Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Власик В.Я. на постанову Рівненського міського судуРівненської області від 31 січня 2020 року, -

встановив:

Постановою Рівненського міського судуРівненської області від 31 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення та стягнуто штраф в розмірі 170 грн. 00 коп. в дохід держави.

Як вбачається з постанови суду, 14.12.2019 року о 02 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_1 , АДРЕСА_2 , АДРЕСА_1 при затриманні по підозрі у вчиненні крадіжки вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівників поліції.

Не погоджуючись з постановою суду захисник ОСОБА_1 адвокат Власик В.Я. оскаржила її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить Рівненського міського судуРівненської області від 31 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що матеріали справи не містять беззаперечних доказів його вини, а висновки суду першої інстанції ґрунтуються виключно на протоколі про адміністративне правопорушення.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, надіслала суду заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 185 КУпАП передбачена відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Диспозиція ст. 185 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. Злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського перешкоджає нормальній діяльності поліції, виконанню представниками влади своїх службових обов`язків по охороні суспільного порядку та забезпеченню суспільної безпеки.

Дане правопорушення виражається в злісній відмові підкорятися законному розпорядженню та вимозі поліцейського при виконанні службових обов`язків. Тобто, у відмові від обов`язкового виконання наполегливих, неодноразово повторених розпоряджень чи вимог поліцейського, або ж в непокорі, що виявляється в зухвалій формі, яка свідчить про прояв явної зневаги до органів та осіб, які охороняють суспільний порядок.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №АПР18 321543 від 14 грудня 2019 року, о 02 год. 30 хв. гр. ОСОБА_1 перебуваючи за адресою АДРЕСА_2 при затриманні по підозрі у вчиненні крадіжки вчинив злісну непокору законному розпорядженню працівників поліції щодо припинення хуліганських дій.

Хуліганські дії з боку ОСОБА_1 полягали в намаганні вчинити «шарпанину» з працівниками поліції, хаотичному розмахуванні руками у зв`язку з чим до нього було застосовано заходи фізичного примусу та спеціальні засоби.

Вказане підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме протоколом про адміністративне правопорушення АПР18 321543 від 14.12.19 року, рапортами лейтенантів поліції Кравченко О.О., ОСОБА_3 та протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення.

Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки спростовуються вищенаведеними доказами, що містяться в матеріалах справи.

З огляду на викладене, приймаючи до уваги, що суддя дійшов до законного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185 КУпАП, підстав для скасування постанови судді, суд апеляційної інстанції не знаходить.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 22, 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Рівненського міського судуРівненської області від 31 січня 2020 року, відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І.