Справа №: 700/288/20
Провадження № 3/700/119/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року смт.Лисянка

Суддя Лисянського районного суду Черкаської області Яценко Г.М., розглянувши матеріали, які надійшли від Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , не працюючого, до адміністративної відповідальності не притягувався, за ст. 173 Кодексу України Про адміністративні правопорушення,

УСТАНОВИВ:

Від Лисянського відділення поліції Звенигородського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області до Лисянського районного суду Черкаської області, 13.04.2020 року надійшли адміністративні матеріали, відносно громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про скоєння ним дій, які за ст. 173 КУпАП України кваліфікуються, як дрібне хуліганство.

У період з 21.05.2020 року по 30.05.2020 року процесуальні дії не здійснювалися, оскільки суддя Лисянського районного суду Черкаської області перебувала на лікарняному.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 03.03.2020 серії ГР №265621 ОСОБА_1 , 03.03.2020 року, близько 18:30 годині, у с.Бужанка, Лисянського району, Черкаської області на території магазину «Добриня», що розташований по вул. Центральній, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, висловлювався на адресу покупців у магазині нецензурними словами, на зауваження не реагував, чим вчинив адміністративне правопорушення передбачене ст.173 КупАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному правопорушенні не визнав.

Потерпілий ОСОБА_2 у судові засідання не з`являвся та не повідомляв про причини неявки, хоча повідомлявся про день, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку.

Свідок ОСОБА_3 надав через канцелярію суду письмові пояснення де зазначив, що обставини вказані у протоколі про адміністративне правопорушення від 03.03.2020 року серії ГР №265621 відносно ОСОБА_1 не відповідають дійсності, оскільки насправді ніякого конфлікту між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не було, ОСОБА_1 на території магазину «Добриня» нецензурними словами не висловлювався. Крім того, зазначив, що ОСОБА_2 перебував у стані алкогольного сп`яніння та вів себе непристойно.

Розглянувши матеріали справи, заяву свідка ОСОБА_3 , вислухавши особу, що притягується до адміністративної відповідальності, суд дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будьякі фактичні дані на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення в діяннях винної особи. Докази оцінюються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст. 173 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до положень ст.9 Конституції Українита ст.17 Закону України «Про міжнародні договори», від 22.12.1993 року, міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

01.07.1997 року Україна ратифікувала зазначену Конвенцію і Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського суду з прав людини, які стосуються тлумачення та застосування норм Конвенції.

Згідно з ч. 2 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, від 04.11.1950 року, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування п. 2 ст. 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI. представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже ст. 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу.

Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.

Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.

У своїй заяві свідок ОСОБА_3 повністю заперечив факти викладені у протоколі про адміністративне правопорушення від 03.03.2020 серії ГР №265621, потерпілий ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, та будь-яких пояснень у справі не надав.

Враховуючи наведене вище, наявний у матеріалах справи протокол про адміністративне правопорушення не є підтверджуючим доказом скоєння даного адміністративного правопорушення, оскільки не відповідає дійсним обставинам справи.

За таких обставин, встановлюючи, у відповідності до ст. 251 КУпАП, наявність чи відсутність адміністративного правопорушення у діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним у матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов висновку, що докази вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, у справі відсутні.

Таким чином, факт вчинення правопорушення ОСОБА_1 , відповідальність за яке передбачена ст. 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, не знайшов свого підтвердження у судовому засіданні, тому відповідно до змісту ст. 247 п. 1 КУпАП, провадження в даній справі необхідно закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.173, 247 п.1, 283-284 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 173 Кодексу України Про адміністративні правопорушення провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанову у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Черкаського апеляційного суду на протязі десяти днів, з дня винесення постанови.

Суддя Г.М.Яценко