Справа № 567/522/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 червня 2020 року м. Острог

Суддя Острозького районного суду Рівненської області Назарук В.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Острозького відділу поліції ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_2 , непрацюючого, РНОКПП НОМЕР_1

за ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення

встановив:

06.04.2020 року близько 12:30 год. в АДРЕСА_1 ОСОБА_1 ображав свою сестру ОСОБА_2 нецензурною лайкою, чинив відносно неї своїми діями психологічний тиск, чим вчинив насильство в сім`ї.

ОСОБА_1 в суді вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що проживає в АДРЕСА_1 в одному будинку зі своєю сестрою.

06.04.2020 між ним та його сестрою ОСОБА_2 виник словесний конфлікт з приводу вапна, яке він придбав для того, щоб побілити будинок, а ОСОБА_2 взяла його без дозволу. Вказує, що саме ОСОБА_2 почала ображати його і конфлікт між ними тривав близько трьох хвилин, після чого ОСОБА_2 викликала працівників поліції.

Заперечив, що погрожував ОСОБА_2 фізичною розправою чи нецензурно висловлювався щодо неї.

Заперечив, що в ході його опитування працівником поліції зазначав, що виражався в сторону ОСОБА_2 нецензурною лайкою, зазначивши, що таке опитування дійсно мало місце і в поясненні від 21.04.2020 наявні саме його підписи.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам в їх сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП та необхідності притягнення його до адміністративної відповідальності з огляду на наступне.

Відповідно до ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, а також іншими документами.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що проживає в АДРЕСА_1 в одному будинку зі своїм братом ОСОБА_1 , однак будинок між ними не розділено, спільного господарства вони не ведуть та членами однієї сім`ї не являються. Вказує, що ОСОБА_1 неодноразово вчиняв з нею скандали.

06.04.2020 вона білила паркан та між ними виникла суперечка з приводу вапна. Зазначила, що вапно купувала вона особисто, однак ОСОБА_1 наполягав на тому, що вона використовувала саме його вапно. Зазначає, що в ході суперечки ОСОБА_1 ображав її нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, після чого вона викликала працівників поліції.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що перебуває в дружніх відносинах з ОСОБА_2 06.04.2020 вона прийшла до ОСОБА_2 вже коли приїхали працівники поліції. В її присутності та присутності працівників поліції ОСОБА_1 не виражався в адресу ОСОБА_2 нецензурною лайкою.

Пояснила, що 06.04.2020 року працівник поліції відбирав пояснення в ОСОБА_1 , однак ця дія мала місце в іншій частині будинку, куди вони пішли, і тому вона змісту пояснень ОСОБА_1 не чула.

Зазначила, що ОСОБА_2 раніше неодноразово скражилась їй на поведінку свого брата ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_4 в судовому засіданні пояснив, що знайомий з ОСОБА_2 та вказав, що в квітні 2020 року привіз їй вапно та залишив його біля дверей будинку, що в с.Вельбівне Острозького району, де вона проживає. Зазначив, що ОСОБА_2 неодноразово скаржилась йому, що ОСОБА_1 її ображає.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП доведена протоколом про адміністративне правопорушення серії АПР18 №487693 від 21.04.2020 року та матеріалами справи.

Статтею 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що насильство в сім`ї - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.11 ч.2 ст.3 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється, зокрема, на рідних братів і сестер.

Частиною 1 статті 173-2 КУпАП передбачено відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисного вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 під час сварки ображав ОСОБА_2 нецензурними словами, чим умисно вчинив дії психологічного характеру по відношенню до неї.

Таким чином, в діях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Під час розгляду справи судом з"ясовано обставини вчиненого правопорушення на підставі зібраних доказів в їх сукупності, що узгоджуються між собою і не мають протиріч.

При вирішенні справи судом враховуються пояснення ОСОБА_1 від 21.04.2020, в яких він зазначав про те, що того дня в нього виник словесний конфлікт з сестрою під час якого він виражався в її адресу нецензурною лайкою. При цьому, суд бере до уваги те, що даний доказ отриманий працівником поліції відповідно до Закону України "Про Національну поліцію" і ст.251 КУпАП та виходить з того, що пояснення ОСОБА_1 в судовому засіданні направлені на уникнення відповідальності за вчинене.

При цьому, суд виходить і з того, що сварка ОСОБА_1 була спричинена безпідставно, оскільки в судовому засіданні з пояснень ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_4 було встановлено, що на час вчинення правопорушення у володінні ОСОБА_2 перебувало вапно, а тому необхідності використання вапна, належного ОСОБА_1 , в неї не було.

Окрім того, суд виходить і з того, що учасниками справи доказів крадіжки ОСОБА_2 вапна, належного ОСОБА_1 не надано.

Застосовуючи вид адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

При накладенні адміністративного стягнення судом взято до уваги те, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, раніше не притягувався до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, при альтернативі стягнень, передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП, суд вважає за необхідне застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі визначеному санкцією ч.1 ст.173-2 КУпАП, що буде необхідним та достатнім для попередження вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ч.5 ст.283 КУпАП постанова судді про накладення адміністративного стягнення повинна містити положення про стягнення з особи, щодо якої її винесено, судового збору.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, особи з інвалідністю I та II груп.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи, що підтверджується довідкою КНП «Спеціалізована медико-санітарна частина м.Нетішин», у зв`язку з чим він звільняється від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір» .

На підставі викладеного, керуючись ст.24, 221, 276, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення

постановив:

визнати ОСОБА_1 таким, що вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 грн.

У разі несплати штрафу в 15-ти денний термін, штраф підлягає примусовому стягненню з ОСОБА_1 в порядку ст.308 КУпАП у подвійному розмірі, а саме в сумі 340 грн.

Постанова може бути оскаржена до Рівненського апеляційного суду через Острозький районний суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Повний текст постанови складено 24.06.2020.

Суддя Острозького районного судуНазарук В.А.