Справа № 136/716/20
Провадження № 33/801/621/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Царапора О. П.
Доповідач: Шемета Т. М.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі судді Шемети Т. М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 07 липня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , -

встановив:

Постановою Немирівського районного суду Вінницької області від 07 липня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 гривень 40 копійок судового збору.

В постанові суду зазначено, що 28.04.2020 року о 03-10 год. на дорозі с. Зозів-с. Очеретня водій ОСОБА_1 керував трактором МТЗ 82 д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нечітка мова, нестійка хода, тремтіння рук. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України, свою вину у вчиненні порушення правил дорожнього руху не визнав.

Не погоджуючись із такою постановою суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 07 липня 2020 року, і закрити провадження у справі, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що порушено територіальну юрисдикцію розгляду справи, так як розгляд справи мав би відбутись в Погребищенському районному суді Вінницької області. Стверджує, що він не керував транспортним засобом і не відмовлявся від проходження медичного огляду.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 пояснив, що він перебував на полі та обробляв землю хімікатами, за кермом транспортного засобу не перебував. У звя`зку з неприязними стосунками свідок ОСОБА_2 , викликав до заявника поліцію. ОСОБА_1 та його представник адвокат Шеремет А. С. просили апеляційну скаргу задовольнити.

Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови суду в межах доводів апеляційної скарги суд приходить до наступних висновків.

Щодо доводів апеляційної скарги, про порушення територіальної юрисдикції розгляду справи про адміністративне правопорушення слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 276 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121 - 126, 127-1 - 129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

ОСОБА_1 проживає в с. Ульянівка Липовецького району Вінницької області, тому матеріали були направлені до Липовецького районного суду Вінницької області ( а. с. 1). Проте у зв`язку з неможливістю утворити склад суду постановою Вінницького апеляційного суду від 22 травня 2020 року ( а. с. 13) було визначено підсудність справи Немирівському районному суду Вінницької області, тому доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними.

Під час судового розгляду суд не надав належної оцінки доказам з точки зору наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Зокрема, суд зазначив, що склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП в діях ОСОБА_1 підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, як окремо, так і в сукупності, які не викликають у суду сумнівів, оскільки вони є логічними, послідовними та узгоджуються з матеріалами справи.

В даному випадку суд, зважуючи на те, що на доведення вини ОСОБА_1 наданий єдиний доказ - протокол про адміністративне правопорушення, відповідно, відсутні інші докази, з якими він міг би узгоджуватися. Також місцевий суд не звернув уваги, що в протоколі зазначено як додаток диск з відеозаписом, однак в матеріалах справи такий відсутній.

Вінницьким апеляційним судом витребувано у Липовецького ВП Немирівського ВП ГУНП у Вінницькій області диск з відеозаписом, який значиться як додаток до Протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 214613 від 28.04.2020 року, однак вказаний диск не надано.

В судовому засіданні призначеному на 20 серпня 2020 року свідок ОСОБА_3 підтвердив поясненн ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом та не відмовлявся від проходження медичного огляду. Він працював на полі коли ОСОБА_3 підвіз воду, то чув як приїхали працівники поліції і розмовляли з ОСОБА_1 , який казав неодноразово, що не відмовляється від проходження медичного огляду.

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_2 в судові зсідання, призначені на 21.08.2020 року та 17.09.2020 року не з`явились, хоча були належним чином повідомлені, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення з відміткою про отримання, наявні в матеріалах справи. Водночас Кодексом України про адміністративні правопорушення не передбачено право суду застосовувати до свідків заходи примусового приводу у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 7 КпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах, в тому числі, і закріпленої в статті 62 Конституції України презумпції невинності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. ст. 9, 245, КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Не зазначені підстави зупинки транспортного засобу в Протоколі про адміністративне правопорушення, відсутність диску з відеозаписом, який вказаний як додаток до Протоколу суперечливі пояснення свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_2 та доповнення в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 свідчать про те, що по справі не здобуто безсумнівних та достовірних доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (відмові від проходження огляду на стан сп`яніння).

Враховуючи викладене, постанова Немирівського районного суду Вінницької області від 07 липня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Немирівського районного суду Вінницької області від 07 липня 2020 року скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв?язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду Т. М. Шемета