Справа № 352/571/20
Провадження № 33/4808/230/20
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП
Головуючий у 1 інстанції Струтинський Р. Р.
Суддя-доповідач Повзло
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Івано-Франківськ

Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника Соботника В.Й.,

розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 на постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, жителя АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить10200 (десять тисяч двісті) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік та стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ :

Оскарженою постановою судді суду першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 09 березня 2020 року о 12 год. 05 хв. в с. Рибне Тисменицького району Івано-Франківської області керував транспортним засобом марки «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах спиртного з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя, від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить, поновивши строк на апеляційне оскарження постанови судді, скасувати її і закрити провадження у справі.

Клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді мотивує тим, що його пропущено з поважних причин. Вказує, що перебував на амбулаторному лікуванні з 12 по 15 травня 2020 року через травму ноги, в матеріалах справи відсутні докази надсилання чи вручення йому копії постанови судді.

Вимоги апеляційної скарги мотивує тим, що вважає постанову незаконною та необґрунтованою. Пояснює, що свідків, які вказані у протоколі, не було. Ними підписано протокол за його відсутності. Поліцейські не мали «Драгера» з собою та запропонували відмовитися від проходження огляду взамін на те, що не будуть забирати права і транспортний засіб на арештмайданчик. Вони склали протокол про відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, не вилучили права і дозволили далі рухатися автомобілем. На його думку, в даному випадку необхідно винести постанову про закриття справи у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В судове засідання апеляційного суду з`явились особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , якому роз`ясненні права, передбачені ст. 268 КУпАП, та його захисник Соботник В.Й ОСОБА_2 , якому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду заявили клопотання про виклик свідків, вказаних у протоколі, та про витребування з відповідного відділу поліції інформації про те, чи був у поліцейських в наявності на час зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 спеціальний технічний прилад «Драгер». В задоволенні клопотань відмовлено, оскільки письмові докази в повній мірі дозволяють встановити обставини, які мають значення для розгляду даної справи, а переконливих підстав для сумнівів з приводу обставин, які наведено у письмових доказах, не наведено.

ОСОБА_1 та його захисник Соботник В.Й. підтримали клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови судді та вимоги апеляційної скарги з мотивів, викладених у них, просили скасувати постанову судді, закрити провадження по справі.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , доводи його захисника Соботника В.Й., перевіривши матеріали справи, доходжу висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови судді, виходячи зі змісту ч. 2 ст. 294 КУпАП, підлягає до поновлення.

Так, судове рішення прийнято за участю ОСОБА_3 в судовому засіданні 30 квітня 2020 року, строк на апеляційне оскарження триває протягом 10 днів по 12 травня 2020 року включно, оскільки десятий день співпадає з вихідним днем.

В той час, апеляційну скаргу подано з пропуском строку на апеляційне оскарження постанови судді - 15 травня 2020 року

Проте, згідно з долученої до апеляційної скарги довідки № 113 КНП «Отинійська районна лікарня» Коломийської районної ради ОСОБА_1 з 12 травня по 15 травня 2020 року знаходився на амбулаторному лікуванні в травматолога з діагнозом - пошкодження латеральної групи зв`язок правого гомілково-ступневого суглобу, що вважаю поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді.

Ст. 49 Конституції України гарантує кожному право на охорону здоров`я та медичну допомогу.

За таких обставин, вважаю, що строк на апеляційне оскарження постанови судді ОСОБА_1 пропустив з поважних причин.

Вирішуючи апеляційну скаргу по суті вважаю, що необхідно її залишити без зволення, з наступних підстав.

Так, відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Згідно з ч. 1 ст. 7 КУпАП України ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, крім іншого, є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Оскільки ОСОБА_1 брав участь в судовому засіданні суду першої інстанції 30 квітня 2020 року, вільно користувався своїми правами, клопотань про відкладення розгляду справи 30 квітня 2020 року через необхідність залучення захисника не подавав, доходжу висновку, що в суді першої інстанції забезпечено в повній мірі дотримання його прав, передбачених ст. 268 КпАП України, зокрема при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.

З долучених до матеріалів справи угод про надання правової допомоги вбачається, що їх ОСОБА_1 уклав з адвокатом Соботником В.Й. 01 червня 2020 року та 18 червня 2020 року, про що свідчить про залучення ним захисника під час апеляційного розгляду.

Виходячи з вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи іншого сп`яніння є адміністративним правопорушенням і тягне за собою відповідальність аналогічно, як і за керування транспортним засобом у стані сп`яніння.

Відповідно до вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніннязнайшов своє відображення у ст. 266 КУпАП, приписах Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі Порядку).

Перевіривши доводи апеляційної скарги доходжу висновку про те, що суддею суду першої інстанції з урахуванням вказаних вище вимог закону з`ясовані обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Вважаю, що висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими у судовому засіданні та викладеними у постанові доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз та оцінив їх у сукупності, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення від 09 березня 2020 року серії ДПР18 № 234830 (а.с. 1), актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3), направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння у ОНД від 09 березня 2020 року (а.с. 2), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 09 березня 2020 року (а.с. 5,6), копією постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 7), рапортом поліцейського (а.с. 8), даними, що вбачаються з відеофайлу, який міститься на наданому відділом поліції компакт-диску «DVD-R» (а.с. 10), іншими доказами.

Вказані докази отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами. Відповідно відсутні будь-які сумніви у їх достовірності та істинності.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 09 березня 2020 року серії ДПР18 № 234830 (а.с. 1) 09 березня 2020 року о 12 год. 05 хв. на Автодорозі Н-10 Стрий-Чернівці км 99+200 в с. Рибне Тисменицького району Івано-Франківської області водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, різкий запах алкоголю з ротової порожнини, тремтіння пальців рук. Від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності свідків. Цим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вказаний протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою - інспектором СРПП № 1 Тисменицького ВП ГУНП ст. лейтенантом поліції Гаврилівим Ю.В., з заповненням реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним, особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 , свідками ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , містить їх дані.

В графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» ОСОБА_1 вказав, що випив пиво, після чого їхав на автомобілі, вину визнає, просить суворого не карати.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять жодних доказів щодо протиправності дій працівників поліції, зокрема на час складання протоколу, щодо оскарження таких дій та його результатів. Також, відсутні обставини, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

В письмових поясненнях від 09 березня 2020 року (а.с. 4) ОСОБА_1 зазначив, що випив пляшку пива, після чого їхав на автомобілі додому. Його зупинили працівники поліції, оскільки він порушив Правила дорожнього руху. Під час перевірки документів працівники поліції почули запах алкоголю та запропонували проїхати на медичний огляд, на що він категорично відмовився.

Враховую, що під час оцінки пояснень ОСОБА_1 як в протоколі, так і в судовому засіданні суду апеляційної інстанції береться до уваги не сам факт визнання чи заперечення особою своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення,а ті фактичні дані, які мають значення для встановлення фактичних обставин у справі про адміністративне правопорушення та оцінюються у сукупності з усіма іншими встановленими відомостями.

Під час апеляційного розгляду не встановлено певних причин, через які ОСОБА_1 надавав працівнику поліції неправдиві пояснення, або що такі ним засвідчено під примусом.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 , маючи ознаку алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, при свідках ОСОБА_4 та ОСОБА_5 відмовився від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки.

Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану сп`яніння у ОНД від 09 березня 2020 року (а.с. 2) огляд ОСОБА_1 , який мав ознаку алкогольного сп`яніння - запах алкоголю з порожнини рота, в закладі охорони здоров`я не проводився.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 від 09 березня 2020 року (а.с. 5,6) вбачається, що в їх присутності о 12 год. 20 хв. поліцейський запропонував водію транспортного засобу марки «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу на приладі «Drager Alkotest 6810», а також в медичному закладі ОНД в м. Івано-Франківськ, вул. Млинарська, 21, оскільки у водія були присутні явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння рук, нестійка хода, нечітка мова. Водій відмовився пройти огляд на місці, а також в медичному закладі. На водія в їх присутності було складено адміністративні матеріали, а саме протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Доводів про зацікавленість чи упередженість свідків, зазначених у протоколі, письмові пояснення яких є в матеріалах справи, апелянтом не наведено.

Відповідно до копії постанови за ч. 1 ст. 126 КУпАП (а.с. 7) на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення, оскільки він 09 березня 2020 року о 12 год. 05 хв. на Автодорозі Н-10 99 км, керуючи транспортним засобом марки «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , порушив вимогу дорожньої горизонтальної розмітки 1.1, під час перевірки документів не мав при собі посвідчення водія та страхового полісу цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, чим порушив п. 2.1 а) 2.1 ґ) Правил дорожнього руху.

У рапорті (а.с. 8) інспектор СРПП № 1 Тисменицького ВП ГУНП в Івано-Франківській області старший лейтенант поліції Гаврилів Ю.В. доповідає про те, що 09 березня 2020 року ним спільно з поліцейським Василівим О.В. під час несення служби на Автодорозі Н-10 Стрий-Чернівці 99км+200 виявлено автомобіль марки «Опель», номерний знак НОМЕР_1 , за кермом якого перебував ОСОБА_1 . Під час спілкування у водія були виявлені явні ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. В подальшому водію було запропоновано пройти тест на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також в лікувальному закладі ОНД м. Івано-Франківська, в присутності двох свідків. Від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків. На ОСОБА_1 складено протокол за ст. 130 КУпАП в присутності двох свідків та винесено постанову за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Апеляційним судом досліджено відеозапис, які міститься на компакт-диску «DVD-R» в матеріалах справи (а.с. 10), на якому відображено безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, а саме: як на запитання поліцейського « ОСОБА_6 , будете проходити тест на приладі Драгер?», особа відповідає «Ні, не буду, відмовляюся.»; на запитання «А проїхати з нами на медичне освідчення?» відповідає « ОСОБА_7 .».

Погоджуюся з висновком судді суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 є особою, яка керувала транспортним засобом, у розумінні ст. 130 КУпАП.

Відомостей про те, що порушено ст. 266 КУпАП, приписи Інструкції та Порядку не здобуто як під час розгляду справи в суді першої інстанції, так і під час апеляційного розгляду.

Докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку вказують на те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, у нього було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, він у присутності двох свідків на пропозицію поліцейського відмовився пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу та в закладі охорони здоров`я, відповідно, поліцейський мав всі підстави скласти протокол про адміністративне правопорушення.

Доводи апелянта про те, що жодних свідків не було, не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріалами справи, а саме як протоколом, актом, так і їх письмовими поясненнями доведено, що ОСОБА_4 та ОСОБА_5 стали свідками того, як водій ОСОБА_1 відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Також, дані про свідків та їх підписи містяться в протоколі, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 засвідчив власноручним підписом те, що він зі змістом протоколу ознайомлений, копію протоколу отримав, внесені про нього дані є правильні.

Наведене є підставою для висновку, що свідки поставили свої підписи у протоколі до того, як ОСОБА_1 отримав його копію, за відсутності інших відомостей.

Вважаю голослівними пояснення ОСОБА_1 про те, що поліцейські пропонували відмовитися від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та обіцяли не забирати права і транспортний засіб на арешт майданчик.

Згідно з матеріалами справи останній не мав при собі посвідчення водія у зв`язку з чим на нього постановою було накладено адміністративне стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Обставини того, чи був ОСОБА_1 відсторонений від керування автомобіля, чи був його транспортний засіб переданий іншій особі для керування, як і її подальші дії, в тому числі стосовно автомобіля, після складення протоколу, не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та ці відомості не впливають на висновок про винуватість цієї особи у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апелянт, стверджуючи про необхідність закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не наводить переконливих доводів, які б свідчили про те, що ним не було допущено порушення п. 2.5 Правил дорожнього руху - він погодився на вимогу поліцейського та пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Перевіривши сукупність доказів по справі, доходжу висновку, що викладеними матеріалами справи поза всяким розумним сумнівом доведено факт відмови особи, яка керувала транспортним засобом, - ОСОБА_1 , від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Враховуючи наведене, вважаю, що суддя суду першої інстанції, розглядаючи справу, дослідивши докази у справі, шляхом співставлення фактично досліджених по справі обставин та доказів зі змістом обставин, що ставляться особі у вину згідно з протоколом про адміністративне правопорушення та з диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, іншими нормами чинного законодавства, дійшов обґрунтованого висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки саме такого правопорушення.

Також, доходжу висновку, що у суду першої інстанції були законні підстави для накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Оскільки стягнення на ОСОБА_1 накладено суддею суду першої інстанції в межах строків, передбачених ст. 38 КУпАП, і під час апеляційного розгляду за результатами перевірки доводів апелянта та захисника не встановлено підстав для скасування рішення судді суду першої інстанції, то час прийняття рішення апеляційним судом не має значення, а тому відсутні підстави для закриття провадження у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

За таких обставин, постанову судді необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Поновити особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді.

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 30 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло