Справа №: 700/337/20
Провадження № 3/700/125/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 червня 2020 року смт.Лисянка

Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Яценко Г.М, розглянувши матеріали, які надійшли з Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , священнослужителя «Свято-Михайлівського Храму» смт.Лисянка, до адміністративної відповідальності не притягувався, у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.44-3 Кодексу України «Про адміністративні правопорушення»,

УСТАНОВИВ:

До Лисянського районного суду Черкаської області з Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області 23.04.2020 року надійшли адміністративні матеріали щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 21.04.2020 року серії ГП №018470, ОСОБА_1 , будучи священнослужителем «Свято-Михайлівського Храму» смт.Лисянка, у період часу з 22:00 год 18.04.2020 року по 04:00 год 19.04.2020 року, організував та провів масовий захід у приміщенні «Свято-Михайлівського Храму» в смт.Лисянка за адресою: вул.Санаторна, смт.Лисянка, Черкаської області, а саме церковний обряд з нагоди свята Пасха, під час якого у приміщенні церкви одночасно перебувало більше 10 громадян, зокрема 40 осіб. Своїми діями ОСОБА_1 порушив пп.7 п.2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та п.1.2 протоколу засідання комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Лисянської РДА Черкаської області від 14.04.2020 року №17.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.04.2020 року серії ГП №018469, 18.04.2020 року у період часу з 08:10 год по 09:00 год 19.04.2020 року ОСОБА_1 , будучи священнослужителем «Свято-Михайлівського Храму» смт.Лисянка, за адресою: вул.Санаторна, смт.Лисянка, Черкаської області, проводив богослужіння, чим порушив пп.7 п.2 Постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СOVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2». Під час богослужіння ОСОБА_1 допустив перебування у приміщенні церкви громадян, у кількості понад 10 осіб, які знаходилися у храмі без засобів індивідуального захисту, чим порушив пп.1 п.2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої распіраторної хвороби СOVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

Згідно ч.2 ст. 36 КУпАП передбачено, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Постановою Лисянського районного суду Черкаської області від 26.06.2020 року справи №700/337/20 та №700/339/20, відносно ОСОБА_1 було об`єднано в одне провадження.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, та не повідомив про причини неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Бесараб В.М. у судове засідання не з`явився, через канцелярію Лисянського районного суду Черкаської області подав заяву про розгляд справи без його участі.

Свідок ОСОБА_2 у судовому засіданні пояснив, що 21.04.2020 року, у приміщенні «Свято-Михайлівського Храму» в смт.Лисянка, за адресою: вул.Санаторна, смт.Лисянка, Черкаської області, під час церковного обряду з нагоди свята «Пасха», не перебувало більше десяти осіб.

Свідок ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився та не повідомив про причини неявки, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Вислухавши свідка, розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.44-3 КУпАП, необхідно закрити у зв`язку із відсутністю у діях особи щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення, складу адміністративного правопорушення, виходячи із наступного.

Згідно ст.1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до абз. 1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частинами 1-3 ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 278 КУпАП передбачено, що під час підготовки до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя повинен перевірити:

1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи;

2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення;

3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду;

4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали;

5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно дост. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст.44-3КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

Так, Постановою КМУ від 11.03.2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлений з 12.03.2020 року до 24.04.2020 року на усій території України карантин та заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 24 квітня 2020 року проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, у яких бере участь понад 10 осіб, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування. Даний підпункт 2 пункту 2 Постанови із змінами, внесеними згідно з Постановою КМУ №239 від 25.03.2020 року.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

У матеріалах об`єднаної справи про адміністративне правопорушення міститься два відеозаписи від 21.04.2020 року.

Однак, інформація на відеодиску доданому до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.04.2020 року серії ГП №018470 відсутня, про що складено довідку Лисянського районного суду Черкаської області.

З відеодиску доданому до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.04.2020 року серії ГП №018469 вбачається, що відеозапис не проводився безперервно, а є корегованим та складається із двох частин.

Крім того, із відео не вбачається, що у приміщенні перебувало більше десяти осіб.

Враховуючи вищевикладене, відеозапис із нагрудної камери працівника поліції від 21.04.2020 року, доданий до протоколу про адміністративне правопорушення від 21.04.2020 року серії ГП №018469, не приймається судом до уваги, як належний та допустимий доказ.

Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які відомості, щодо особи, яка є настоятелем церкви, відсутні докази того, що ОСОБА_1 є головою релігійної громади, якій надано право користування даним храмом, що дане приміщення є храмом, що дана релігійна громада зареєстрована, як релігійна громада в ЄДРПОУ, також не надано жодних доказів, які б підтверджували статус даної релігійної організації.

Свідки у протоколі про адміністративне правопорушення від 21.04.2020 року серії ГП №018469 відсутні. Будь-яких інших доказів, які б підтверджували факт проведення ОСОБА_1 масового релігійного заходу у церкві не надано.

Свідок ОСОБА_2 , вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення від 21.04.2020 року серії ГП №018470, суду пояснив, що 21.04.2020 року, у приміщенні «Свято-Михайлівського Храму» в смт.Лисянка, за адресою: вул.Санаторна, смт.Лисянка, Черкаської області, під час церковного обряду з нагоди свята «Пасха», не перебувало більше десяти осіб.

Стаття 44-3КУпАП передбачає відповідальність фізичних осіб та посадових осіб за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9 Конституції Українита ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

01.07.1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, суть якого викладена у протоколах про адміністративне правопорушення. Оскільки, при розгляді справи не встановлено фактичних даних на спростування доводів особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, а при складанні протоколів про адміністративне правопорушення працівниками поліції не було долучено будь-яких інших доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення. Беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений у ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст.247 п.1 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 1,44-3, 247, 251, 252, 278, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.8, 9, 62 Конституції України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Справу №700/337/20 (провадження №3/700/125/20) про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення провадженням закрити, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду на протязі десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя Г.М.Яценко