Рівненський апеляційний суд
___________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року м. Рівне

Суддя Рівненського апеляційного суду - Полюхович О.І.,

з участю:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника Теперик О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Рівне матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 12 травня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 12 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.41 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 8500 грн.

ОСОБА_1 інкримінується те, що 12 лютого 2020 року за адресою АДРЕСА_1 , фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в порушення вимог ч.1 ст. 21 КЗпП України не уклав трудовий договір із ОСОБА_2 , яка виконувала роботу продавця в магазині, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та в порушення вимог ч.3 ст. 24 КЗпП України, допустив до роботи ОСОБА_2 без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, а саме: ОСОБА_2 виконує роботу продавця в магазині, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 без укладеного трудового договору, тобто своїми діями скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 41 КУпАП.

В поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову суду, а провадження по справі закрити. Зазначає, що він особисто не допускав ОСОБА_2 до роботи продавця продовольчих товарів, будь яких наказів та розпоряджень з даного приводу не надавав.

ОСОБА_1 також просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Костопільського районного суду Рівненської області від 12 травня 2020 року.

Відповідно до ст. 285 КУпАП постанова оголошується негайно після закінчення розгляду справи. Копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Постанова винесена відносно ОСОБА_1 12 травня 2020 року без його участі (а.с.26).

Копію постанови суду ОСОБА_1 отримав 21 травня 2020 року (а.с.33).

Апеляційна скарга подана 26 травня 2020 року (а.с.30).

Оскільки строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, то цей строк слід поновити.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника Теперика О.В. на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Із змісту ст. 280 КУпАП вбачається, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності тощо.

Згідно з ч. 1 ст. 21 КЗпП України трудовий договір - це угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 24 Кодексу законів про працю України, трудовий договір з працівником укладається, як правило, в письмовій формі.

Працівник не може бути допущений до роботи без укладення трудового договору, оформленого наказом чи розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення формування та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України ( ч.3 ст. 24 КЗпП).

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 17.06.2015 року № 413 «Про порядок повідомлення Державній фіскальній службі та її територіальним органам про прийняття працівника на роботу» повідомлення про прийняття працівника на роботу подається власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом (особою) чи фізичною особою до територіальних органів Державної фіскальної служби за місцем обліку їх як платника єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за формою згідно з додатком до початку роботи працівника за укладеним трудовим договором одним із таких способів: засобами електронного зв`язку з використанням електронного цифрового підпису відповідальних осіб відповідно до вимог законодавства у сфері електронного документообігу та електронного підпису; на паперових носіях разом з копією в електронній формі; на паперових носіях, якщо трудові договори укладено не більше ніж із п`ятьма особами.

Частина 3 статті 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає, що за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору (контракту), посадові особи підприємств, установ і організацій, фізичні особи підприємці, які використовують найману працю, притягуються до адміністративної відповідальності.

Відповідно до статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Так, вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення підтверджується відомостями, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення № РВ5823/1463/АВ/П/ПТ від 17 лютого 2020 року (а.с.3); актом інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № РВ5823/1463/АВ від 17 лютого 2020 року (а.с.4); письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12.02.2020 року (а.с. 10), письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 12.02.2020 року (а.с. 11), копією відомостей нарахування заробітної плати (а.с. 12-13).

Суд першої інстанції надав належну оцінку наявним доказам, що відображено у оскаржуваній постанові.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 41 КУпАП настає за фактичний допуск працівника до роботи без оформлення трудового договору.

Як вбачається із витягу з акту інспекційного відвідування юридичної особи, яка використовує найману працю № РВ5823/1463/АВ 17 лютого 2020 року, в ході інспекційного відвідування у фізичної особи підприємця ОСОБА_1 встановлено, що 12.02.2020 року в магазині по АДРЕСА_1 на робочому місці продавця у відділі продовольчих товарів знаходилась ОСОБА_2 , яка відповідних документів щодо працевлаштування не надала. У своїх поясненнях ОСОБА_2 пояснила, що стажується в магазині з 10.02.2020 року у підприємця ОСОБА_1 (а.с.10).

Факт здійснення ОСОБА_2 обов`язків продавця вбачається також із письмових пояснень ОСОБА_3 , яка вказала, що представляє інтереси ОСОБА_1 по довіреності. Веде від його імені його справи, подає документи до відповідних державних установ. ОСОБА_1 здійснює підприємницьку діяльність у АДРЕСА_1 . У нього працює 5 осіб, ОСОБА_2 стажується продавцем продовольчих товарів з 10 лютого 2020 року (а.с. 11).

Отже, ОСОБА_1 , будучи фізичною особою-підприємцем, допустив до роботи ОСОБА_2 , яка здійснювала реалізацію продовольчих товарів з 10.02.2020 року без оформлення трудового договору (контракту) у письмовій формі, без видання наказу або розпорядження та повідомлення центрального органу виконавчої влади з питань забезпечення та реалізації державної політики з адміністрування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування про прийняття працівника на роботу.

Допитана в судовому засіданні ОСОБА_3 показала, що представляє інтереси ОСОБА_1 по довіреності, веде від його імені його справи, подає документи до відповідних державних установ. Вказала, що ОСОБА_2 попросилась стажуватись продавцем продовольчих товарів магазину, що належить ОСОБА_1 . Зазначає, що 12.02.2020 року, продаж товарів ОСОБА_2 не здійснювала, лише стояла збоку і спостерігала за роботою продавців магазину.

Суд критично ставиться до пояснень свідка ОСОБА_3 , оскільки такі покази не узгоджуються з матеріалами справи, та надані з метою уникнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності (а.с.10-11).

Таким чином, на думку апеляційного суду, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що в діях ОСОБА_4 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.3 ст. 41 КУпАП.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови суду, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст.6 ЄКПЛ, ст. 294 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Постанову Костопільського районного суду Рівненської області від 12 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без зміни, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Рівненського

апеляційного суду О.І. Полюхович

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Суддя Рівненського апеляційного суду О.І.Полюхович 15 червня 2020 року