Справа № 214/2409/20
3/214/1256/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

28 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Євтушенка О.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду матеріали, які надійшли від Полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП невідомий), громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

30 березня 2020 року о 01.07 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ 21099, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі на мкр-ні Гірницький біля буд.49 в м. Кривому Розі в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на встановлення стану алкогольного сп`яніння проведено на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Alkotest Drager 6820 в присутності двох свідків, результати тест №298 від 30 березня 2020 року, проба позитивна 1,61 проміллє. Своїми діями водій ОСОБА_2 порушив п.2.9 «а» ПДР України.

У судове засідання ОСОБА_2 неодноразово викликався у встановленому законом порядку, однак не з`явився, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи від нього на адресу суду не надходило.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України», «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку…».

Як встановлюють Бангалорські принципи поведінки суддів, схвалені резолюцією 2006/23 Економічної і Соціальної Ради ООН від 27 липня 2006 року, об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків. Вона проявляється не тільки у змісті винесеного рішення, а й в усіх процесуальних діях, що супроводжують його прийняття.

Приймаючи до уваги, що судом вжито необхідних заходів для забезпечення участі ОСОБА_2 у судовому засіданні, справа призначалася до розгляду, порушник не з`явився до суду, клопотань про відкладення розгляду справи від останнього не надходило, причини його неявки до суду визнано неповажними, з метою дотримання розумного розгляду справи, забезпечення можливості своєчасного притягнення особи до відповідальності у випадку доведення її винуватості та уникнення безкарності, з урахуванням достатності обсягу наявних доказів, суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_2 , оскільки положення ч.2 ст.268 КУпАП не містять імперативного припису щодо обов`язкової його участі в судовому засіданні під час розгляду даної категорії справ.

Суд, оглянувши фрагменти відеозаписів на диску DVD-R, дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно зі ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

З аналізу ст.ст.251, 252 КУпАП слідує, що доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При цьому, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №130099 від 30 березня 2020 року слідує, що 30 березня 2020 року о 01.07 год. водій ОСОБА_2 керував автомобілем марки ВАЗ 21099, р/н НОМЕР_1 , по автодорозі на мкр-ні Гірницький біля буд.49 в м. Кривому Розі в стані алкогольного сп`яніння.

Факт керування транспортним засобом до моменту пред`явлення поліцейським вимоги пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння зафіксовано на відеозаписі з диску DVD-R під назвою «video_2020-03-30_08-02-08», постановою серії ЕАК №2315800 від 30 березня 2020 року, винесеної 02.41 год. за фактом порушення, що мало місце о 01.07 год., про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП керування транспортним засобом за відсутності прав. Постанову в судовому порядку ОСОБА_2 не оспорював, будучи обізнаним з її винесенням, що підтверджується підписом про отримання постанови.

Оглядом фрагменту відеозапису №2020…921 встановлено, що ОСОБА_2 поводив себе неадекватно, нецензурно висловлювався на адресу поліцейських, його мова була незв`язною, а хода хиткою. До того ж він намагався втекти з місця зупинки транспортного засобу, у звязку з чим поліцейські вимушені були застосовувати до нього силу.

На відеозаписі з боді-камери на диску DVD-R під №2020…939 зафіксовано пред`явлення поліцейським вимоги пройти ОСОБА_2 огляд на стан алкогольного сп`яніння із попереднім роз`ясненням його процесуальних прав, наслідків відмови від проходження огляду, що визначає окремий склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.130 КУпАП, а також конкретним визначенням ознак такого стану, які є підставою для пред`явлення вимоги пройти огляд (час запису 01.54). На проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу водій погодився добровільно, свідомо. За результатами проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Alkotest Drager 6820 №ARHЕ0216 в присутності двох свідків встановлено, що ОСОБА_2 дійсно перебував в стані алкогольного сп`яніння з явно вираженими ознаками (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук), рівень алкоголю 1,61 проміллє, що підтверджується тестом №298 та актом огляду, підписаними ОСОБА_2 без будь-яких зауважень чи заперечень.

Крім того, на фрагменті відеозапису №2020…939 зафіксовано, що ОСОБА_2 висловив свою згоду з результатами огляду (час запису 01.56.09 год.)

Оглядом усіх фрагментів відеозапису на диску DVD-R з боді-камери встановлено, що огляд ОСОБА_2 проведено належним чином, з дотриманням всіх вимог, передбачених Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 1452/735 від 09 листопада 2015 року, в присутності двох свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , що підтверджується їх підписами в протоколі про адміністративне правопорушення, акті огляду та письмовими поясненнями.

Підстави ставити під сумнів достовірність наявних у справі доказів відсутні, оскільки вони повністю узгоджуються між собою, поза розумним сумнівом доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення та не спростовують правомірності дій інспектора ПП Бардашева А.Ю. щодо складання протоколу про адмініст ративне правопорушення.

Таким чином, на переконання суду, наявний обсяг доказів та зафіксовані в протоколі про адміністративне правопорушення обставини свідчать про співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків та неспростовних презумпцій факту допущення ОСОБА_2 порушення п.2.9 «а» ПДР України, дійсність факту керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, що він не заперечував, а відтак доводять його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за ознаками керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що «…будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі…».

Обираючи вид і міру стягнення суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_2 , який раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, від явок до суду ухилявся та з огляду на його зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, яке відповідно до вимог ст.23 КУпАП суд вважає справедливим, достатнім з оправданою метою застосування стягнення.

Відповідно до п.28 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами законодавства у справах про злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суд не застосовує адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами у випадку, коли винна особа позбавлена такого права або взагалі його не мала.

Однак, як визначено в п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24 жовтня 2003 року «Про призначення покарання» (яку суд застосовує за аналогією в силу наявної паралелі між адміністративними та кримінальними правопорушеннями в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху), позбавлення права керувати транспортними засобами може бути призначене судом незалежно від того, що особа вже позбавлена такого права в порядку адміністративного стягнення. Однак суд не вправі призначити це покарання особі, яка не має права керувати транспортними засобами.

З довідки з НАІС слідує, що ОСОБА_2 отримував посвідчення водія серії НОМЕР_2 категорії В.

Приймаючи рішення про застосування стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами, суд вважає за необхідне відступити від висновку Пленуму Верховного Суду України, викладеного в п.28 Постанови №5 від 23 грудня 2005 року, виходячи з того, що строк позбавлення ОСОБА_2 такого права згідно з постановою Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13 червня 2016 року (справа №212/9439/15-п) сплинув 26 січня 2018 року, відомості про недійсність посвідчення водія, його анулювання в матеріалах справи відсутні, тому не призначення йому такого виду стягнення при винесенні судом даної постанови не забезпечуватиме мети його застосування, визначеної ст.23 КУпАП та не матиме превентивного значення для попередження вчинення останнім нових порушень.

Згідно зі ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Керуючись ст.ст. 23, 24, 27, 30, 33-36, 40-1, 130 ч.1, ст.ст.245, 268, 280, 283, п.1 ч.1 ст.284 КУпАП суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. 00 коп. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником упродовж 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя О.І. Євтушенко