ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/8149/20
провадження № 3/753/4001/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Щасна Т.В., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Медвідь О.П., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

В с т а н о в и в:

6 травня 2020 року о 00 год. 28 хв. на вул. Горлівській, 137 в м. Києві ОСОБА_1 в порушення п. 2.9 а) ПДР України керував автомобілем «ВАЗ 217030» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія, у лікаря нарколога. Висновок лікаря нарколога №003204 від 06.05.2020 р.

11.06.2020 р. захисник Медвідь О.П., під час розгляду адміністративного матеріалу просив суд направити вказаний адміністративний матеріал для розгляду до суду за місцем проживання ОСОБА_1 в Полтавську область, оскільки останній не має можливості приїхати до м. Києва.

В наступне судове засідання 22.06.2020 р. ОСОБА_1 з`явився до суду та надав свої пояснення щодо обставин викладених у протоколі.

А тому враховуючи, вимоги ч.1 ст. 276 КУпАП, відповідно до якої, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем вчинення, те, що ОСОБА_1 з`явився до суду та надав свої пояснення, суд вважає, що підстав для направлення справи для розгляду до суду за місцем проживання порушника не має та вважає за необхідне розглядати його за місцем вчинення правопорушення.

Так, ОСОБА_1 в суді показав, що він не погоджується з протоколом про адміністративне правопорушення, оскільки він не рухався на автомобілі, а просто стояв зі своєю знайомою у автомобілі та спілкувалися, а працівники поліції підійшли до нього, вказавши, що у нього розбите скло задніх фар, після спілкування з поліцейськими, вони безпідставно запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння. Він в свою чергу погодився проїхати до лікарня нарколога, оскільки вважав себе пасажиром та не був за кермом автомобіля. За кермом автомобіля була його знайома ОСОБА_2 . ОСОБА_1 заперечував, що в той вечір вживав пиво.

За клопотанням захисника Медвідь О.П. була допитана свідок ОСОБА_2 , яка пояснила суду, що 06.05.2020 р. опівночі, вона сі своїм знайомим ОСОБА_1 сиділи у його автомобілі, ОСОБА_1 вживав пиво, за кермом автомобіля він не перебував та не керував автомобілем. В той вечір вона була за кермом автомобіля, хоча і не має посвідчення водія.

Вислухавши захисника Медвідь О.П., особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , свідка ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи у відповідності до положень ст. 252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 245КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому орган (посадова особа), відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Згідно з вимогами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» («O'Halloran and Francis v. The United Kingdom») [GC] no. 15809/02 і 25624/02ECHR 29 червня 2007 року, постановлено, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Відповідно до вимог п. 2.9.а) Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Крім того, відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14 (із змінами, внесеними згідно з постановою Пленуму Верховного Суду України № 18 від 19 грудня 2008 р.) судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів.

Аналізуючи надані суду докази винуватості ОСОБА_1 у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння суд приходить до висновку, що його винністьв порушенні п. 2.9 а) ПДР повністю підтверджується дослідженими та перевіреними судом доказами, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 361471 від 06.05.2020 р. (а.с.1), висновком лікаря нарколога (а.с.2) та відеозаписом, який повністю спростовує доводи водія ОСОБА_1 , що він перебував за кермом автомобіля та керував автомобілем в момент зупинки.

Так, з даного відео вбачається, що в момент, коли працівники поліції підійшли до автомобіля ВАЗ 217030, то за кермом перебував саме ОСОБА_1 , а свідок ОСОБА_2 в цей час знаходилася на пасажирському сидінні даного автомобіля. Крім, цього під час спілкування з працівниками поліції, ОСОБА_1 здійснював телефонний дзвінок та повідомляв, що його зупинили працівники поліції, що повністю суперчееить його поясненням та поясненням свідка ОСОБА_2 , які вони надавали в суді.

А тому, доводи водія ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , суд не приймає до уваги та вважає, що вони були надані з метою уникненні від адміністративної відповідальності.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення, суд враховує обставини та характер скоєного, особу ОСОБА_1 , те, що він тимчасово не працює, відсутність обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність та вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40, 40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 130, 283, 284, 285 КУпАП, ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру мінімальної заробітної плати, що становить 420,40 грн. 40 коп.

Роз`яснити, що у разі несплати правопорушником штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу відповідно до положень ст. 308 КУпАП.

Строк пред`явлення постанови до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її винесення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд міста Києва протягом десяти днів.

Суддя