КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА[1]

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Сітайло О.М. за участю ОСОБА_1 , захисника Бойкініч Р.С., захисника Чмеля І.М., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року, -

ВСТАНОВИЛА:

Постановою Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. 00 коп., стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп. на користь держави.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Бальзака - Лисківська в м. Києві, при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який при зустрічному роз`їзді рухався прямо, вчинив зіткнення, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження, своїми діями водій порушив п. 16.6 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Не погоджуючись із постановою Деснянського районного суду м. Києва від 05 травня 2020 року, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати зазначену постанову та закрити провадження у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В обґрунтування наведеного апелянт посилається на те, що суд не забезпечив всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, не надав належної оцінки усім наявним в матеріалах справи доказам, висновки суду першої інстанції ґрунтуються на сумнівних та недопустимих доказах, унаслідок чого необґрунтовано притягнув ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності. На переконання апелянта ДТП сталася внаслідок порушень ПДР України водієм ОСОБА_1 , оскільки він, керуючи автомобілем «Мітсубіши», не дотримувався безпечної швидкості руху, чим порушив вимоги п. 12.4 ПДР України, що і призвело до зіткнення їх транспортних засобів.

Заслухавши пояснення у суді апеляційної інстанції захисника Чмеля І.М., який підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити; пояснення ОСОБА_1 його захисника Бойкініча Р.С., які заперечували проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 16.6 ПДР України передбачено, що, повертаючи ліворуч або розвертаючись при зеленому сигналі основного світлофора, водій нерейкового транспортного засобу зобов`язаний дати дорогу трамваю попутного напрямку, а також транспортним засобам, що рухаються в зустрічному напрямку прямо або повертають праворуч.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серія ДПР18 № 533448 від 05 лютого 2020 року о 10 годині 31 хвилин водій ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «Тойота», д.н.з. НОМЕР_1 , на перехресті вул. Бальзака - Лисківської в м. Києві, при повороті ліворуч не надав перевагу в русі автомобілю «Мітсубіші», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який при зустрічному роз`їзді рухався прямо, що призвело до механічних пошкоджень обох автомобілів, своїми діями водій порушив п. 16.6 ПДР України, тобто вчинив правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_2 , належним чином повідомлений про дату, місце і час судового засідання, не з`явився, захисник Чмель І.М. в інтересах ОСОБА_2 подав клопотання, в якому просив розглядати справу без його участі; захисник Чмель І.М. підтримав апеляційну скаргу, просив її задовольнити, пояснив, що вважає дії водія ОСОБА_1 знаходяться у причинно-наслідковому зв`язку із ДТП та надав висновок експерта за результатами авто-технічного дослідження №27 від 21 травня 2020 року, згідно якого водій ОСОБА_1 повинен був діяти відповідно до вимог п.10.1, п. 12.3, п. 12.4; також експерт зазначає, що ОСОБА_1 , на відміну ОСОБА_3 , мав технічну можливість уникнути ДТП.

У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 пояснив, що він рухався на своєму автомобілі по вулиці Бальзака в напрямку вул. Милославської у м. Києві в крайній лівій смузі руху зі швидкістю близько 50-55 км/год, наближаючись до перехрестя, побачив автомобіль «Тойота», який раптово виїхав йому на зустріч з метою виконання повороту ліворуч, та під час маневру не пропустив його автомобіль, чим порушив ПДР України; він у свою чергу, з метою уникнення ДТП застосував екстрене гальмування, але не зміг уникнути зіткнення, оскільки асфальтне покриття було мокрим.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши пояснення ОСОБА_2 , матеріали справи, фото з місця пригоди, відеозапис з місця ДТП, на якому вбачається, що водій автомобіля «Тойота» здійснював поворот ліворуч з крайньої лівої смуги руху, не надав перевагу в русі автомобілю «Мітсубіші», який рухався прямо в зустрічному напрямку, врахувавши дані схеми ДТП, місце зіткнення, зафіксовані пошкодження автомобілів у результаті зіткнення: «Мітсубіші» (деформація капоту, праве крило, ліве крило, обидві передні фари, деформація передньої частини авто, бампер передній), «Тойота» (дверцята передньої правої двері, дверцята задньої правої двері), оцінивши докази у їх сукупності, вважаю, що висновок суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, встановлених судом, законний і належним чином вмотивований.

Висновок експерта є доказом, якому суд дає оцінку як окремо, так і у сукупності з іншими доказами, і наперед усталеної сили немає.

Як убачається із наданого висновку експерта за результатами авто-технічного дослідження №27 від 21 травня 2020 року, експерт про кримінальну відповідальність не попереджався; вихідні дані, на підставі яких експерт робив висновки, надавалися в односторонньому порядку; питання, поставлені на вирішення експерту, учасниками не обговорювалися; висновки експерта не узгоджуються із доказами, дослідженими судом, що ставить під сумнів його об`єктивність, а тому суд не може визнати його допустимим доказом.

Переконливих доводів, які спростовували би висновки суду першої інстанції і були підставами для зміни чи скасування постанови Деснянського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року, апелянтом не наведено та при розгляді справи в апеляційній інстанції не встановлено.

Доведеність винності ОСОБА_2 у порушенні п.16.6 ПДР України знайшла своє підтвердження дослідженими у суді доказами.

Відповідно до змісту ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін; скасувати постанову та закрити провадження у справі; скасувати постанову та прийняти нову постанову; змінити постанову.

Враховуючи викладене, вважаю, що апеляційну скаргу ОСОБА_2 слід залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року як законну та обґрунтовану - без зміни.

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову Деснянського районного суду міста Києва від 05 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП - без зміни.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду О.М. Сітайло

Справа № 33/824/2117/2019 Категорія ст. 124 КУпАП Головуючий суддя у 1-й інстанції: Панченко О.М.

Суддя в апеляційній інстанції: Сітайло О.М.