Справа № 594/974/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 липня 2020 року

Суддя Борщівського районного суду Тернопільської області Зушман Г.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Борщівського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , не працюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.183-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №2 від 17 червня 2020 року ОСОБА_1 не сплачує аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , протягом двох місяців з дня відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, передбачених ч.3 ст.183-1 КУпАП, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів за період двох місяців у сумі 2118 грн.

Відповідно до ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я та по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності; місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища та адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та інше.

Вивченням матеріалів справи встановлено, що при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.3 ст.183-1 КУпАП, вищевказаних вимог ст.256 КУпАП в повному обсязі не дотримано.

Так, частиною 1 ст. 183-1 КУпАП встановлено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

Частиною 2 ст.183-1 КУпАП встановлено відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини з інвалідністю, дитини, яка хворіє на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, або на утримання дитини, яка отримала тяжкі травми, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за три місяці з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання,

Адміністративна відповідальність за частиною 3 статті 183-1 КУпАП настає за повторне протягом року вчинення правопорушення, передбаченого частинами першою або другою цієї статті.

Приписами примітки ст.183-1 КУпАП встановлено, що під повторним вчиненням правопорушення у цій статті слід розуміти невжиття особою заходів щодо сплати аліментів протягом двох місяців з дня відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, призначеного з підстав, передбачених цією статтею.

Таким чином, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185-1 КУпАП, полягає у скоєнні правопорушником дій, суть та зміст яких наведені, зокрема, в диспозиції ст.185-1 ч.1 КУпАП, а саме - несплата аліментів на утримання дитини, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання, протягом двох місяців з дня відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Однак, державним виконавцем у протоколі про адміністративне правопорушення №2 від 17 червня 2020 року щодо ОСОБА_1 не викладено суть правопорушення, передбаченого ч.3 ст.185-1 КУпАП, а зазначено, що ОСОБА_1 не сплачує аліменти в користь ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 протягом двох місяців з дня відбуття адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт, передбачених ч.3 ст.183-1 КУпАП, що призвело до виникнення заборгованості зі сплати аліментів за період двох місяців у сумі 2118 грн.

Крім того, в протоколі не вказано місце та час вчинення адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Аналізуючи вищенаведене, приходжу до висновку що вищевказаний протокол у справі про адміністративне правопорушення містить недоліки, що в свою чергу перешкоджає своєчасному, всебічному, повному і об`єктивному з`ясуванню обставин справи і вказані обставини позбавляють суд можливості постановити законне і обґрунтоване рішення, а тому протокол слід повернути для належного оформлення.

При цьому усунення недоліків у протоколі повинно бути проведено з безумовним виконанням вимог ст.256 КУпАП України та ознайомленням особи, що вчинила правопорушення, зі змістом протоколу.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 256 КУпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Матеріали справи про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.183-1 КУпАП повернути Борщівському районному відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) для належного оформлення.

Суддя