справа № 415/3194/20
провадження № 3/415/839/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"27" травня 2020 р. м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Лисичанська Луганської області, громадянки України, не заміжньої, працюючої касиром-консультантом супермаркету «АТБ», зареєстрованої за адресою АДРЕСА_1 та проживаючої в АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , яка є матір`ю неповнолітньої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітньої доньки, яка 23 квітня 2020 року приблизно о 19 годині 20 хвилин у дворі будинку № 127 по проспекту Перемоги міста Лисичанська розпивала алкогольний напій ТМ «РЕВО», ємністю 0,5 л. у жерстяній банці, вміст спирту 8,5%, у забороненому законом місці, тобто вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.178 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.184 КУпАП визнала повністю, пояснивши, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 разом зі своєю донькою ОСОБА_3 , являється одинокою матір`ю. 23 квітня 2020 року приблизно о 19 годині 20 хвилин вона знаходилася на роботі. Їй подзвонила її донька ОСОБА_4 та повідомила, що вона зі своїм знайомим у дворі будинку № 127 по проспекту Перемоги АДРЕСА_1 розпивала алкогольний напій ТМ «РЕВО», до них підійшли співробітники поліції і її викликають до Лисичанського ВП ГУНП для складання протоколу про адміністративне правопорушення. У вчиненому щиро розкаялася, свою провину усвідомила, просила суд суворо її не наказувати, оскільки вперше притягується до адміністративної відповідальності, виховує доньку одна та на утриманні в неї перебувають батьки похилого віку пенсіонери: мати ОСОБА_5 , 1956 року народження та батько- ОСОБА_6 , 1950 року народження, якому діагностована хвороба Паркінсона та післяінсультний стан. З донькою провела виховну бесіду, обмежила в кишенькових грошах, деякий час не випускала на прогулянку. В ході бесіди остання просила вибачення за вчинене та зобов`язалася подібного більше ніколи не вчиняти.

Суд, вислухавши пояснення правопорушниці та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 184 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушницею у судовому засіданні, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, та які повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

- поясненнями неповнолітньої ОСОБА_2 наданих в присутності матері, згідно яких, вона є ученицею Лисичанського багатопрофільного ліцею. 23 квітня 2020 року вона приблизно о 19 годині 20 хвилин знаходилася у дворі будинку АДРЕСА_3 , де разом зі своїм знайомим Доденко ОСОБА_7 і ОСОБА_8 розпивали алкогольний напій ТМ «РЕВО». В цей час до них підійшли співробітники поліції та викликали її матір, на яку склали протокол про адміністративне правопорушення (а.с.5).

Згідно копії свідоцтва про народження: НОМЕР_1 від 01.04.2005 року, виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Лисичанського міського управління юстиції Луганської області, згідно якої матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є ОСОБА_1 (а.с.7).

Відповідно ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Положення ч.1 ст. 152 Сімейного кодексу України передбачають право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою державного контролю, що встановлена законом.

Відповідно до ст.155 Сімейного кодексу України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Згідно ч.1 ст.156 Сімейного кодексу України неповнолітні батьки мають такі ж права та обов`язки щодо дитини, як і повнолітні батьки, і можуть їх здійснювати самостійно.

Враховуючі вищенаведене, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ч. 3 ст. 184 КУпАП органом поліції кваліфіковані правильно, оскільки вона ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання неповнолітньої дитини, яка вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.178 КУпАП.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушниці виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, особу правопорушниці, ступінь її вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 не є особою з інвалідністю, працює, незаміжня, вперше притягується до адміністративної відповідальності, в судовому засіданні своєї провини не спростовувала, щиро розкаялася, має на утриманні батьків похилого віку - пенсіонерів.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушниці, суд приймає до уваги щире розкаяння винної.

Обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушниці, суд не вбачає.

У пункті 18 рішенні Європейського суду з прав людини від 16.10.2008 року у справі «Ізмайлов проти Росії» (пункт 18) Суд вказав, що при призначенні покарання для того, щоб втручання вважалось пропорційним, воно має відповідати тяжкості правопорушення і не становити особистий надмірний тягар.

Відповідно до статті 22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

На підставі викладеного, з урахуванням обставин вчиненого правопорушення, оцінивши подані докази у їх сукупності, з огляду на те, що ОСОБА_1 вперше вчинила вказане правопорушення, щиро розкаялася, що є обставиною, що пом`якшує відповідальність, висловила критичну оцінку своїх дій, враховуючи всі обставини справи, які свідчать про малозначність вчиненого правопорушення, відсутність суттєвих негативних наслідків від вчиненого, приймаючи до уваги дані про ОСОБА_1 , яка не є особою з інвалідністю, незаміжня, працює та має на утриманні батьків похилого віку пенсіонерів, крім того, є підстави вважати, що вона не буде допускати подібного надалі, суд вважає за можливим застосувати до останньої ст. 22 КУпАП та звільнити її від адміністративної відповідальності обмежившись усним зауваженням.

Керуючись ст. ст. 13, 24-1, ч.3 ст.184, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 від адміністративної відповідальності, передбаченої ч.3 ст. 184 КУпАП, і обмежитись усним зауваженням, справу провадженням закрити.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова