Справа № 643/5410/20
Провадження № 3/643/1660/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 року м. Харків

Суддя Московського районного суду м. Харкова Крівцов Д.А., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Харкова, громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 348709, водій ОСОБА_1 29.03.2020 року о 02:00 год. керував транспортним засобом «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул. Героїв Праці, 32 в м. Харкові з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», результат 1,54 проміле.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Надав пояснення, згідно яких 29.03.2020 року приблизно о 02:00 год. був у магазині «Чудо-маркеті» по вул. Героїв Праці. Після цього сів за кермо автомобіля та поїхав в сторону дому по вул. Героїв Праці. Його зупинила поліція та повідомила, що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння. Працівники поліції запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився. Результат огляду був 1,54 проміле. ОСОБА_1 не погодився з результатами огляду, оскільки був тверезим, та попросив повторно пройти огляд на стан сп`яніння, але працівниками поліції було відмовлено у повторному проходженні огляду. Також ОСОБА_1 просив проїхати до закладу охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, але працівники поліції також в цьому відмовили та почали складати протокол.

Відповідно до роз`яснень, наданих в п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про судову практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені в ст. 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз.

Свідок ОСОБА_2 , допитаний за клопотанням ОСОБА_1 , пояснив, що вони разом від`їжджали від супермаркету «Чудо маркет» та поїхали додому до ОСОБА_1 . Після цього ОСОБА_1 зупинила поліція та запропонувала пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», на що ОСОБА_1 погодився. Після проходження огляду, ОСОБА_1 повідомив, що він не згоден з результатами огляду та попросив повторно пройти огляд на іншому приладі, але поліцейські йому відмовили. Далі ОСОБА_1 попросив поїхати до медичного закладу, але і в цьому працівники поліції йому відмовили. Після цього працівники поліції склали відносно ОСОБА_1 протокол.

Працівник поліції ОСОБА_3 , допитаний в судовому засіданні в якості свідка, пояснив, що біля дороги побачили людину, яка підняла руку та зупинила їх. Ця людина на ім`я ОСОБА_4 повідомила, що біля клубу «Компас» невідомі особи розпивають алкогольні напої та в подальшому вказані особи можуть почати рух на автомобілі «Toyota Сamry». Коли вони вдруге намагались відшукати вказаний автомобіль, то побачили його і зупинили. Під час співбесіди з водієм ОСОБА_1 , у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, зокрема запах алкоголю з порожнини рота. При цьому сам водій знаходився в адекватному стані, тобто поводився адекватно. Водію було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або у закладі охорони здоров`я. ОСОБА_1 сказав, що алкоголь не вживав та не перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Уточнив, що вживав алкоголь добу потому. Водій пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», результат огляду склав 1,54 проміле. Після цього відносно ОСОБА_1 був складений протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Заперечення у ОСОБА_1 щодо процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння з`явились вже після складання протоколу.

На уточнююче запитання суду ОСОБА_1 пояснив, що спростовує показання свідка ОСОБА_3 в частині того, що йому пропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Згідно показань ОСОБА_1 , працівники поліції взагалі не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Так, ОСОБА_1 пояснив, що працівники поліції не пропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я ані до проходження огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер», ані після. При цьому він висловлював побажання пройти огляд в закладі охорони здоров`я, проте йому в цьому було відмовлено.

На уточнююче запитання суду, свідок ОСОБА_3 пояснив, що після проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», останньому дійсно не пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Працівники поліції ОСОБА_5 , ОСОБА_6 неодноразово викликались до суду для допиту в якості свідків, проте в судове засідання не з`явились.

Свідки огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння також неодноразово викликались до суду для допиту в якості свідків, проте в судове засідання не з`явились.

Крім вказаних вище доказів, судом також досліджено письмові докази та СД-диск з відеозаписом, надані працівниками поліції, а саме.

Згідно тестування на алкоголь до протоколу № ДПР18 від 348709 від 29.03.2020 року, проведеного за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», результат тестування ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 1,54 проміле.

Як вбачається з Акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використання спеціальних технічних засобів, огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820» в присутності свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 . Результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння становить 1,54 проміле. Від підпису ОСОБА_1 відмовився.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_7 від 29.03.2020 року, 29.03.2020 року працівниками патрульної поліції її залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 її присутності водій автомобілю «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», за результатами встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,54 проміле.

Згідно письмових пояснень свідка ОСОБА_8 від 29.03.2020 року, 29.03.2020 року працівниками патрульної поліції його залучено в якості свідка при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 . В його присутності водій автомобілю «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора «Drager Alkotest 6820», за результатами встановлено, що вміст алкоголю у видихаємому повітрі складає 1,54 проміле.

Згідно рапорту інспектора взводу № 2 роти ТОР УПП в Харківській області ДПП Матвієнка М.В., під час патрулювання о 01:28 год. до них звернувся невідомий громадянин за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 9, і повідомив, що біля клубу «Компас» компанія із трьох осіб знаходиться в алкогольному стані та водій сідає за кермо і буде їхати. Відреагувавши на дане звернення, по вул. Героїв Праці навпроти будинку № 32 був зупинений автомобіль «Toyota Camry», державний номерний знак НОМЕР_1 , на який вказав свідок даної події. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 у останнього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нечітка мова, неприродний блиск очей. Даний водій погодився пройти огляд на газоаналізаторі Drager Alcotest 6820, який показав вміст парів етилового спирту у видихаємому повітрі 1,54 проміле. На водія ОСОБА_1 складений протокол ДПР18 № 348709, за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В матеріалах справи також міститься направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 , у якого були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови, запах алкоголю з порожнини рота, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, до ХНП ХОР «ОНД», оформлене 29.03.2020 року о 02:50 годині.

Також судом досліджений відеозапис, наданий працівниками поліції.

Під час оцінки доводів та аргументів учасників судового процесу суд враховує практику Європейського суду з прав людини, викладену зокрема в рішенні від 18.07.2006 року у справі «Проніна проти України», відповідно до якої хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. "Руїз Торія проти Іспанії" (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29).

Згідно ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суд керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь та доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Також суд враховує висновки Європейського суду з прав людини, викладені зокрема в рішенні від 09.09.2011 року у справі «Лучанінова проти України», від 15.05.2018 року у справі «Надточій проти України», який неодноразово зазначав, що до провадження в справах про адміністративні правопорушення застосовується кримінальний аспект та відповідні гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема згідно яких кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зміст стандарту доведення поза розумним сумнівом надано, зокрема, в постанові Верховного Суду від 04.07.2018 року по справі № 688/788/15-к, згідно якої вказаний стандарт означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкримінований злочин був вчинений і обвинувачений є винним у вчиненні цього злочину.

Верховний Суд в постанові від 27.06.2019 року зазначив, що висновок про наявність чи відсутність в діях особи складу адміністративного правопорушення повинен бути обґрунтований, тобто зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів, які підтверджують факт вчинення адміністративного правопорушення. Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Положеннями ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналогічні положення фактично висловлені Європейським судом з прав людини в остаточному рішенні від 06.06.2018 року у справі «Михайлова проти України», який зазначав, що в ситуації, коли суд за відсутності прокурора та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, вимушений взяти на себе функцію пред`явлення та, що є більш важливим, нести тягар підтримки обвинувачення під час усного розгляду справи, можуть виникнути сумніви в наявності достатніх гарантій, здатних усунути обґрунтовані сумніви щодо негативного впливу такого процесу на безсторонність суду.

Оцінюючи надані суду докази з точки зору дотримання встановленої процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, суд керується таким.

Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктами 6 та 7 розділу 1 Загальні положення Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція), також передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Аналогічні норми передбачені Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року (далі Порядок). Так, згідно вказаного Порядку, водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. Поліцейський забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав. У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Аналіз вказаних вище положень законодавства в їх сукупності та логічному взаємозв`язку свідчить, що незгода водія з результатами огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, не може бути підставою для притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП, а є підставою для направлення водія для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я. І лише встановлення у водія стану алкогольного сп`яніння за наслідками огляду в закладі охорони здоров`я, або відмова водія від подальшого огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я, може бути підставою для складення відносно водія протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, та притягнення водія до адміністративної відповідальності за керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або, відповідно, за відмову від проходження подальшого огляду.

Суд враховує, що показання свідка ОСОБА_3 , згідно яких водій ОСОБА_1 погодився з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», спростовуються не тільки показаннями самого ОСОБА_1 , а й показаннями свідка ОСОБА_2 .

Також, на переконання суду, факт незгоди ОСОБА_1 з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер», підтверджується даними відеозапису. Так, згідно даних відеозапису, який був відтворений в судовому засіданні в присутності ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_3 , ОСОБА_1 одразу після того, як були проголошені результати тестування на приладі «Драгер», зазначив, що цього не може бути, та неодноразово просив пройти повторний огляд. В подальшому ОСОБА_1 , коментуючи результати тестування, також зазначав, що це маячня, він не вірить, що в його організмі зберігся алкоголь, такого не може бути (файли «», « НОМЕР_2 »). Вказані висловлювання, на переконання суду, вочевидь свідчать про незгоду ОСОБА_1 з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» та узгоджуються з його показаннями і показаннями свідка ОСОБА_2 .

Крім того, з даних відеозапису вбачається, що в подальшому ОСОБА_1 неодноразово звертався до працівників поліції з проханням провести його огляд в закладі охорони здоров`я, проте йому в цьому біло відмовлено з підстав того, що вже складений протокол про адміністративне правопорушення (файл «»).

При цьому матеріали відеозапису не містять будь-яких даних щодо пропозиції ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я в будь-який період часу.

Між тим, як вбачається з постанови Верховного Суду від 03.04.2019 року, ухваленої в справі № 537/1807/17, належним та допустимим доказом можуть бути лише дані відеозапису, в якому зафіксовано обставини вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, пояснення свідка ОСОБА_3 відносно того, що одночасно з пропозицією пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», ОСОБА_1 було запропоновано і проходження такого огляду в закладі охорони здоров`я, даними відеозапису не підтверджуються.

Крім того, як вбачається з постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 02.03.2017 року, залишеної без змін постановою Верховного Суду від 05.08.2019 року (справа № 712/12830/16-а), показання працівника поліції, надані в якості свідка, повинні оцінюватись критично, якщо останній є зацікавленою особою.

На уточнююче запитання суду свідок ОСОБА_3 пояснив, що після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», ОСОБА_1 не пропонувалось пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

За таких обставин суду не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що після того, як ОСОБА_1 висловив свою незгоду із результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», йому у відповідності до вказаних вище положень законодавства було запропоновано пройти такий огляд в закладі охорони здоров`я.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку щодо порушення встановленої приписами ст. 266 КУпАП, Порядку та Інструкції процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, оскільки після висловленої ОСОБА_1 незгоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора «Драгер», йому не було запропоновано пройти огляд на стан такого сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

Порушення встановленої процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння, згідно імперативних положень ст. 266 КУпАП, має наслідком недійсність огляду.

Оцінюючи доводи свідка ОСОБА_3 , висловлені після відтворення відеозапису, відносно того, що після пред`явлення йому результатів огляду, ОСОБА_1 сказав «ок», що вони розцінили як згоду з результати огляду, суд керується таким.

Як пояснив ОСОБА_1 , він сказав «ок», погоджуючись з тим, що на екрані газоаналізатора «Драгер» дійсно маються цифри «1,54». Разом з тим він заперечував вказаний результат тестування.

Згідно відеозапису слова «ок» ОСОБА_1 висловив, коли на його неодноразові прохання пройти повторний огляд на стан алкогольного сп`яніння, працівники поліції зазначили, що прилад не може помилятись і вони відмовляють в повторному огляді.

Таким чином, вказане вище пояснення ОСОБА_1 події, яка є предметом судового розгляду, не спростоване працівниками поліції.

Крім того, суд враховує, що свою незгоду з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» ОСОБА_1 , згідно відеозапису, висловлював як до вказаних вище слів «ок», так і після вказаних слів.

З таких обставин суд не може визнати вказані вище доводи свідка ОСОБА_3 такими, що поза розумним сумнівом доводять факт згоди ОСОБА_1 з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер»

Враховуючи наведене, суд не може визнати доведеним поза розумним сумнівом, що ОСОБА_1 погодився з результатами огляду за допомогою газоаналізатора «Драгер» і не заперечував їх.

Оцінюючи доводи свідка ОСОБА_3 відносно того, що наявне в матеріалах справи направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, свідчить про дотримання працівниками поліції вимог нормативних документів та доводить, що ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я, суд керується таким.

Відеозапис не містить даних відносно того, що працівники поліції пропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я.

В разі, якщо такий факт і мав місце, але не був зафіксований на відеозапису, то ОСОБА_1 повинен був би притягуватись до адміністративної відповідальності або за факт керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який мав бути підтверджений висновком закладу охорони здоров`я (а не результатами тестування на газоаналізаторі «Драгер»), або за відмову від проходження подальшого огляду в закладі охорони здоров`я.

Між тим матеріали справи не містять будь-яких даних щодо проходження ОСОБА_1 огляду в закладі охорони здоров`я. Крім того, свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні підтвердив, що огляд ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я не проводився.

Також матеріали справи не містять і будь-яких даних відносно того, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Так, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено за фактом керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений результатами огляду за допомогою приладу «Драгер», а не за фактом відмови від проходження такого огляду, зокрема в закладі охорони здоров`я. Письмові пояснення свідків та рапорт співробітника поліції також складені у зв`язку із керуванням ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, який підтверджений результатами огляду за допомогою приладу «Драгер», а не у зв`язку із його відмовою від проходження такого огляду, зокрема в закладі охорони здоров`я.

Суд, розглядаючи дану справу, позбавлений можливості виходити за межі обставин, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, та за власною ініціативою притягати ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за інше порушення Правил дорожнього руху України, а саме за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в закладі охорони здоров`я. Крім того, суд враховує, що будь-яких доказів такої відмови матеріали справи не містять, оскільки всі докази, надані працівниками поліції, стосуються керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами тестування на приладі «Драгер».

Також суд врахову, що згідно показань ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_2 , а також даних відеозапису, ОСОБА_1 за власною ініціативою просив провести його огляд в закладі охорони здоров`я.

Враховуючи наведене, наявність в матеріалах справи вказаного вище направлення водія транспортного засобу ОСОБА_1 на огляд до закладу охорони здоров`я КНП ХОР «ОНД», не може бути визнана судом підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Виниклі сумніви щодо дотримання процедури огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, суд, керуючись принципом презумпції невинуватості, тлумачить на користь ОСОБА_1 та приходить до висновку щодо недоведеності події та складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене вище, суд закриває провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу даного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 130, п. 1 ч. 1 ст. 247, 248-249, 279, 283-284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Суддя Крівцов Д.А.