Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду Сачук В.І., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кузнецовського міського судуРівненської області від 18 лютого 2020 року, -

встановив:

Постановою Кузнецовського міського судуРівненської області від 18 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 20400 грн. 00 коп. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на три роки.

Не погоджуючись з постановою суду ОСОБА_1 оскаржив її в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі просить постанову Кузнецовського міського судуРівненської області від 18 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Свої вимоги мотивує тим, що протокол про адміністративне правопорушення складений о 03:50 год., а освідчення було здійснено 14:05 год.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з відсутністю транспортного сполучення, проте, враховуючи що дана справа неодноразово відкладалась, а також враховуючи положення ч. 2 ст. 268 КУпАП, суд приходить до висновку про розгляд справи у відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, доводи апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Статтею 294 КУпАП передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Відповідно до ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону при розгляді справи в суді першої інстанції були дотримані в повному обсязі.

Відповідно до ч. 4 ст. 130 КУпАП відповідальність за цією статтею настає внаслідок вживання водієм транспортного засобу після дорожньо-транспортної пригоди за його участю алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником).

Вказані положення також кореспондуються з положенням п. 2.10 «є» Правил дорожнього руху України, згідно з яким у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний до проведення медичного огляду не вживати без призначення медичного працівника алкоголю, наркотиків, а також лікарських препаратів, виготовлених на їх основі (крім тих, які входять до офіційно затвердженого складу аптечки).

Як вбачається з постанови суду, 26 грудня 2019 року о 03 год. 50 хв. ОСОБА_1 по м-ну Вараш в дворі будинку №11 м.Вараш Рівненської області керував транспортним засобом марки «KIA CERATO» номерний знак НОМЕР_1 та вживав після дорожньо-транспортної пригоди, яка відбулася 26 грудня 2019 року близько 03 год. 50 хв. в м.Вараш по м-ну Вараш, буд. 11 за його участю, алкоголь, що підтверджується тестом №702 від 26.12.2019 року, результат огляду становить 0,61% проміле, чим порушив п.2.10є ПДР України.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст. 130 КУпАП підтверджується відомостями, які наведені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №014483 від 26.12.2019 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та показником тесту на виявлення стану алкогольного сп`яніння, проведеного за допомогою алкотестеру «Драгер», який вказав на позитивні результати тесту стосовно ОСОБА_1 - 0,61 проміле, направленням на огляд водія, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , рапортом начальника СРПП №4 Вараського ВП ГУНП в Рівненській області Тарасюка О.О. та диском з відеозаписом подій.

Доводи апеляційної скарги під час апеляційного розгляду підтвердження не знайшли, а тому є безпідставними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки п. 9 розділу ІІ "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, передбачено, що поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Тобто, пункт 9 розділу ІІ Інструкції встановлює час дві години з моменту виявлення підстав для його проведення, а не з моменту вчинення ДТП. У той же час, пунктом 2 розділу 1 цієї ж Інструкції передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Тобто підставою проведення огляду є факт виявлення ознак алкогольного сп`яніння, а тому саме з моменту виявлення таких ознак необхідно відраховувати 2 години, протягом яких особа доставляється до найближчого закладу охорони здоров`я.

Таким чином, що працівники поліції підійшли до нього близько 14 години, тому проведення його огляду о 14 год. 05 хв. відповідає вимогам вище вказаної Інструкції.

У справі «Ізмайлов проти Росії» (п.38 рішення від 16 жовтня 2008 року), Європейський Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання (вилучення спеціального права) вважалося пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар для особи.

Також, як у справі «Бакланов проти Росії» (рішення від 9 червня 2005 року), так і в справі «Фрізен проти Росії» (рішення від 24 березня 2005 року) Європейський Суд з прав людини зазначив, що досягнення справедливого балансу між загальними інтересами суспільства та вимогами захисту основоположних прав особи лише тоді стає значним, якщо встановлено, що під час відповідного втручання було дотримано принципу законності і воно не було свавільним.

На підставі вищевикладеного, суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.4 ст.130 КУпАП і, враховуючи характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної небезпеки - дане правопорушення являється грубим порушенням правил дорожнього руху, є потенційно небезпечним для суспільства та становить реальну небезпеку учасникам дорожнього руху, загрожує їх життю, здоров`ю, тяжкість ймовірних наслідків, призначив адміністративне стягнення в межах санкції вказаної статті, що відповідає характеру вчиненого правопорушення і меті адміністративного стягнення.

З урахуванням наведеного, постанова судді є законною і обґрунтованою, а тому підстав для її скасування не вбачається.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 294 КУпАП, -

постановив:

Постанову Кузнецовського міського судуРівненської області від 18 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду Сачук В.І.