Справа№ 953/9067/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"22" червня 2020 р. Суддя Київського районного суду м. Харкова Садовський К.С., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Київського ВДВС у м. Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи: НОМЕР_1 ), уродженця м. Харків, з середньо-спеціальною освітою, розлученого, маючого на утриманні неповнолітню житину - ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , не працюючого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 183-1 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09 червня 2020 р. до Київського районного суду м. Харкова надійшов протокол про адміністративне правопорушення № 183 від 04.06.2020 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

В суді ОСОБА_1 не визнав себе винним та пояснив, що про існування виконавчого провадження про стягнення з нього аліментів він дізнався лише у грудні 2019 р., після чого почав сплачувати аліменти та після перерахунку заборгованість по ним була зменшена з 118711,07 грн. до 38953,08 грн.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку про відсутність підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП з наступних підстав.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення № 183 від 04.06.2020: « ОСОБА_1 допустив несплату аліментів на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що призвело до виникнення заборгованості у розмірі, що перевищує суму аліментів за 6 місяців, станом на 31.05.2020 борг складає 38953,08 грн.».

Державний виконавець ОСОБА_4 , яка склала протокол, вважає, що ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.183-1 КУпАП.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється ,на засадах змагальності сторін та свободи в наданні,ними суду своїх доказів і,у доведеності перед судом їх переконливості.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи змісту протоколу про адміністративне правопорушення. В ньому, зокрема, повинно бути викладені всі обставини вчинення правопорушення, встановлені на підставі сукупності досліджених доказів, які наведені на обґрунтування наявності складу правопорушення і правильності його юридичної кваліфікації.

У відповідності до ст. 245 КУпАП, суд має повно, всебічно і об`єктивно з`ясувати обставини кожної справи, вирішуючи її в точній відповідності до вимог чинного законодавства.

Згідно ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозиція ч.І ст. 183-1 КУпАП України передбачає відповідальність за несплату аліментів на утримання дитини, одного з подружжя, батьків або інших членів сім`ї, що призвела до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищус суму відповідних платежів за шість місяців з дня пред`явлення виконавчого документа до примусового виконання.

При цьому, як вбачається з вказаної норми, об`єктивною стороною вказаного правопорушення є активні дії боржника щодо ?хилення від сплати аліментів або ж свідоменехтування цим обов`язком.

Відповідно, обов`язковою умовою притягнення особи до відповідальності за вказаною нормою є обізнаність його щодо обов`язку сплати відповідних аліментів.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 дізнався про існування постанови про відкриття провадження № 59302815 від 10.06.2019 р. лише 02.12.2019 р. Цей факт встановлений постановою Київського районного суду м. Харкова від 10.02.2020 р. у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 183-1 КУпАП.

Згідно наданого розрахунку сума заборгованості по аліментах, про яку йдеться у протоколі № 183 від 04.06.2020 р. виникла за період з жовтня 2016 по травень 2020 р., тобто за період, який не охоплювався умислом ОСОБА_1 щодо несплати аліментів. Більше того, з цього ж розрахунку вбачається, що за останні шість місяців ОСОБА_1 проводив часткові оплати по аліментах.

Відповідно до положень статті 9 Конституції України, та статті 17 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Передбачено також, що коли міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, що передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно вимог частини 2 статті 6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

У рішеннях ЄСПЛ значну роль у розширенні сфери застосування пункту 2 статті 6 Конвенції грає тлумачення двох ключових понять цієї статті - «кримінальне обвинувачення» і «суперечки про громадянські права». У справі «Кадубец проти Словаччини» (Eur. Court H.R. Kadubec v. Slovakia, Judgment of 2 September 1998. Reports. 1998 VI), представник держави-відповідача наполягав на тому, що в цій справі йдеться про адміністративний проступок, а не про кримінальне звинувачення, і, отже стаття 6 не може бути застосована. Однак Європейський суд з прав людини не погодився з аргументом відповідача, хоча і визнав, що внутрішнє право країни не вважає кримінальними діяння, за вчинення якого був покараний заявник. Проте ця обставина, на думку Суду, не має великого значення, так само як і те, який державний орган розглядав справу. Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно добутих доказів.

Враховуючи викладене, вважаю, що в справі про адміністративне правопорушення є необхідним застосування положення статті 62 Конституції України про те, що винуватість особи повинна бути доведена у встановленому законом порядку. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

У справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) та «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява № 926/08) Європейський суд з прав людини, серед іншого, зазначив, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само відшукувати докази на користь обвинувачення,оскільки це становитиме порушення прав захисту (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має право захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Отже, суд, дослідивши матеріали справи та письмові докази, дійшов висновку, про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

У відповідності до ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного, керуючись ст.7, 8, 13, 16, 401,245, 283, 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 183-1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Київський районний суд м. Харкова протягом десяти днів з моменту її винесення.

Постанова набирає чинність після закінчення 10-ти денного строку на її оскарження, та може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців.

Суддя - К.С. Садовський