розгляді справи в повному обсязі дотримані положення ст. 268, 279, 280 КУпАП, постанова судді є законною, обґрунтованою і належним чином вмотивованою, тому вона підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Постанову судді Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 11.06.2020 відносно ОСОБА_7 залишити без змін, а його апеляційну скаргу на цю постанову без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.