ПОСТАНОВА

іменем України

11 вересня 2020 рокуСправа №451/965/20
Провадження № 3/451/658/20

Суддя Радехівського районного суду Львівської області Семенишин О.З., розглянувши матеріали, які надійшли з Радехівського ВП Червоноградського ВП ГУНП у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,ІПН НОМЕР_1 , громадянина України, непрацюючого, з середньою освітою, неодруженого, не інвалід, проживаючого в АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягався,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а :

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що ОСОБА_1 , 21.06.2020 року, о 21 год. 00 хв., на автодорозі Т-14-10 в смт.Лопатин, перехрестя Берестечко Буськ, керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від продуття алкотестеру Драгер в присутності двох свідків відмовився, пройти медичний огляд в Радехівській ЦРЛ також відмовився.

На підтвердження вини ОСОБА_1 суду подано : протокол, серії ОБ №029087 від 21.06.2020 року з якого вбачається, що ОСОБА_1 , 21.06.2020 року, о 21 год. 00 хв., на автодорозі Т-14-10 смт. Лопатин, перехрестя Берестечко Буськ, керував автомобілем ВАЗ 2105 д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від продуття алкотестеру Драгер в присутності двох свідків відмовився, пройти медичний огляд в Радехівській ЦРЛ також відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1); акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів з якого вбачається, що від огляду у зв`язку з виявленими явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, за допомогою алкотестера ``Драгер`` в присутності двох свідків, ОСОБА_1 - відмовився (а.с.2); - із письмове пояснення ОСОБА_2 від 21.06.2020 року з якого вбачається, що остання цього дня, близько 21 год. 15 хв. була запрошена працівниками поліції бути присутньою на автодорозі поблизу смт. Лопатин, перехрестя Берестечко Буськ, при огляді на стан алкогольного сп`яніння громадянина ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Також, ОСОБА_2 , вказує, що ОСОБА_1 відмовився в її присутності пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера ``Драгер`` та в Радехівській ЦРЛ (а.с.6); письмове пояснення ОСОБА_3 від 21.06.2020 року вбачається, що останній цього дня, близько 21 год 15 хв. був запрошений працівниками поліції бути присутнім, на автодорозі поблизу смт. Лопатин, перехрестя Берестечко Буськ, при огляді на стан алкогольного сп`яніння водія ОСОБА_1 , який мав явні ознаки алкогольного сп`яніння, такі як запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. ОСОБА_3 вказує, що водій відмовився в його присутності пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою алкотестера ``Драгер`` та в Радехівській ЦРЛ (а.с.6); копвю постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАА №166551 від 21.06.2020 року, з якої вбачається, що ОСОБА_1 було притягнуто до відповідальності за адміністративне правопорушення за ч.2 ст. 122 КУпАП (а.с.4); - диск з відеозаписом, яким підтверджується, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в медичному закладі (а.с.7).

В судовому засіданні ОСОБА_1 підтримав письмове клопотання, яке просив задовольинити.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.130 КУпАП, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає, що особа не має права керувати транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передавати керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмовитися від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Отже, із протоколу, серії ОБ №029087 від 21.06.2020 року вбачається, що об`єктивну сторону правопорушень, за вчинення якого ОСОБА_1 просять притягнути до адміністративної відповідальності, є керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до вимог ст.251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків..., а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Відповідно до ст, 247 КупАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате піддягає закриттю за таких обставин:1) відсутність події і складу адміністративного правопорушення; 2)недосягнення особою на момент вчинення адміністративного правопорушення шістнадцятирічного віку; 3) неосудність особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність; 4) вчинення дії особою в стані крайньої необхідності або необхідної оборони; 5) видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; 6) скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; 7) закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу; 8) наявність по тому самому факту щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, постанови компетентного органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, або нескасованої постанови про закриття справи про адміністративне правопорушення, а також повідомлення про підозру особі у кримінальному провадженні по даному факту; 9) смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Склад правопорушення наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу загалом.

Відповідно до вимог пункту 2.5 Правил дорожнього рух, затверджених постановою Кабінету Міністрів України за № 1306 від 10 жовтня 2001 року, водій на вимогу працівника міліції повинен пройти в установленому порядку огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.9"а"ПДР України).

Статтею 266 КУпАП передбачено зокрема, що направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп"яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до п. 7 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 передбачено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Згідно п. 6-8 Порядку затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103, водій, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія в закладі охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.9 розділу ІІ Інструкції, саме на поліцейських покладено обов`язок забезпечити доставку водіїв до закладу охорони здоров`я для проведення огляду.

В матеріалах справи відсутні докази того, що працівники поліції проводили огляд на стан алкогольного сп"яніння в закладі охорони здоров`я,

Ухилення осіб, які керують транспортними засобами, від проходження медичного огляду є порушенням п. 2.5 Правил доржньго руху, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У відповідності до вимогст.266 ч.1-5 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З врахуванням наведеного, суд робить висновки про те, що працівник поліції, фіксуючи адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 діяв з порушенням ст.266 КУпАП, постанови КМУ від 17 грудня 2008 року №1103 «Про порядок направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду за метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу на швидкість реакції» та в матеріалах справи відсутні докази про відсторонення від керування ОСОБА_1 , якщо він таки перебував у стані сп`яніння, про передачу транспортного засобу іншій особі, або вилучення автомобіля на майданчик тимчасового зберігання, як і відсутні докази до про доставлення його до медичного закладу, отримання відповідного направлення на огляд та відповідно отримання відмови, як це передбачено ст.266 КУпАП.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 р. №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні і процедура притягнення до неї грунтується на конституційних принципах та правових презумціях, в тому числі і закріпленій у ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення та правосуддя.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

Оцінивши усі наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд приходить до висновку що в судовому засіданні не знайшло підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

У відповідності до п.3 ч.1 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення орган, орган (посадова особа) виносить постанову про закриття справи у випадку відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 9, 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення через Радехівський районний суд Львівської області.

СуддяСеменишин О. З.