Справа № 336/2130/19
Пров. № 3/336/25/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , що працює в товаристві з обмеженою відповідальністю «АТБ Маркет» охоронцем, за ознаками ст. 124 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

25 березня 2019 року, о 12 годині 10 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем ВАЗ 21093, державний номер НОМЕР_1 , на 297 км автомобільного шляху Харків-Сімферополь не вибрав безпечної швидкості руху та скоїв зіткнення з транспортним засобом ЗАЗ 1102, державний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , який зупинився попереду. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автотранспортні засоби отримали технічні ушкодження.

Описані дії правопорушника містять порушення п. п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху.

Під час судового розгляду протоколу ОСОБА_1 хоча й визнав винуватість у порушенні правил безпеки дорожнього руху, проте заявив, що, на його думку, дії іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди ОСОБА_2 , який всупереч вимог пункту 10.1 «Правил…», який в нерухомому стані перебував на узбіччі, раптово виїхав на крайню праву смугу без ввімкнення знаку повороту та почав здійснювати маневр розвороту, що виявилось неочікуваним і несподіваним для нього і зумовило наїзд його автомобіля на ліву задню частину транспортного засобу під керуванням ОСОБА_2 , також перебувають у причинному зв`язку з подією ДТП.

Потерпілий і його представник під час судового розгляду заперечували проти наявності ознак порушення вказаного положення правил дорожнього руху в діях ОСОБА_2 , посилаючись на те, що в місці, де сталася дорожньо-транспортна пригода, наявний розрив двійної суцільної лінії дорожньої розмітки, що дозволяє здійснити в`їзд на прилеглий майданчик, виїзд з нього у будь-якому напрямку або розворот, та відсутні будь-які заборонні знаки, які в силу п. 10.7 «Правил дорожнього руху України» забороняють розворот транспортного засобу. Набравши швидкості 30-40 км/годину, переконавшись в безпечності маневру, потерпілий увімкнув поворот ліворуч, здійснив маневр з перестроюванням у ліву смугу автомагістралі, після чого почав повільно гальмувати та, зупинившись з метою надання можливості руху транспортним засобам в зустрічному напрямку, відчув потужний удар в задню частину автомобіля під його керуванням.

У зв`язку з викладеним потерпілий і його представник вважають, що дії ОСОБА_2 повністю відповідають вимогам правил безпеки дорожнього руху і жодним чином не впливають на причини дорожньо-транспортної пригоди з участю сторін, тоді як притягуємий до відповідальності рухався з порушенням вимог про швидкість дорожнього руху та не врахував дорожню обстановку, хоча мав можливість заздалегідь побачити транспортний засіб під керуванням ОСОБА_2 та уникнути зіткнення, що і зумовило настання дорожньо-транспортної пригоди.

Вислухавши пояснення правопорушника, потерпілого, свідка ОСОБА_3 , який знаходився в салоні автомобіля під керуванням ОСОБА_2 під час зіткнення транспортних засобів і повністю підтвердив показання потерпілого, показання експерта ОСОБА_4 , що проводив в справі інженерно-транспортну експертизу і підтвердив в суді висновок автора протоколу про перевищення водієм ОСОБА_1 дозволеної в населеному пункті швидкості руху траснпортного засобу, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку, що дії ОСОБА_1 містять ознаки складу правопорушення, яке передбачене ст. 124 КУпАП, а саме: порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

До доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні означеного порушення правил дорожнього руху відносяться:

- протокол про адміністративне правопорушення, який є засобом фіксації порушень правил безпеки руху і одночасно джерелом доказів в силу ст. 251 КУпАП (а. с. 1);

- схема місця дорожньо-транспортної пригоди, яка містить графічне зображення взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення (а. с. 4);

- фототаблиця з зображенням місця дорожньо-транспортної пригоди, яка підтверджує пояснення потерпілого про відсутність суцільної лінії дорожньої розмітки (а. с. 5);

- пояснення в суді потерпілого ОСОБА_2 про те, що у вказаний в протоколі про адміністративне правопорушення час він у відповідності до правил дорожнього руху у відсутність заборони для здійснення розвороту почав здійснювати розворот ліворуч, коли зазнав удару від транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 в ліву задню частину свого автомобіля;

- показання свідка ОСОБА_3 , які повністю відповідають поясненням потерпілого про фактичні обставини дорожньо-транспортної пригоди щодо дій кожного з її учасників;

- пояснення ОСОБА_1 , який не заперечує проти наявності в його діях ознак порушення правил безпечного руху, але вважає, що неправомірні дії обох учасників пригоди зумовили зіткнення автомобілів, також підтверджують встановлені фактичні обставини справи і використовуються суддею на користь висновку автора протоколу про винуватість особи, щодо якої він складений.

Відповідно до п. п. 13.1, 12.1 «Правил дорожнього руху України», порушення яких відповідно до висновку протоколу містять дії правопорушника, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу; під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

За встановлених суддею обставин дії ОСОБА_1 , який у дорожній обстановці, яка склалася, не вибрав безпечну швидкість руху та безпечну дистанцію, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем під керуванням потерпілого, перебувають у прямому причинному зв`язку з подією дорожньо-транспортної пригоди.

Констатуючи винуватість ОСОБА_5 у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди, суддя не бере до уваги його пояснення про винуватість іншого учасника дорожнього руху, так як з`ясування цього питання не належне до предмету розгляду в цій справі, оскільки в силу диспозитивності судочинства суддя вирішує питання про наявність або відсутність ознак порушень правил безпеки дорожнього руху, а відповідно - і про наявність або відсутність ознак складу правопорушення, - лише на підставі протоколу про адміністративне правопорушення.

І так як протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 судді не наданий, підстав для висновків про причинний зв`язок між його діями та подією дорожньо-транспортної пригоди у судді немає, а означене питання може бути предметом з`ясування під час вирішення спору про цивільно-правові наслідки події ДТП.

Вирішуючи питання про відповідальність особи, суддя доходить висновку про закриття провадження в справі, виходячи з таких міркувань.

Відповідно до ст. 38 КУпАП якщо справа про адміністративне правопорушення у відповідності до закону підвідомче суду (судді), адміністративне стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення.

Згідно із ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу;

Оскільки на момент вирішення справи встановлений статтею 38 КУпАП строк сплив, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності, а провадження в справі відносно нього - закриттю.

Керуючись ст. ст. 124, 280, 283, 284 КУоАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП звільнити у зв`язку із спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Провадження в справі закрити.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів після її винесення.

Суддя О.В. Щаслива