Справа №461/3918/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи, відносно якої складено протокол Притули Т.В., його захисника Романишина Я.О., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.124, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

10 квітня 2020 року о 22 годині 50 хвилин на пр. Свободи, 19, у м. Львові водій ОСОБА_1 , керуючи автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_1 , не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв наїзд та транспортний засіб DACIA DUSTER д.н.з. НОМЕР_2 , що стояв попереду. При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Таким чином, ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно протоколу №428402 серії ДПР 18 від 11.04.2020 року, 10 квітня 2020 року о 22 годині 50 хвилин на пр. Свободи, 19, у м. Львові, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки BMW д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком лікаря №157, чим порушив вимоги п.2.9 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 в судовому засіданні визнав, що був винуватцем дорожньої-транспортної пригоди, тобто факт вчинення правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП. Факт перебування у стані алкогольного сп`яніння заперечив з мотивів відображених у письмових запереченнях. Додатково вказав, що вважає відображення у висновку щодо результатів медичного огляду наявність у нього клінічних ознак сп`яніння є наслідком його зовнішнього вигляду після ДТП, адже він отримав тілесні ушкодження під час події.

Адвокат Романишин Я.О. подав до суду письмові заперечення, які просив врахувати під час розгляду справи та закриття провадження в частині адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п.12.1 Правил дорожнього руху України).

Відповідно до п. 13.1 Правил дорожнього руху України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При оцінці доказів суд керується принципом "поза розумним сумнівом», а саме, що доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №428401 від 10.04.2020 року, схемою місця ДТП, поясненнями потерпілого ОСОБА_2 в судовому засіданні згідно яких останній повністю підтвердив обставини відображені у протоколі про адміністративне правопорушення, поясненнями ОСОБА_1 в судовому засіданні.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП доведена повністю.

Враховуючи особу ОСОБА_1 характер вчиненого правопорушення, ступінь вини у скоєному, визнання ним своєї вини, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, приходжу до висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу.

Статтею ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 гривень.

Разом з цим, розглядаючи інкриміноване ОСОБА_1 правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, приходжу до наступного висновку.

Частиною 1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9 (а) Правил дорожнього руху України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно п.2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст.266 КУпАП, у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Порядок проведення медичного огляду затверджений відповідною Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року та низкою інших нормативно-правових актів, зокрема таких як Наказ Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2015 року №1452/735.

Згідно Наказу № 1452/735 від 09 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Такий огляд проводиться працівником поліції або лікарем закладу охорони здоров`я чи фельдшером в сільській місцевості. Кожен з видів огляду має свої особливості, що полягають зокрема в тому, що у випадку відмови від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу чи незгоди з результатами такої перевірки, особа направляється до відповідного закладу охорони здоров`я. Огляд має бути здійснений не пізніше ніж 2 годин з моменту виявлення для нього підстав та в присутності працівника поліції.

За результатами огляду закладом охорони здоров`я має бути складено висновок у 3 примірниках: по одному для поліцейського та водія транспортного засобу, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. У випадку виявлення стану сп`яніння, висновок додається до протоколу про адміністративне правопорушення.

У разі відмови особи від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я поліцейським, в присутності 2 свідків, складається протокол про адміністративне правопорушення, в якому детально описуються ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається з матеріалів справи 11.04.2020 року о 00 годин 20 хвилин, комісією у складі трьох лікарів КНП КЛШМД складено висновок № 157 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, згідно якого у ОСОБА_1 наявні клінічні ознаки сп`яніння.

Підставою для складення протоколу про адміністративне правопорушення став вказаний висновок.

Водночас, під час проходження вказаного медичного огляду у ОСОБА_1 були відібрані зразки біологічного середовища для лабораторного дослідження, а саме сеча. Результат медичного огляду було отримано 13.04.2020 року. Так, зі змісту результату токсикологічного дослідження №2216, складеного на підставі вищезазначеного висновку № 157, у ОСОБА_1 було виявлено: етанол в концентрації - 0 проміле.

Вказаних обставин під час складення протоколу інспектором патрульної поліції враховано не було, натомість результат токсикологічного дослідження №2216 повністю спростовує дані викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, що свідчить про передчасний висновок інспектора щодо наявності у діях ОСОБА_1 складу вищезазначеного адміністративного правопорушення.

При цьому суд виходить з того, що висновок щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння зроблений на підставі його візуального огляду. Більше того, такий висновок не відображає в якому саме стані сп`яніння перебуває ОСОБА_1 алкогольному, наркотичному чи іншому.

Водночас, за переконанням суду, результат токсикологічного дослідження має перевагу над висновком за результатами візуального огляду, оскільки в процесі проведення даного дослідження вивчається біологічне середовище, що виключає будь-які суб`єктивні фактори та сумніви щодо об`єктивності проведеного дослідження. Крім того, забір біологічного середовища проведено під час огляду.

Таким чином, в процесі розгляду справи спростовано факт перебування ОСОБА_1 , під час керування автомобілем BMW д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, а медичний висновок, долучений до протоколу та представлений суду як доказ по справі був неповним.

Згідно п. 4 ст. 129 Конституції України, однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Оцінюючи надані докази щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним даного адміністративного правопорушення, а тому, беручи до уваги загальний правовий принцип, закріплений в ст. 62 Конституції України, який передбачає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, що згідно п.1 ст. 247 КУпАП є обставиною, яка виключає провадження по справі.

Враховуючи вищенаведене, провадження по справі в частині притягненя ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 124, 130, 247, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок.

Провадження в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420 гривень 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький