ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 531/464/20 Номер провадження 33/814/494/20Головуючий у 1-й інстанції Попов М. С. Доповідач ап. інст. Нізельковська Л. В.
ПОСТАНОВА

ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Нізельковська Л.В.

за участі:

захисника - адвоката Рябченка П.Ф.,

потерпілої - ОСОБА_1 ,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності - ОСОБА_2 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Карлівського районного суду Полтавської області від 29 травня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, працюючий ДП „Жовтневий спиртзавод", проживаючий за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. на користь держави.

Стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір в сумі 420, 40 грн. в дохід держави.

Постановою судді ОСОБА_2 визнаний винуватим в тому, що 29.03.2020 року, о 10.30 год., перебуваючи за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_1 , відключивши електроенергію та газопостачання, в зв`язку з чим вона не могла приготувати їжу, тобто, умисні дії психологічного характеру, внаслідок яких могла бути завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю дружини. Своїми умисними діями ОСОБА_2 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КпАП України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить постанову судді скасувати та закрити провадження у справі за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Факт вчинення правопорушення заперечує. Вказує, що вимикання електроенергії та газопостачання було здійснено задля безпеки його дітей, оскільки ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя, не займається вихованням дітей та за місцем проживання була відсутньою.

Пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є суперечливими та такими, що не узгоджуються з обставинами правопорушення.

Про місце, дату та час розгляду справи належним чином повідомлений не був, а справу розглянуто суддею за його відсутності, тим самим порушено його права, передбачені ст.268 КпАП України, що свідчить про неповноту судового розгляду.

Вислухавши захисника Рябченка П.Ф. та особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , які підтримали подану апеляційну скаргу, пояснення потерпілої ОСОБА_1 , яка вважала постанову судді законною та обгрунтованою, перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Висновок судді про наявність в діях ОСОБА_5 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КпАП України, ґрунтується на матеріалах провадження та досліджених суддею доказах, і є вірним.

Відповідно до вимог ст.ст.252, 280 КпАП України, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.1 ст.173-2 КпАП України передбачає відповідальність, зокрема, за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Домашнє насильство являє собою діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Під час розгляду справи у апеляційному суді ОСОБА_2 факт сварки зі своєю дружиною та спричинення їй фізичного чи психологічного насильства заперечив. Вказав, що вимикав електроенергію та газопостачання задля безпеки дітей, які були вдома самі, оскільки ОСОБА_1 веде аморальний спосіб життя, не займається їх вихованням, та в той момент за місцем проживання була відсутньою.

Однак, потерпіла ОСОБА_1 зазначила, що на даний момент ніде не працює, займається вихованням п`ятьох дітей, місце проживання не покидає та дітей без нагляду не залишає. Вказала, що ОСОБА_1 неодноразово вимикав електроенергію та газопостачання, чим порушував умови для нормального проживання своєї сім`ї. При цьому, доступ до електрощитової для неї є обмеженим. Вважає такі дії ОСОБА_2 психологічним тиском, направленим на виселення її з будинку.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_2 вчинив насильство в сім`ї, а саме умисні дії психологічного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_1 .

Свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зазначили, що між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 постійно виникають сварки, під час яких ОСОБА_2 морально принижує гідність дружини, неодноразово вимикав водо-, електро- та газопостачання. Участі у допомозі по домогосподарству ОСОБА_2 не бере. Показання даних свідків узгоджуються із матеріалами справи та не суперечать з`ясованим під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції обставинам, а тому є належними доказами.

Підстави ставити під сумнів вказані докази відсутні, оскільки ці докази є об`єктивними, відповідають вимогам ст.251 КпАП України, узгоджуються між собою і нічим не спростовані.

Доводи ОСОБА_2 щодо порушення його прав, передбачених ст.268 КпАП України, є непереконливими.

Своїми правами у відповідності до вимог ст.ст. 268, 271 КпАП України ОСОБА_2 в повній мірі скористався під час розгляду справи у суді апеляційної інстанції, де був присутній запрошений ним захисник.

Тому посилання апелянта щодо недоведеності його вини, а також допущення порушень під час розгляду справи у місцевому суді є надуманими та такими, що повністю спростовуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи вищенаведене, постанова судді місцевого суду є законною і підстав для її зміни чи скасування немає.

На підставі викладеного, керуючись ст.294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Карлівського районного суду Полтавської області від 29 травня 2020 року щодо нього - без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

СУДДЯ Л.В. Нізельковська