Справа № 263/3690/20
Провадження № 3/263/1484/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області Шевченко Ольга Анатоліївна, розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої реалізатором., зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , за ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Жовтневого районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов протокол про адміністративне правопорушення АПР18 №733151 від 19.03.2020 року, згідно якого 19.03.2020 о 12:05 год. у м. Маріуполі Донецької області ОСОБА_1 ,знаходячись за адресою м. Маріуполь по вул. Казанцева 17, будучи реалізатором у магазині не припинила роботу закладу та здійснювала роботу прийом відвідувачів, чим порушила вимоги п.п.3,п.2 вимоги КМУ№211 від 11.03.2020 та розпоряджень міського голови від 17.03.2020 №75, чим скоїла адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Представник правопорушника ОСОБА_2 ,діючого на підставі ордеру про надання правових послуг від 05.05.2020 року, надав заперечення на протокол про адміністративне правопорушення Так, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено про те, що 19.03.2020 року о 12 годині 05 хвилин гр. ОСОБА_1 знаходилася за адресою: м.Маріуполь, вул. Казанцева, 17, будучи реалізатором у магазині не припинила роботу закладу та здійснювала роботу прийом відвідувачів, тоді як в рапорті чергового Центрального ВП ОСОБА_3 про реєстрацію цієї події в журналі СО, дата скоєння правопорушення зазначена та ж 19.03.2020 року, але час зазначено зовсім інший - 17:59:00, що не відповідає тому часу який зазначено в протоколі. В рапорті помічника ДОП капрала поліції ОСОБА_4 .В зазначено про те, що нею виявлено факт здійснення діяльності в магазині реалізатором ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 , 19.03.2020р. о 12 годині 05 хвилин. Наданий в якості доказу до протоколу про адміністративне правопорушення рапорт посадової особи, яка сама ж склала цей протокол, не передбачено діючим законодавством та відомчими інструкціями, оскільки такий рапорт є упередженим щодо особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та як доказ є нікчемним. До всього необхідно зазначити про те, що особа яка склала протокол не зазначила на підставі чого нею зроблено висновок про те. що ОСОБА_1 є реалізатором в магазині. Аналіз зображення що мається на фото, наданого до протоколу ніякого доказу про скоєння інкримінованого правопорушення не надає. Пояснення гр.гр. ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення як поняті про те, що невідома жінка здійснювала продаж в магазині тканин, не може бути використано як доказ, оскільки невідомо щодо якої особи вони були надані.

Таким чином, жодного доказу скоєння гр. ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП немає ні в протоколі, ні в документах долучених до нього.

Гр. ОСОБА_1 не є реалізатором або іншою особою, яка має будь-яке відношення до роботи магазину тканин, розташованому в м.Маріуполі по вул. Казанцева. 17, виходячи з наступного.

Відповідно до Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань № від 25.05.2020 року, в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань щодо гр. ОСОБА_1 записів не знайдено.

Трудовий договір на роботу в магазині Тканини, що знаходиться в АДРЕСА_2 , укладено між ФОП ОСОБА_7 та ОСОБА_8 02.02.2015 року, копія якого додається. Згідно відомостей, що маються у таблиці 6 звіту про нарахування заробітної плати у березні 2020 року, яка надана до органу ДПС у Донецькій області, ФОП ОСОБА_7 у березні 2020 року виплачувала з/п працівнику ОСОБА_8

19.03.2020року ОСОБА_1 зі своєю знайомою ОСОБА_9 , яка є мамою ОСОБА_8 , що працює в магазині тканини продавцем, на прохання останньої прийшли в будівлю АДРЕСА_2 . Вхідні двері в магазин тканини були закриті та на дверях висіла вивіска «ЗАКРИТО».

Магазин не працював і це було видно по напису на дверях. Відвідувачів в магазині не було. ОСОБА_9 зателефонувала своїй дочці ОСОБА_8 , яка знаходилася в приміщенні і збирала особисті речі. Коли ОСОБА_1 та ОСОБА_9 зайшли до приміщення в захисних масках і стояли посередині приміщення, до приміщення магазину без отримання дозволу зайшов працівник поліції, якому повідомили про те, що магазин не працює. Працівник поліціє на слова не реагував та звинуватив ОСОБА_1 у порушенні правил карантину та обслуговуванні покупців. Пояснення ОСОБА_1 про те, що вона не має жодного відношення до роботи магазину і прийшла рабом з знайомою до її дочки, працівник поліції до уваги не прийняв, склав протокол щодо ОСОБА_1 . Ніхто не встановлював особу, яка є власником магазину та використовує його для здійснення господарської діяльності

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення посадовою особою Центрального відділу поліції було грубо порушено право на захист ОСОБА_1 , оскільки посадова особа не роз`яснила її права та обов`язки при складанні протоколу.

До протоколу про адміністративне правопорушення додано наступні матеріали: рапорт поліцейського, пояснення, фото з зображенням ОСОБА_1 .

Розглянувши вказані матеріали суддя приходить до наступного.

Стаття 443 КУпАП встановлює відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами і визначає відповідальність у вигляді штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне й об`єктивне з`ясування обставин справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Згідно ч.2 ст. 251 обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Однак, справа про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , не містить відомостей та належних доказів того, що ОСОБА_1 , 19.03.2020 року здійснювала реалізацію товарів під час карантину, оскільки не підтверджують та не спростовують факт скоєння адміністративного правопорушення, та рапорт співробітника поліції від 19.03.2020 року фактично дублює відомості, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення АПР18№733151 від 19.03.2020 р.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі "Тейшейра де Кастор проти Португалії" від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі "Шабельник проти України" від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

Також ЄСПЛ неодноразово наголошував, зокрема, в рішеннях у справах "Гурепка проти України (N2)" від 08 квітня 2010 року, "Лучанінов проти України" від 09 червня 2011 року на необхідність суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної). Основними засадами судочинства, визначеними ст.129 Конституції України, є, крім інших, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

За таких обставин, під час розгляду судом справи про адмінінстративне правопорушення не доведено, що в діях ОСОБА_1 , є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3КУпАП. Суд не може ухвалювати рішення на припущеннях.

Згідно п. 1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю складу та події адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 , складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ст.44-3, п.1 ст.247, ст.283, ч.1 п.3 ст.284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга може бути подана до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення даної постанови.

Суддя О.А.Шевченко