ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/714/20 Справа № 177/72/20 Суддя у 1-й інстанції - Строгова Г. Г. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 червня 2020 року м. Дніпро

Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., за участю: особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.164 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

При обставинах, зазначених в постанові суду першої інстанції, 17 січня 2020 о 13 годині 50 хвилин в Дніпропетровській області Криворізькому районі на автодорозі Н-11, 124 км ОСОБА_1 здійснював провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме: надавав послуги з перевезення пасажирів легковим автомобілем марки Mersedes Benz Sprinter, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , чим порушив вимоги Закону України «Про автомобільний транспорт», за який передбачена адміністративна відповідальність за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Постановою Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 гривень, а також стягнуто з нього судовий збір на користь держави в розмірі 420 гривень 40 копійок.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в який просить поновити строк для оскарження цієї постанови, оскільки копію вказаної постанови він отримав лише 28 травня 2020 року, також просить постанову скасувати, винести нову постанову, якою закрити провадження по справі щодо нього на підставі п. 7 ст. 247 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Посилається на те, що жодної повістки або судового виклику йому надано належним чином не було, про складання щодо нього протоколу йому також повідомлено не було, ніяких пояснень від нього не відбирали та знати про наявність справи про адміністративне правопорушення щодо нього він не міг, а тому вважає, що строки на подачу ним апеляційної скарги пропущені з поважних причин.

В обґрунтування апеляційної скарги вказує на те, що він рухався на вказаному транспортному засобі лише один раз за проханням ОСОБА_2 , де разом з ним в автомобілі рухався ОСОБА_3 та грошові кошти з нього він не збирав, надав виключно послугу водія, а тому жодним чином не здійснював господарську діяльність.

Вказує на те, що судом не було з`ясовано, чи є він суб`єктом адміністративного правопорушення, якщо він був найнятий один раз, хто отримав грошові кошти від перевезення та чи є це регулярною, постійною та суттєвою діяльністю з його боку.

Зазначає, що він працював водієм нетривалий час, а саме: один день, дохід від цього перевезення не отримував, а тому він не може бути притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.

Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов такого висновку.

Вимоги клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення строку на апеляційне оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку підлягають задоволенню, оскільки розгляд справи відбувався без ОСОБА_1 , копію судового рішення від 15 квітня 2020 року він отримав лише 28 травня 2020 року, а апеляційну скаргу подано 29 травня 2020 року з дотриманням 10-тиденного строку її оскарження.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Суд першої інстанції, дійшовши висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не проаналізував та не надав належної оцінки дослідженим доказам, у зв`язку з чим висновки суду щодо доведення вини ОСОБА_1 не підтверджуються дослідженими доказами.

Допущені порушення є підставою для скасування постанови суду та прийняття нової постанови.

Так, частиною 1 ст. 164 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без подання повідомлення про початок здійснення господарської діяльності, якщо обов`язковість подання такого повідомлення передбачена законом, або без отримання ліцензії на провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, або у період зупинення дії ліцензії, у разі якщо законодавством не передбачені умови провадження ліцензійної діяльності у період зупинення дії ліцензії, або без одержання документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Отже, безпосереднім об`єктом правопорушення, є встановлений порядок здійснення підприємницької діяльності, порядок ліцензування окремих видів підприємницької діяльності.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Господарського кодексу України, під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Стаття 14.1.36 Податкового кодексу України передбачає, що господарська діяльність - це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про підприємництво» підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Приймаючи до уваги правову природу поняття та його законодавче визначення господарською діяльністю у розумінні статті 164 КУпАП слід вважати будь-яку діяльність особи, спрямовану на отримання доходу в грошовій, матеріальній або нематеріальній формах, яка носить регулярний характер.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 здійснював перевезення пасажирів легковим автомобілем без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, однак матеріалами справи не підтверджуються факти надання послуги з метою отримання прибутку, за що передбачена адміністративна відповідальність, оскільки докази цьому відсутні.

Так, із пояснень ОСОБА_3 , долучених до матеріалів справи вбачається, що він прямує на транспортному засобі Mersedes Benz Sprinter за маршрутом Кривий Ріг Москва, квиток на маршрутний транспортний засіб замовляла його дівчина за допомогою диспетчера, квиток коштував 1 500 гривень, які він віддав водію під час посадки, однак, даних про те, що ОСОБА_1 отримував від ОСОБА_3 кошти за надані ним послуги, відсутні.

Більш того, в матеріалах справи мається лише копія пояснень свідка ОСОБА_3 .

Також вказаний свідок, який викликався до суду апеляційної інстанції для надання пояснень, в судове засідання не з`явився.

Разом з тим, свідок ОСОБА_4 , який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , та був допитаний в суді апеляційної інстанції, пояснив, що пояснення свідка відбирав оперуповноважений Управління Служби безпеки України у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, також підтвердив, що ним робився запит для отримання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, та записів щодо ОСОБА_1 не знайдено.

ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції також пояснив, що кошти від перевезення пасажирів він не отримував, оскільки керував транспортним засобом на підставі довіреності.

Ознайомившись із наданою довіреністю, встановлено, що вона видана на користь декількох осіб, до числа яких входить і ОСОБА_1 , довіреність передбачає право виїзду за кордон, однак даних щодо виїзду за кордон ОСОБА_1 матеріали провадження не містять.

Отже, матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів того, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Суд першої інстанції на вказані обставини увагу не звернув, та дійшов до передчасного висновку про його винуватість, чим допустив неповноту судового розгляду.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Отже, суд вважає, що обставини, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не підтверджуються матеріалами провадження, а тому постанова судді першої інстанції є необґрунтованою і підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закриттю, на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Приймаючи таке рішення, апеляційний суд також погоджується з вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В:

Поновити особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк для подання апеляційної скарги на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року.

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року задовольнити частково.

Постанову Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 15 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, - скасувати, прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського

апеляційного суду О.Є. Джерелейко