Провадження № 3/193/98/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
П О С Т А Н О В А

17 червня 2020 року сел. Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі: головуючого суді Кащук Д.А., секретаря судового засідання Ратушної В.В., за участю особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , його представника адвоката Мудраченка В.М., інспектора ДПП Мудрагель А.М., розглянувши матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в місті Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ОР №130139 від 19 березня 2020 року зазначено, що 19 березня 2020 року о 01 год. 20 хв. в Дніпропетровській області Софіївського району смт.Софіївка по вулиці Садова, 1, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 320і номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці, порушення мови), від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, бодікамера АЕ 00223, чим порушено вимоги п.2.5 ПДР.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав та пояснив, що 19 березня 2020 року вони святкували в смт.Софіївка, була присутня також і його донька ОСОБА_2 .. Її автомобіль BMW стояв крайній від дороги. Йому необхідно було від`їхати та він попросив свою співмешканку ОСОБА_3 сісти за кермо автомобіля BMW. Після цього він разом з співмешканкою, під її ж керуванням, поїхали до неї додому. До співмешканки зателефонувала його донька і сказала їй, що подала заяву про угон її автомобіля. Вони разом з його співмешканкою за кермом їхали по смт.Софіївка, коли позаду побачили поліцейську машину з включеними проблисковими маяками, яка їх обігнала та розвернувшись стала попереду їх автомобіля, поки патрульна машина розверталась, вони разом з ОСОБА_4 вийшли з машини та стали позаду автомобіля BMW. До них підійшов інспектор СРПП Софіївського ВП ОСОБА_5 та повідомив їм про те, що на автомобіль BMW є орієнтування з причин його викрадення. Під час його розмови з інспектором його співмешканка ОСОБА_4 відійшла в сторону в туалет. Приблизно через 5-10 хвилин інспектор СРПП Софіївського ВП ОСОБА_5 поїхав на виклик, а згодом під`їхала патрульна машина патрульної поліції в м.Кривому Розі і патрульні звинуватили його що це він керував транспортним засобом. Він пояснював, що не керував автомобілем BMW, знаходився на пасажирському місці, а керувала автомобілем його співмешканка ОСОБА_4 , але його не дослухались та склали на нього протокол.

Представник особи, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, - адвокат Мудраченко В.М. в судовому засіданні підтримує свого підзахисного, вказує, що жодним доказом, не підтверджено факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом BMV 320і, номерний знак НОМЕР_1 , а тому просить провадження у даній справі закрити за відсутністю в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Допитаний в судовому засіданні поліцейський СРПП Софіївського ВП ОСОБА_6 А ОСОБА_7 М. пояснив, що надійшов виклик, орієнтування на угон автомобіля від ОСОБА_2 .. Він прийняв виклик УПП, під час патрулювання побачив вказаний вище автомобіль в процесі руху. З включеними проблисковими маяками їх службовий автомобіль обігнав автомобіль BMW та розвернувшись став попереду їх автомобіля. Коли вони зупинились, ОСОБА_1 разом з ОСОБА_4 вже стояли позаду автомобіля BMW біля лівого заднього крила. Він особисто не бачив, хто керував автомобілем, як і не бачив той факт, хто виходив з автомобіля та з якої дверки. Під час спілкування, жінка відійшла на 5-10 хвилин, сказала, що в туалет. Документи чоловік надав поліціцейському відразу. Потім він їх залишив на місці зупинки та поїхав на виклик.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснила, що 19 березня 2020 року вона була дома, святкувала разом з родиною, потім побачила, що її машина зникла. Подзвонила батькові, який не відповідав, потім подзвонила його співмешканці, вона теж не відповідала. Після цього подала заяву до поліції про угон її автомобіля. Через деякий час дозвонилась співмешканці батька, яка повідомила, щоб вона не переживала, оскільки саме вона керувала транспортним засобом і все добре. Після чого вона вирішила забрати з поліції заяву. Пояснила, що співмешканка батька взагалі не вживає алкогольні напої, хворіє. На місці зупинки її автомобіля вона пояснювала працівникам поліції, що батько не міг керувати автомобілем, керувала ОСОБА_4 , яка взагалі не вживає алкогольні напої, оскільки хворіє, але її не слухали.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснила, що 19 березня 2020 року до них приїхала донька співмешканця ОСОБА_2 , машинами було заставлено двір. Доньки машина стояла крайня. Вона разом зі своїм співмешканцем ОСОБА_1 сіли в автомобіль доньки та поїхали. Потім їй подзвонила ОСОБА_2 і сказала, що подала заяву про угон машини. Як тільки вони від`їхали, побачила, що з повороту десь за метрів чотириста виїхала патрульна машина. Вона злякалась, прийняла вправо, зупинилась. Вони вийшли з ОСОБА_1 та стали позаду їх автомобіля. Після зупинки вона відійшла в туалет, а потім злякавшись покинула місце, де стояв транспортний засіб. Після цього під`їхали працівники поліції і звинуватили її співмешканця в тому, що він був п`яний та керував транспортним засобом.

Вислухавши учасників справи, свідків, дослідивши письмові матеріали, такі як протокол про адміністративне правопорушення, рапорт працівника патрульної поліції, диск з відеозаписами з нагрудної камери відеореєстратора поліції, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на наступне.

У статті 251 КУпАП перелічені докази, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містять наступні докази: 1) Протокол про адміністративне правопорушення; 2) Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; 3) Рапорт інспектора поліції; 4) Диск з відеозаписами; 5) Пояснення свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_9 (а.с. 2-3).

У відповідності до положень ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Згідно положень ст.7КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у ст.ст. 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі ЄКПЛ або Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України №475/97-ВР від 17.07.1997 року; Конвенція набула чинності для України 11.09.1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Прецедентна практика ЄСПЛ, застосовуючи критерій суворості покарання за вчинення адміністративного правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, відносить адміністративні правопорушення до кримінально-правової сфери з усіма гарантіями статті 6 Конвенції.

Разом з цим, і інші адміністративні правопорушення можуть підпадати під сферу дії кримінально-правового аспекту статті 6 Конвенції. Зокрема це порушення правил дорожнього руху (позбавлення права управління - Рішення ЄСПЛ «Лутц проти Німеччини» від 25.08.1987 року; Рішення ЄСПЛ «Маліге (Malige) проти Франції» від 23.09.1998 року).

ЄСПЛ дійшов висновку, що стаття 6 Конвенції не може застосовуватися з точки зору «кримінального обвинувачення» до такої міри покарання як негайне позбавлення посвідчення водія (Комюніке Секретаря Європейського Суду з прав людини стосовно рішення у справі «Ескубе проти Бельгії»).

Отже, ЄСПЛ вирішуючи питання застосування ст. 6 Конвенції не ставить в залежність виведення з під юрисдикції кримінальних судів певних видів правопорушень віднесених до юрисдикції інших органів, посадових осіб.

З викладеного вбачається, що у справах про адміністративні правопорушення, на які ЄСПЛ поширює кримінально правовий аспект, - особа, щодо якої розглядається справа та потерпілий, додатково користуються гарантіями ст.6 Конвенції: право на оскарження судових рішень, право на допомогу перекладача, право на виклик та допит свідків, на розумний строк розгляду справи, негайне і достатнє інформування про характер і причини обвинувачення, право на юридичну допомогу, право на безоплатну допомогу захисника (за браком коштів), ін.. Крім того, в таких справах діє презумпція невинуватості.

Диспозиція ч.1 ст.130 КУпАП передбачає, що керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підставою залучення суб`єкта правопорушення до юридичної відповідальності є наявність в його діях складу правопорушення. Склад правопорушення - це сукупність передбачених законом об`єктивних і суб`єктивних ознак діяння, які характеризують (визначають) його як правопорушення.

Згідно ч.3 п.24 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП України, у тому числі шляхом допиту свідків.

Відповідно до роз`яснень, викладених у вищенаведеній постанові Верховного Суду України, судам слід враховувати, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

В судовому засіданні були переглянуті відеозаписи, які були надані інспектором поліції з фіксацією подій від 19.03.2020 року. При перегляді відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не виконувалися функції водія, оскільки не зафіксовано факт керування останнім автомобілем. ОСОБА_1 заперечував, що він керував транспортним засобом. Крім того, з фрагменту відео встановлено те, що зафіксовано лише факт: роз`яснення водію ст.268 КУпАП, ознайомлення останнього з протоколом про адміністративне правопорушення та отримання ним копії відповідного протоколу. Також зафіксовано те, що ОСОБА_1 відмовляються для проходження медичного огляду на виявлення алкогольного сп`яніння, оскільки самого факту керування автомобілем ним не здійснювалось.

Суд критично відноситься до вказаних поліцейським обставин, та вважає позицію працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, щодо виявлених на його думку ознак алкогольного сп`яніння та необхідність направлення водія ОСОБА_1 для проходження медичного огляду на виявлення таких ознак, безпідставним.

Об`єктивною стороною в даному правопорушенні є саме керування транспортним засобом, втім, як встановлено в судовому засіданні, відсутні жодні свідчення того, що правопорушника зупинили працівники поліції під час руху автомобіля з приводу управління в стані алкогольного сп`яніння.

Відсутність об`єктивної сторони свідчить про відсутність його складу, що згідно положень п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, є обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, суд враховуючи практику Європейського суду з прав людини, зокрема позицію суду у справах «Малофєєва проти Росії» («Malofeyevav. Russia», рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia», заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ, серед іншого, зазначив, що «…суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом)».

Відповідно до стаття 19 Конституції України, правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Судом враховується, що в матеріалах справи відсутні докази, що підтверджують вину ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме те, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху. Оскільки в матеріалах справи не містяться належні та допустимі докази , що підтверджують факт того, що водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був зупинений працівниками поліції в процесі руху, отже, на думку суду в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

З врахуванням викладеного, суд вважає за необхідне закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1ст.130 КУпАП відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись п.1 ст.247, ст. ст.283,284 КУпАП, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , по ч.1 ст.130 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Софіївський районний суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Д.А.Кащук