Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/904/20
Провадження №: 3/332/423/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 червня 2020 р. суддя Заводського районного суду м. Запоріжжя Шалпегіна О.Л., розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 ,

який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, офіційно не працевлаштованого, проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення 07.04.2020 о 23.20 год. ОСОБА_1 в порушення вимог п. 2.9 а Правил дорожнього руху України, керував транспортним засобом Kinroad XT50, vin НОМЕР_1 поблизу будинку № 89 по вулиці Перемоги у місті Запоріжжі у стані алкогольного сп`яніння. Огляд був проведений у встановленому законом порядку зі згоди водія на місці зупинки транспортного засобу із застосуванням спеціального технічного приладу Alcotest Drager, результат: 0,49 проміле, тест №413. Від керування відсторонений.

ОСОБА_1 до судових засідань, призначених судом на 28.04.2020, 12.05.2020, 27.05.2020, 11.06.2020 та 25.06.2020 не з`явився, про слухання справи повідомлявся у встановленому законом порядку, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за місцем проживання (а.с. 16, 24, 26, 29, 30, 33, 34) та шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті суду (а.с. 19). Крім того, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 було повідомлено, що розгляд справи відбудеться у Заводському районному суді м. Запоріжжя, однак до суду жодного разу він не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав.

На підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП та, з метою дотримання розумного строку розгляду справи в межах строку, передбаченого ст. 38 КУпАП, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи у відсутності ОСОБА_1

Адміністративним правопорушенням, передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП визнається керування транспортними засобами особами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимогами пп. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху України передбачено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водієм відповідно до абз. 23 п. 1.10. Правил дорожнього руху України є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 271656 від 08.04.2020, складеному уповноваженою особою відповідно до вимог ст.ст. 254-256 КУпАП, випливає, що працівниками поліції було зафіксовано факт вчиненням ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку із порушенням п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України (а.с. 3).

Однак, вказаний факт не знайшов відображення під час дослідження інших доказів у справі. Так, відеофіксація з нагрудної камери поліцейського була проведена з порушенням п. 3.5 розділу ІІ Інструкції про порядок зберігання, видачі, приймання, використання нагрудних відеокамер (відеореєстраторів) працівниками патрульної поліції та доступ до відеозаписів з них, затвердженої наказом Департаменту патрульної поліції НПУ №100 від 03.02.2016, яким передбачено, що після активації нагрудної відеокамери (відеореєстратора) все спілкування повинно бути записане безперервно. Вказаної вимоги Інструкції у цій справі дотримано не було, фіксування було зроблено епізодично, із неодноразовим перериванням.

Так, на компакт-диску, наданому в якості додатку до протоколу про адміністративне правопорушення, міститься один відеозапис, на якому зафіксована розмова ОСОБА_1 з працівниками патрульної поліції, де він пояснював, що транспортний засіб мопед знаходився у несправному стані та він пересував його вручну з вимкненим двигуном: штовхаючи та розганяючи по інерції. На другому записі зафіксовано пропозиція працівника поліції ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного приладу Alcotest Drager та згода останнього на його проходження.

Відеофайли із фіксуванням факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Kinroad НОМЕР_2 , vin НОМЕР_1 на вказаному носії інформації відсутні.

Таким чином, суду не надано доказів факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, відповідно до вимог п. 6 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженого спільним Наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 року № 1452/735, а саме в присутності двох свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Крім того, закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 20.09.2016 року у справі «Karelin v. Russia» заява № 926/08 зазначив, що за умови наявності певної неточності чи суперечностей у фабулі адміністративного правопорушення, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення.

Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому у ст. 62 Конституції України, оскільки доказування є правом особи, а не її юридичним обов`язком.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Через недоведеність факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом Kinroad XT50, vin НОМЕР_1 , провадження у справі відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247, ст.ст. 283-284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Запорізького апеляційного суду.

Постанова набирає чинності з наступного дня після закінчення строку на її оскарження, визначеного КУпАП, а у випадку такого оскарження з дня набрання законної сили рішенням за результатами такого оскарження, яке винесено за наслідками розгляду справи по суті.

Суддя О.Л.Шалпегіна