П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 184/1657/20

Номер провадження 3/184/772/20

23 жовтня 2020 рокум. Покров

Суддя Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області Малашина Ю.Б., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Покровського ВП Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює водієм ТОВ «АВТОТРАНССЕРВІС», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

до відповідальності за вчинені адміністративні правопорушення, передбачені ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

24.09.2020 року о 16-20 год. водій ОСОБА_2 керуючи мікроавтобусом Мерседес-Спрінтер н/з НОМЕР_1 здійснював регулярні пасажирські перевезення за маршрутом «Миронівка-Покров-Нікополь» при цьому перевозив пасажирів в кількості 25 чоловік, що більше ніж передбачено технічною характеристикою транспортного засобу, чим порушив п.п.2 п. 11 постановою КМУ від 22.07.2020 р.. Дана подія зафіксована на службову бодікамеру №000095, чим вчинив правопорушення передбачене ст.. 44-3 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився та пояснив, що він працює водієм ТОВ «АВТОТРАНССЕРВІС», він їхав на мікроавтобусі «Мерседес-Спрінтер» по маршруту №152 «Покров-Нікополь». Виїхав з автовокзалу в м. Покров, в салоні було половина вільних місць. На зупинці «Телемайстерня» до салону зайшло 9 чоловік, які їхали до зупинки «Чортомлик». На зупинці «35 Мікрорайон» стояла мати з дитиною і дівчинка. Він їх підібрав, бо їм було дуже необхідно потрапити до лікарні. Проїхавши 200 метрів мікроавтобус зупинили працівники поліції. Просив суд суворо не наказувати, оскільки має трьох дітей та сплачує аліменти, отримує не велику заробітну плату про що надав довідку. Згідно наданої довідки ТОВ «АВТОТРАНССЕРВІС» ОСОБА_1 за період з 01.03.2020 р. по 31.08.2020р. без урахування аліментів становить 17 656,81 грн..

В судове засідання з`явився свідок ОСОБА_3 та пояснила, що водія ОСОБА_1 вона знає оскільки постійно забирає дитину з садочка та їздить на рейсі «Миронівка-Нікополь» о 16-10 год. з вокзалу м. Покров до зупинки «Чортомлик». У вересні, дати вона не пам`ятає, водій не хотів їх брати, але вона його просили їх взяти, оскільки у дитини була температура і їм потрібно було їхати до м. Нікополь у лікарню «Імпульс». На зупинці «Тополя» працівники поліції зупинили автобус. Водій вийшов з автобусу на вулицю. Працівники поліції заходили до салону транспортного засобу. Потім водій сів і поїхав далі.

Заслухавши покази свідка та дослідивши матеріали справи, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ВАБ №183054 від 24.09.2020 року, складений відносно ОСОБА_1 , рапорт Покровського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.09.2020р., рапорт начальника СРПП №1 Покровського ВП НВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24.09.2020р., письмові пояснення ОСОБА_1 , вважаю, що в діях ОСОБА_4 вбачається склад правопорушення, передбачений ст.. 44-3 КУпАП.

Зокрема, ст. 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Санкцію цієї статті передбачає за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто від 17000 грн. до 34000 грн.) і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (тобто від 17000 грн. до 34000 грн.).

Постановою КМ України від 22.07.2020 р. №641 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2» (у редакції, що діяла на момент вчинення правопорушення) установлено з 01.08.2020 р. до 31.12.2020 р. на території, у тому числі, Дніпропетровської області карантин. Відповідно до п.п.2 п.11 здійснення регулярних та нерегулярних перевезень пасажирів автомобільним транспортом, зокрема перевезень пасажирів на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, в електричному (трамвай, тролейбус), залізничному транспорті, у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, в кількості більшій, ніж кількість місць для сидіння, що передбачена технічною характеристикою транспортного засобу, визначена в реєстраційних документах на цей транспортний засіб. Перевізник несе відповідальність за забезпечення водіїв засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, та здійснює контроль за використанням засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок пасажирами під час перевезення, у тому числі виготовлених самостійно.

Водночас, адміністративне стягнення застосовується з метою виховання особи, що вчинила адміністративне правопорушення у дусі точного і неухильного додержання Конституції України, законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами (стаття 23 КУпАП).

Таким чином законодавець акцентує увагу на тому, що головна мета адміністративного стягнення - виховання порушника, тобто формування у нього звички законослухняної поведінки.

Відповідно до ст. 61 Конституції України, юридична відповідальність особи має індивідуальний характер. Принцип індивідуалізації відповідальності знаходить свій вираз, зокрема, і в тому, що при призначенні покарання (стягнення) мають враховуватися всі особливості та обставини справи, характер правопорушення, ступінь здійснення винною особою протиправного наміру, ступінь вини, властиві їй індивідуальні риси, спосіб життя, мотиви скоєння правопорушення та інше.

Згідно із статтею 33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

У КупАП відсутня стаття, яка б передбачала можливість більш м`якого стягнення, ніж передбачено законом. Натомість, ст. 22 КУпАП надає можливість орану (посадовій особі), уповноваженій вирішувати справу, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

11.07.1997 р. Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням, що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Відповідно до ч.1 ст. 1 Протоколу №1 кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 11.07.2019 у справі «Садоха проти України» Суд повторює, що позбавлення майна може бути виправданим лише у випадку, якщо буде показаний, inter alia, "інтерес суспільства" та "умови, передбачені законом". Більше того, будь-яке втручання у право власності обов`язково повинно відповідати принципу пропорційності. Як неодноразово зазначав Суд, "справедливий баланс" має бути дотриманий між вимогами загального інтересу суспільства та вимогами захисту основних прав людини. Необхідний баланс не буде дотриманий, якщо особа, про яку йдеться, несе "індивідуальний і надмірний тягар".

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення.

Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року у справі № 1-33/2004 покарання має перебувати у справедливому співвідношенні із тяжкістю та обставинами скоєного і особою винного; покарання за злочин повинно бути домірним злочину. Правова держава, вважаючи покарання передусім виправним та превентивним засобом, має використовувати не надмірні, а лише необхідні і зумовлені метою заходи. Обмеження конституційних прав обвинуваченого повинно відповідати принципу пропорційності: інтереси забезпечення охорони прав і свобод людини і громадянина, власності, громадського порядку та безпеки тощо можуть виправдати правові обмеження прав і свобод тільки в разі адекватності соціально обумовленим цілям.

Враховуючи вищевикладене, приходжу до висновку, що хоча правильне застосування

законодавства незаперечно становить "суспільний інтерес", але, виходячи із обставин цієї справи, а саме, значної не співрозмірності між розміром штрафу за ст. 44 -3 КУпАП та доходами ОСОБА_1 , що становитиме для останнього особистий надмірний тягар та безумовно викличе у останнього скрутне матеріальне положення, не тривалий період допущення порушення вимог зазначеної статті, відсутність негативних наслідків, наявність пом`якшуючої обставини щирого розкаяння винного, вважаю, що справу необхідно закрити, звільнити останнього від відповідальності із застосуванням відповідно до статті 22 КУпАП такого заходу як усне зауваження, що буде достатнім для досягнення визначеної мети виховного впливу та запобіганню вчинення нових правопорушень.

Керуючись ст. 22, ст. 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення згідно ст. 22 даного Кодексу у зв`язку за малозначністю вчиненого ним правопорушення та обмежитись усним зауваженням.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ? закрити.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанову суду може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Орджонікідзевський міський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Орджонікідзевського міського суду Ю. Б. Малашина