П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 348/907/20

20 липня 2020 року м. Надвірна

Суддя Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області Грещук Р.П., розглянувши матеріали, які надійшли від Галицького ВП Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , одруженого, на утриманні нікого не має, з повною загальною середньою освітою, непрацюючого, раніше до адміністративної відповідальності не притягався, українця, громадянина України,

за вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

12.06.2020 року на розгляд Надвірнянського районного суду Івано-Франківської області надійшли адміністративні матеріали справи відносно ОСОБА_1 щодо вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №233557 від 29.05.2020 року вбачається, що 29.05.2020 року близько 19 год 57 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «MAZDA CX-5», реєстраційний номер НОМЕР_1 , на автодорозі Н-09 Мукачево-Львів 347 км та рухаючись в бік м. Галич, виїхав на залізничний переїзд при увімкненому заборонному (червоному) сигналі світлофора та коли шлагбаум був опущений. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 20.5 б,в Правил дорожнього руху України.

Згідно п. 20.5 б,в Правил дорожнього руху України затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 рух через переїзд забороняється, якщо: шлагбаум опущений або почав опускатися; увімкнено заборонний сигнал світлофора чи звуковий сигнал незалежно від наявності та положення шлагбаума.

Допитаний в судовому засіданні в якості особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 винним себе у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 123 КУпАП не визнав та повністю заперечив свою винуватість у вчиненні зазначеного правопорушення.

Суду пояснив, що дійсно він, 29.05.2020 року близько 19 год 57 хв в м. Галич Івано-Франківської області проїжджав залізничний переїзд, однак заборонений червоний сигнал світлофора при цьому був вимкнутий. Зазначає, що в цей момент вказаний залізничний переїзд проїжджало ще декілька автомобілів з реєстраційними номерами Львівської області, однак працівники поліції чомусь зупинили саме його автомобіль з Івано-Франківськими реєстраційними номерами. Також зазначив, що працівники поліції не відібрали в нього пояснення, не надали йому для огляду відео фіксацію вказаного правопорушення.

Вважає, що протокол про адміністративне правопорушення складений відносно нього поліцейським СРПП Галицького ВП сержантом поліції Головчаком О.В. безпідставно, оскільки ПДР він не порушував.

Завданням судді при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст.245 КУпАП, є своєчасне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Виходячи з вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя, перевіривши матеріали адміністративної справи, вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

Судом встановлено, що у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №233557 від 29.05.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст. 123 КУпАП зазначено, що до протоколу додаються відео, пояснення водія та пояснення свідка, проте в матеріалах справи відео та пояснення водія відсутні.

Крім того, в судове засідання викликався поліцейський СРПП Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Головчак О.В., який виносив постанову про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та свідок ОСОБА_2 , пояснення якого долучено до матеріалів справи.

Однак в судове засідання, поліцейський СРПП Галицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області Головчак О.В. не з`явився з невідомих суду причин. Про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення, яке міститься в матеріалах справи.

Конверт про вручення рекомендованого повідомлення ОСОБА_2 повернувся з відмітною «інші причини: адресат відсутній».

Будь-яких інший доказів вини ОСОБА_1 суду надано не було.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Суд вказує, що у відповідності до положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише у тому разі, якщо її вину у вчиненні правопорушення буде доведено поза розумним сумнівом, на підставі належних та допустимих доказів із дотриманням встановленої законом процедури. Принцип «поза розумним сумнівом», сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282). У відповідності до цього рішення, доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцію, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

Відповідно до Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ч.3 ст. 62).

Даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, вважаю, що докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, у справі відсутні.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Постановою Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» звернено увагу судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності.

За змістом вище зазначених вимог закону висновки судді щодо оцінки доказів мають вказуватись у точних і категоричних судженнях, які виключали б сумніви з приводу достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.

Суддя оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю відповідно до вимог ст.ст.252, 280 КУпАП.

Постанова судді, згідно ст.283 КУпАП має ґрунтуватися на обставинах, установлених при розгляді справи, тобто на достатніх і незаперечних доказах.

У відповідності із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та в порядку, встановленому законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням наведених обставин та виходячи з положень статті 62 Конституції України про тлумачення усіх сумнівів щодо доведеності вини особи на її користь, суддя приходить до висновку, що у матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП, тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у даному випадку в його діях складу правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП.

Оскільки адміністративне стягнення на ОСОБА_1 не накладається, то судовий збір по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до приписів ст.40-1 КУпАП - не сплачується.

Керуючись ст.ст.123 ч.2, 221, 247 п.1, 283, 284, 285, 287 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.123 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу даного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Апеляційна скарга на постанову подається до Івано-Франківського апеляційного суду через Надвірнянський районний суд Івано-Франківської області.

Суддя Грещук Р.П.