Справа № 131/331/20
Провадження № 33/801/308/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника адвоката Головенка Є.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 березня 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420,40 грн судового збору.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Скарга мотивована тим, що огляд проводився за допомогою приладу «Драгер», який згідно пояснень свідків, не спрацював; відомостей щодо інших досліджень біологічного середовища матеріали справи не містять, а наявний висновок лікаря від 24.02.2020 не підкріплений будь-якими іншими доказами щодо наявності у нього стану алкогольного сп`яніння; дії щодо умисного неправильного продуття ним драгера, про що зазначено в поясненнях свідків та рапорті, могли кваліфікуватися як відмова особи від проходження огляду на стан сп`яніння, натомість протокол складено за керування транспортним засобом в стані сп`яніння; з протоколу про адміністративне правопорушення не зрозуміло, чи було йому запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння з використання технічного засобу; судом порушено його право на захист.

Також апелянт ставить питання про поновлення строку на апеляційне провадження постанови суду першої інстанції, оскільки ні він, ні його захисник не були присутніми під час оголошення постанови, а з її змістом ознайомився 08.04.2020 під час ознайомлення з матеріалами справи.

Перевіривши матеріали справи та доводи ОСОБА_1 про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, апеляційний суд вважає, що пропущений строк на апеляційне оскарження постанови підлягає поновленню.

Відповідно до ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні цього строку відмовлено.

Відповідно до ст. 289 КУпАП, в разі пропуску строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено.

З матеріалів справи слідує, що постанову Іллінецьким районним судом Вінницької області прийнято 31 березня 2020 року (а.с.17) та згідно супровідного листа від 06 квітня 2020 року направлено на адресу ОСОБА_2 (а.с.21). Доказів того, що ОСОБА_1 отримав копію оскаржуваної постанови матеріали справи не містять.

Згідно заяви захисника ОСОБА_1 адвоката Головенка Є.В., 08.04.2020 він ознайомився з матеріалами даної справи 08.04.2020 та копію постанови отримав 14.04.2020 (а.с.22, 26).

Апеляційну скаргу адвокатом Головенком Є.В. в інтересах ОСОБА_3 подано засобами поштового зв`язку 13.04.2020, тобто протягом десяти днів з моменту ознайомлення з матеріалами справи.

Враховуючи, що ОСОБА_1 не був присутнім під час прийняття оскаржуваної постанови, з метою забезпечення конституційного права особи на оскарження судового рішення, про яке стверджується в рішеннях Європейського суду з прав людини, апеляційний суд прийшов до висновку, що строк на апеляційне оскарження постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 березня 2020 року пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши ОСОБА_4 та його захисника, які підтримали апеляційну скаргу із зазначених у ній підстав, апеляційний суд приходить до переконання, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №000082 від 24.02.2020, складеного інспектором СРПП №3 Іллінецького ВП старшого лейтенанта поліції ОСОБА_5 , 24.02.2020 о 20 год. 30 хв. в м.Іллінці по вул. Вільшанській водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 210994 д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, в тому числі, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції виходив з того, що його винна повністю доведена матеріалами справи.

Судом першої інстанції встановлено, що відповідно до висновку КНП «Іллінецька ЦРЛ» №5, складеного о 21 год. 00 хв. 24.02.2020 щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння. Вказаний факт підтверджується також письмовими поясненнями свідків.

Однак, такий висновок зроблений судом першої інстанції за неповного з`ясування всіх обставин справи.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Аналогічні вимоги містяться в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженого наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 №1452/735. Так, у п. 6 розділу І вказаної Інструкції зазначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів; лікарем закладу охорони здоров`я.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 7 розділу І Інструкції).

Із вищенаведеного слідує, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобі в або лікарем закладу охорони здоров`я. Спочатку працівником поліції водію повинно бути запропоновано провести огляд на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів на місці зупинки транспортного засобу, а тільки після незгоди з результатами огляду або відмови водія пройти такий огляд на місці зупинки транспортного засобу огляд повинен проводитися в закладах охорони здоров`я.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що після зупинки транспортного засобу поліцейський повідомив про виявленні ознаки алкогольного сп`яніння і запропонував йому проїхати до КНП «Іллінецька ЦРЛ» для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. На місці зупинки пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння йому запропоновано не було.

Вказана обставина підтверджується змістом рапорту поліцейського, у якому зазначено, що після виявлення у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння останньому було запропоновано пройти освідування на стан алкогольного сп`яніння в Іллінецькій лікарні. Тобто пропозиції провести огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу від поліцейського не надходило.

Крім того, із долученого апелянтом до матеріалів апеляційного провадження акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 24.02.2020 слідує, що обстеження ОСОБА_1 в закладі охорони здоров`я здійснювалося за допомогою алкотестеру «Драгер», однак, вказаний прилад після декількох спроб не спрацював. За результатами огляду ОСОБА_1 лікарем надано висновок, яким встановлено в нього стан алкогольного сп`яніння.

Однак, ні з вказаного акту, ні з висновку не можливо встановити чи був взагалі проведений огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння.

Із системного аналізу положень розділу ІІІ «Проведення огляду на стану сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів» Інструкції №1452 слідує, що для виявлення стану алкогольного сп`яніння в закладах охорони здоров`я необхідно проводити саме лабораторне дослідження, яке, в даному випадку, проведено не було.

Крім того, із висновку не можливо встановити, який саме цифровий показник алкогольного сп`яніння був виявлений у ОСОБА_1 , зважаючи на те, що допустима норма 0,2 проміле.

Незрозумілим є дії поліцейських щодо залучення свідків, так як вимоги щодо їх залучення у разі проведення огляду в закладі охорони здоров`я ні КУпАП, ні підзаконні акти не містять. Свідки потрібні у випадку проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоровя.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного сп`яніння, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Частина 1 ст. 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 9, 245, 252 КУпАП, особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях події та складу адміністративного правопорушення, який має бути встановлений суддею тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Враховуючи викладене, наявні підстави для скасування постанови місцевого суду з винесенням нової постанови про закриття провадження у справі відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 31 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП скасувати, провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало