Справа № 306/118/20
Закарпатський апеляційний суд
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.07.2020 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Феєра І. С., розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Ужгороді справу про адміністративне правопорушення 33/4806/344/20 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 18. 02. 2020.

Цією постановою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканець АДРЕСА_1 , українець, громадянин України, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 01 (один) рік.

Стягнуто із ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 216332 від 15. 01. 2020 та постанови судді від 18. 02. 2020 вбачається, що 15. 01. 2020 біля 18 год. ОСОБА_1 , в с. Неліпино по вул. Головній, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив порушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує на те, що постанова судді є незаконною. Посилається на те, що викладені в постанові висновки не ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, яким суд дав невірну оцінку. Так, вважає, що медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 9. 11. 2015. Зокрема: зазначеною Інструкцією (п. 6 Розділу І) закріплено різні процедури проведення огляду на стан сп`яніння поліцейським на місці зупинки та лікарем закладу охорони здоров`я. Всупереч п. п. 10, 12 розділу ІІІ вищевказаної Інструкції лікарем Свалявської ЦРЛ було зроблено висновок про його стан не на підставі лабораторних досліджень біологічних зразків (сечі, слини, крові), а за допомогою приладу Алкофор 105, який до того ж не відноситься до спеціальних технічних засобів, визначених МОЗ та Держпромспоживстандартом. Тому отримані у такий спосіб результати медичного огляду не можна визнавати допустимими доказами перебування особи у стані алкогольного сп`яніння. Також звертає увагу на

-2-

невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому відсутні відомості про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння і на підставі яких даних такий його стан був підтверджений. Крім того, вказує і на те, що до матеріалів справи не додано акту медичного огляду та роздруківки приладу Алькофор 105, які стали підставою для висновку його перебування в стані алкогольного сп`яніння. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити.

Будучи неодноразово належними чином повідомленим про день, час та місце розгляду апеляційної скарги, ОСОБА_1 на розгляд справи щодо нього не з`явився. Останній рухом справи не цікавився, судову кореспонденцію отримував, до суду в черговий раз не з`явився, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляв, а тому враховуючи вимоги закону про розгляд справи в розумні строки, передбачені ч. 4 ст. 294 КУпАП, а також рішення Європейського суду з прав людини «Юніон Аліментаріа проти Іспанії » від 07. 07. 1989 про те, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процессу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було знівельовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи, а тому апеляційний суд вважає за необхідне розглянути справу за відсутності ОСОБА_1 , що не може розцінюватись як порушення його прав, передбачених ст. 268 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення та наведені доводи, викладені в апеляційній скарзі, дослідивши зібрані по справі докази, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, з таких підстав.

За змістом ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 280 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці вимоги закону судом першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 належним чином дотримані.

Протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18№ 216332 від 15. 01. 2020 вбачається, що 15. 01. 2020 біля 18 год. ОСОБА_1 , в с. Неліпино по вул. Головній, керував транспортним засобом марки «ВАЗ 21011», номерний знак НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Зазначеними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

З висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15. 01. 2020, складеного лікарем Свалявської ЦРЛ Куруц І.І. вбачається, що направлений інспектором поліції Тарковичем М. М. 15. 01. 2020 на огляд ОСОБА_1 , перебуває в стані алкогольного сп`яніння з результатом проміле - 0,76 %. (а. с. 2).

З рапортів інспекторів Цолігана Р.В. та Тарковича М.М. вбачається, що ними у період часу з 08 год. - 15. 01. 2020 по 08 год. - 16. 01. 2020 на вул. Головній у с. Неліпино, Свалявського району було зупинено автомобіль марки ВАЗ 21011, номерний знак НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , на якому не працювали задні габаритні вогні.

-3-

Під час перевірки документів у ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння - різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірних покривів обличчя. ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння. Огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проводився у лікаря-нарколога, і в результаті даного огляду встановлено, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, після чого, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.3-4).

Вищенаведені докази, які є належними й допустимими, зібрані відповідно до вимог КУпАП, оскільки порушень при їх збиранні в ході розгляду справи апеляційним судом не виявлено, у своїй сукупності підтверджують порушення ОСОБА_1 вимог, передбачених п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України, та його винуватість у вчиненні передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення.

Під час розгляду справи апеляційним судом не встановлено яких-небудь даних, які би давали підстави вважати, що інспектори Цоліган Р.В. та Таркович М.М. були упередженими при направленні ОСОБА_1 на проходження медичного огляду на стан сп`яніння та складанні щодо останнього протоколу за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, що в них були підстави для фальсифікації протоколу чи обмови ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, - у підтвердження таких даних відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано до апеляційної скарги.

Під час апеляційного розгляду не встановлено даних і про те, що в лікаря Свалявської ЦРЛ Куруц І.І. , яка проводила огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння та склала висновок про його перебування у стані алкогольного сп`яніння, були підстави для фальсифікації Висновку щодо результатів медичного огляду щодо ОСОБА_1 та обмови останнього в перебуванні у стані алкогольного сп`яніння, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх не додано й до апеляційної скарги.

У матеріалах справи про адміністративне правопорушення також відсутні будь-які дані, які би свідчили про зацікавленість інспекторів Цолігана Р.В. та Тарковича М.М. , а також лікаря Куруц І.І. у результатах розгляду справи, - у підтвердження таких даних також відсутні які-небудь належні докази як у матеріалах справи, так їх і не додано й до апеляційної скарги.

Тому, апеляційний суд приходить до висновку, що вищевказані інспектори та лікар діяли в межах наданих їм повноважень.

Доводи апеляційної скарги про те, що викладені в постанові висновки не ґрунтуються на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, яким суд дав невірну оцінку, апеляційний суд із урахуванням наведеного вище, відхиляє як такі, що не знайшли свого підтвердження в ході розгляду апеляційної скарги.

Доводи апеляційної скарги про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки лікарем Свалявської ЦРЛ було визначено стан його алкогольного сп`яніння несертифікованим приладом Алкотестер Алкофор 105, апеляційний суд відхиляє у зв`язку з необґрунтованістю та відсутністю будь-яких доказів на їх підтвердження.

Твердження апеляційної скарги про відсутність альтернативних досліджень, які б підтверджували факт алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки лікарем було проведено обстеження, у тому числі і за допомогою спеціального вимірювального приладу, тому додаткових досліджень для визначення стану алкогольного сп`яніння лікарю не потребувалось. Більш того, згідно п. п.7,14 Розділу ІІІ Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного,

-3-

наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» обов`язковим є проведення лабораторних досліджень на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини, або якщо водій - учасник дорожнього руху внаслідок ДТП перебуває у несвідомому стані або з тяжкими травмами, обов`язково проводиться дослідження біологічного середовища або крові на вміст алкоголю, наркотичних чи психотропних речовин у закладах охорони здоров`я, куди він доставлений.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про невідповідність протоколу про адміністративне правопорушення вимогам ст. 256 КУпАП, через не зазначення у ньому відомостей про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння і на підставі яких даних такий його стан був підтверджений, апеляційний суд відхиляє, оскільки протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 216334 від 15. 01. 2020 складено у відповідності до вимог, встановлених ст. 256 КУпАП, уповноваженим на такі дії працівником поліції, у спосіб, з підстав та з дотриманням порядку, встановлених законом.

На які-небудь інші доводи, які би давали підстави для скасування чи зміни судового рішення в апеляційній скарзі не вказується й під час перевірки справи в апеляційному суді такі не встановлені.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що суддею місцевого суду ОСОБА_1 обґрунтовано визнаний винним у порушенні вимог, передбачених пунктом 2.9 «а» Правил дорожнього руху України та скоєнні, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративного правопорушення; що адміністративне стягнення накладено на нього в межах санкції вищевказаної статті, у зв`язку із чим, є таким, що відповідає як характеру та ступеню адміністративного правопорушення, так і особі правопорушника, а також передбаченій ст. 23 КУпАП меті адміністративного стягнення.

Тому, на переконання апеляційного суду, оскаржувана постанова, як законна та обґрунтована, підлягає залишенню без змін, а подана ОСОБА_1 апеляційна скарга без задоволення.

При прийнятті рішення враховуються положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що стороною захисту не було надано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та могли б слугувати підставами для скасування чи зміни оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Свалявського районного суду Закарпатської області від 18. 02. 2020 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП без змін.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя