П О С Т А Н О В А

Іменем України

29.07.2020 м.Львів

Суддя Франківського районного суду м.Львова Марків Ю.С., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , громадянина Азербайджану, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1

за ст.124КУпАП

в с т а н о в и в:

У провадженні суду перебувають адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії БР №073889, 19.05.2020 року о 00 год. 08 хв., ОСОБА_2 , керував транспортним засобом DACIA LOGAN, д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на припаркований автомобіль DODGE CHALLENGER SXT, номер кузова НОМЕР_2 , внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження та були завдані матеріальні збитки.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст.124 КУпАП.

ОСОБА_2 вину у скоєнні правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП не визнав.Пояснив, що в ніч з 18.05.2020 на 19.05.2020 по вул.Квітневій у м.Львові його зупинили працівники патрульної поліції і повідомили, що він скоїв ДТП по вул. Ген.Чупринки у м.Львові. При огляді працівниками поліції його автомобіля, жодних пошкоджень на ньому не було виявлено. Додатково зазначив, що вулицею, де був припаркований автомобіль DODGE CHALLENGER SXT відбувається постійний рух транспорту.

Суд, заслухавши думку ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до п. 1.4 ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці правила.

Будь-яка розбіжність із положенням ПДР, відхилення від їх вимог може порушити встановлений порядок дорожнього руху і створити загрозу для його безпеки, бо в цих випадках інші учасники дорожнього руху будуть діяти відповідно до правил і розраховувати на взаємне дотримання їх будь-якою іншою особою.

Відповідно до п. 1.5 ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити підрозділ міліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до ст. 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє: чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність, чи накладено стягнення в межах, встановлених законодавчим актом.

У відповідності до вимог ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 254, 257 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є процесуальним документом, на підставі якого здійснюється розгляд справи про адміністративне правопорушення, при цьому, протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до ст. 251 КУпАП, є доказом вчинення адміністративного правопорушення.

У відповідності до вимог ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

В рішенні від 21 липня 2011 року у справі «Коробов проти України, Європейський суд з прав людини зазначив, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом» Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Вивчивши представлені на розгляд адміністративні матеріали, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вина його доведена зібраними по справі матеріалами, а саме:протоколом про адміністративне правопорушення серії БР №073889 від 19.05.2020; схемою місця ДТП; поясненнями потерпілого ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності та застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення, у дусі точного і неухильного додержання Конституції, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Зокрема, судом встановлено, що адміністративне правопорушення, вчинене ОСОБА_2 з необережності, вину у вчиненому визнав, розкаявся, що є обставиною, яка пом`якшує відповідальність, а також відсутність відомостей про притягнення його раніше до адміністративної відповідальності. Таким чином, суд дійшов висновку, що останнього можливо звільнити від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням при малозначності вчиненого. Застосування такого виховного заходу як усне зауваження в даному випадку буде достатнім для досягнення виховного впливу та запобігання вчинення нових правопорушень.

Згідно ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.

Враховуючи, що судом рішення про накладення адміністративного стягнення не приймалося, підстави для стягнення з ОСОБА_1 судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.22, 40-1, 245, 283, 284 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в:

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП за малозначністю, обмежившись усним зауваженням.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Постанову може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Франківський районний суд м. Львова протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Марків Ю.С.