Категорія: ч.1 ст.130 КпАП УкраїниДоповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 травня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд в складі:

судді - Гапончука В.В.,

секретаря - Старенько Л.М.,

особи, що притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 ,

захисника - Леміщака Д.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду від 24 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працює, до адміністративної відповідальності за ч. 1ст. 130 КпАП України,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою судді Луцького міськрайонного суду від 24 січня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 19.12.2019 року о 05 год 21 хв у м. Луцьк по вул. Митрополита А.Шептицького керував транспортним засобом Volkswagen Touran д.н.з. НОМЕР_1 із ознаками наркотичного сп`яніння (поведінка, що не відповідає обстановці, підвищена жвавість, рухливість). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився у присутності двох свідків. чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Не погоджуючись з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 в апеляційній скарзі вважає постанову передчасною, винесеною з порушенням норм матеріального та процесуального права. Просить постанову скасувати, а справу закрити за відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу і просили її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Висновок суду про вчинення ОСОБА_1 зазначеного у постанові суду адміністративного правопорушення підтверджується перевіреними і дослідженими в судовому засіданні доказами, яким суд дав відповідну юридичну оцінку, а саме:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 365412 від 19.12.2019 року (а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ;

- відеозаписами з боді-камер поліцейських з яких вбачається, що ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

В суді апеляційної інстанції свідок ОСОБА_4 вказав, що за кермом автомобіля, який він викликав через додаток «Тачку», перебував ОСОБА_1 . Зазначив, що останній погодився на пропозицію поліцейських пройти тест на стан алкогольного сп`яніння, проте пропозиція їхати в лікарню для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 була незрозуміла. Крім того вказав, що ОСОБА_1 заїжджав в аптеку купити ліки.

В своїх показаннях свідок ОСОБА_5 вказав, що до нього зателефонував ОСОБА_1 та попросив його забрати, оскільки його зупинила поліція. Говорив, що погано почувається і не може керувати автомобілем.

Разом з тим показання свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та правопорушника ОСОБА_1 про те, що на момент зупинки останній був хворий, не заслуговують на увагу суду, оскільки жодних доказів які б підтверджували незадовільний стан здоров'я до, під час чи після вказаних подій, який перешкоджав би пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, в суд апеляційної інстанції надано не було. Крім того відповідні відомості відсутні в матеріалах адміністративної справи.

З огляду на вищенаведене та оцінивши всі матеріали справи в сукупності приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні ним п. 2.9а Правил дорожнього руху України, а тому дії останнього вірно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 , відповідає вимогам ст.23, 33 КпАП України.

Інші твердження апеляційної скарги не заслуговують на увагу, так як були досліджені і перевірені судом і з обґрунтуванням спростовані з наведенням в постанові відповідних мотивів

Суддею прийняте законне та обґрунтоване рішення. Порушень вимог чинного законодавства при розгляді справи, які тягнули б за собою скасування постанови, не встановлено.

З огляду на наведене, керуючись ст. 294 КпАП України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу особи, що притягається до відповідальності, - ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду від 24 січня 2020 року щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Гапончук