Провадження № 33/4820/308/20
Справа № 670/109/20 Головуючий в 1-й інстанції Потапов О. О.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Бондар В. В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 травня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі: головуючої-судді Бондар В.В., з участю секретаря судового засідання Габая А.В., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника Бабчинського В.К., розглянув у відкритому судовому засіданні в м.Хмельницькому справу за апеляційною скаргою захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 адвоката Бабчинського В.К. на постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2020 року,-

В с т а н о в и в :

Постановою Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , не працює,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 10 200 грн., що становить шістсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 визнано винним у тому, що 11 лютого 2020 року о 15.00 год. по вул. Заславській в смт. Віньківці, керував автомобілем «Фіат добло» в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку на місці зупинки з використанням технічного засобу «Драгер 6810» ARAM 3576. Від проходження огляду на стан сп`яніння у медичному закладі відмовився. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 (а) ПДР України, вчинивши правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, як видно з її змісту, захисник просить постанову суду щодо ОСОБА_1 скасувати та закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю події правопорушення, незважаючи на закінчення строків притягнення до адміністративної відповідальності. Вказує, що судом порушено норми процесуального та матеріального права, а висновки суду базуються на доказах, які не є допустимими. Суд першої інстанції не надав належної оцінки доказам, які мають істотне значення для об`єктивності розгляду справи. Працівники поліції не роз`яснювали ОСОБА_1 його процесуальні права та не повідомляли про проведення відеофіксації. Не погоджується із висновками обстеження ОСОБА_1 за допомогою приладу Драгер, який застосували поліцейські. Вказує, що працівники поліції відмовились доставляти ОСОБА_1 на повторне обстеження у найближчу лікарню, що є порушенням вимог п.7 розділу І Інструкції. Вважає, що результат проведеного огляду з порушенням вимог Інструкції не може бути допустимим та належним доказом у справі, а такий огляд не може бути дійсним.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника в підтримання доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу захисника слід задовольнити частково, постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову про закриття провадження на підставі п.1 ст. 247 КУпАП з таких підстав.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП не відповідають фактичним обставинам справи та не узгоджуються із наявними в матеріалах справи доказами, які були неповно досліджені судом з точки зору їх допустимості.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Протокол про адміністративне правопорушення сам по собі, без підтвердження іншими належними та допустимими доказами, не є безумовним та беззаперечним доказом доведення вини особи у вчиненні адміністративного правопорушення, являє собою лише початковий правовий висновок щодо дій певної особи, в якому фактично формулюється обвинувачення особи у вчиненні певного правопорушення.

Процедура та порядок огляду на стан сп`яніння регламентуються ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої спільним Наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 року за № 1452/735, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до п.6 Розділу І вищевказаної Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

П.7 Розділу І Інструкції регламентовано, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно ч. 5 ст. 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно відеозапису, який наявний в матеріалах справи, перший раз огляд ОСОБА_1 проводився без присутності свідків. ОСОБА_1 не погоджувався з результатами проведеного огляду на місці зупинки за допомогою технічного приладу та виявив бажання пройти огляд в медичному закладі, але після того, як працівник поліції вже під час руху в поліцейському автомобілі повідомив, що огляд на стан сп`яніння буде проводитись в медичному закладі, який знаходиться в смт.Нова Ушиця, а не в Віньковецькій ЦРЛ (яка була найближчим закладом охорони здоров`я) ОСОБА_1 відмовився від огляду в медичному закладі, який йому запропонував поліцейський. ОСОБА_1 вказував, працівникам поліції, що бажає пройти огляд в найближчому медичному закладі, який знаходиться в смт.Віньківці, проте поліцейський йому відмовив, вказуючи, що лікарня в смт.Віньківвці на даний час не проводить такий огляд. ОСОБА_1 не бажав їхати в Новоушицьку ЦРЛ, яка знаходиться на значній відстані від місця зупинки його транспортного засобу, вказуючи, що поспішає та не хотів залишати на довгий час свій автомобіль на місці зупинки.

Однак твердження поліцейських, що Віньковецька ЦРЛ не проводить обстежень, суперечать наявним в справі доказам, які залишились поза увагою суду.

За повідомленням головного лікаря КНП «Віньковецька ЦРЛ», який було надано на адвокатський запит, вказаний заклад має в наявності усі дозвільні документи, які надають закладу право на проведення медичних оглядів водіїв з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 11 лютого 2020 року КНП «Віньковецька ЦРЛ» не проводила медичних оглядів водіїв з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, оскільки в цей день поліція не направляла водіїв для проведення відповідних оглядів (а.с. 122).

Як видно з даних дослідженого судом відеозапису після того, як поліцейські з ОСОБА_1 повернулись до місця зупинки водія після відмови ОСОБА_1 їхати до медичного закладу, який не був найближчим медзакладом, поліцейськими вже були залучені свідки, які були присутні під час проходження вже повторного огляду ОСОБА_1 . В розмові поліцейські знову ж пропонували ОСОБА_1 проїхати до тієї ж Новоушицької ЦРЛ, однак ОСОБА_1 не побажав проїхати до медичного закладу.

Зважаючи на ті обставини, що ОСОБА_1 було запропоновано проходити огляд в медичному закладі, який не був найближчим, за умови проведення таких оглядів Віньковецькою ЦРЛ, що підтверджується довідкою цього ж закладу, в ОСОБА_1 були всі підстави для відмови від огляду в Новоушицькій ЦРЛ.

Варто зауважити, що за таких обставин, в суду першої інстанції не було підстав для висновку, що огляд на місці зупинки був проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП, вищевказаних положень Інструкції, зважаючи, що акт огляду (який в разі згоди водія з результатами проведеного огляду є підставою для складання протоколу) не підписаний ОСОБА_1 ). Вказані обставини не дають підстав для висновку, що водій безумовно погоджувався з результатами огляду, проведеного поліцейськими, на місці зупинки та не бажав проходити огляд в найближчому медичному закладі, однак вказані обставини залишились поза увагою суду.

Таким чином, апеляційним судом встановлено, що процедура проходження огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння проведена працівниками поліції без додержання вимог закону, позаяк працівник поліції безпідставно відмовив ОСОБА_1 у проведенні його огляду на стан алкогольного сп`яніння у медичному закладі, який був найближчим закладом охорони здоров`я та якому надано право на проведення медичних оглядів водіїв з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, що передбачено вимогами п.7 Розділу І вищевказаної Інструкції.

За таких обставин постанову суду першої інстанції щодо ОСОБА_1 слід скасувати та постановити нову, якою провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, слід закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, в зв`язку з відсутністю складу правопорушення, а доводи апеляційної скарги захисника в цій частині знайшли своє підтвердження під час апеляційного розгляду.

Доводи захисника, що працівники поліції не повідомляли ОСОБА_1 про те, що ведеться відеофіксація, не можуть бути враховані, позаяк з відеозапису вбачається, як працівник поліції неодноразово наголошував ОСОБА_1 , що ведеться відеозапис.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції не роз`яснено ОСОБА_1 процесуальних прав, на увагу не заслуговують та не є підставою для скасування постанови суду з цих підстав. ОСОБА_1 відповідно до вимог чинного законодавства отримав копію протоколу про адміністративне правопорушення, своїм підписом у протоколі підтвердив факт роз`яснення йому поліцейським прав, передбачених ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення (а.с. 1).

Інших належних та допустимих доказів, які б об`єктивно доводили той факт, що ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, що було б зафіксовано в спосіб, передбачений чинним законодавством, в матеріалах справи немає.

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Однак, суд першої інстанції при розгляді справи щодо ОСОБА_1 даним порушенням закону та фактичним обставинам не надав належної оцінки, прийшов до передчасного висновку щодо наявності допустимих доказів вини останнього у вчиненні інкримінованого правопорушення.

З цих підстав апеляційна скарга захисника підлягає частковому задоволенню, постанову суду слід скасувати, а провадження в справі щодо ОСОБА_1 - закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Керуючись п.1 ст. 247, ст.ст. 283, 284, 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Бабчинського В.К. задовольнити частково.

Постанову Віньковецького районного суду Хмельницької області від 30 квітня 2020 року про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, та накладення штрафу в сумі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, стягнення з ОСОБА_1 судового збору в сумі 420 грн. 40 коп., - скасувати та прийняти нову постанову.

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП в зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя