ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 753/4796/20
провадження № 3/753/2476/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2020 р. суддя Дарницького районного суду м. Києва Коляденко П.Л., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого директором ТзОВ «Норт Констракшн Україна», проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , 29 січня 2020 року, о 19 год. 30 хв., керуючи автомобілем марки «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_1 , рухаючись вул. Глушець, у напрямку вул. Ковельської (перехрестя з вул. Парковою) в м. Луцьк, на перехресті нерівнозначних доріг, рухаючись при цьому з другорядної дороги, в порушення вимог п. 16.11 ПДР, не надав дорогу транспортному засобу «Опель Мовано», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , що наближався до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Від ОСОБА_1 надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Разом з тим, право особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, зокрема, за статтею 124 КУпАП, на особисту участь у розгляді її справи чи участь її адвоката, встановлене частиною першою статті 268 КУпАП, не є абсолютним. Законом визначено випадки, коли справа не може розглядатися за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проте розгляд справи за статтею 124 КУпАП, в якій ОСОБА_1 , притягається до відповідальності, не належить до цих випадків.

Крім того, відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (2005 р.), у силу вимог параграфу 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням параграфу 1 статті 6 даної Конвенції.

При цьому справа не є складною ні в правовому, ні у фактичному аспекті.

Крім того, клопотань про проведення судового засідання в режимі відеоконференції, в тому числі із використанням власних технічних засобів, до суду не надходило.

Враховуючи викладене, з метою дотримання вимоги розумного строку відповідно до статті 6 параграфа 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, вважаю за необхідне розглядати справу на підставі доказів, наявних в матеріалах справи.

Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходжу до наступних висновків.

З пояснень ОСОБА_1 вбачається, що він, під`їжджаючи до перехрестя вул. Глушець - вул. Ковельської, не бачив знак пріоритету. Коли він мав намір рухатись прямо, автомобіль «Опель Мовано» виїхав на смугу зустрічного руху, внаслідок чого сталось зіткнення автомобілів.

Так, в своїх поясненнях другий учасник ДТП - ОСОБА_2 пояснив, що рухаючись головною дорогою отримав удар від автомобіля «Хюндай», який рухався другорядною дорогою і мав його, Скубу, пропустити.

Свідок ДТП ОСОБА_3 в своїх поясненнях підтвердила, що автомобіль «Опель Мовано» рухався головною дорогою.

Відповідно до вимог п. 16.11 ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Як вбачається зі схеми ДТП водій ОСОБА_2 рухався головною дорогою, при цьому водій ОСОБА_1 рухався другорядною дорогою.

З огляду на викладене вважаю, що саме ОСОБА_1 був зобов`язаний надати дорогу водію ОСОБА_2 , який мав пріоритет.

Посилання сторони захисту щодо порушення вимог нормативно-правових актів при оформленні адміністративного протоколу є надуманими виходячи з наступного.

Так, як вбачається з матеріалів справи внаслідок вказаної ДТП пасажир ОСОБА_3 отримала тілесні ушкодження, у зв`язку із чим було викликано слідчо-оперативну групу.

Будь-яких порушень при огляді місця події, проведеного на підставі повідомлення чергової частини про ДТП з потерпілими, судом не встановлено. При цьому до вказаного протоколу ОМП долучено схему ДТП, складену уповноваженою особою та підписану понятими без будь-яких зауважень.

Оскільки під час проведення досудового розслідування було встановлено відсутність складу кримінального правопорушення - спричинення пасажиру ОСОБА_3 легких тілесних ушкоджень, але встановлено наявність ознак адміністративного правопорушення, відповідні копії матеріалів кримінального провадження були скеровані до компетентного органу для вирішення питання про притягнення винного до адміністративної відповідальності.

З огляду на викладене приходжу до висновку про те, що твердження захисника ОСОБА_1 - адвокта Закутій О.М. про відсутність вини ОСОБА_1 в даній ДТП спростовуються сукупністю вказаних вище доказів, а заперечення вини з боку ОСОБА_1 є обраною позицією захисту.

Враховуючи наведене вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення, підтверджена в повному обсязі.

Разом з тим, старшим слідчим СВ Луцького ВП ГУНП у Волинській області винесено постанову від 31.01.2020 року, якою кримінальне провадження по факту даної ДТП закрито.

Оскількина час надходженя справи до суду та її розгляду строки накладення адміністративного стягнення, передбачені ч. 5 ст. 38 КУпАП, закінчились, провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 38, 124, п. 7 ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адмінстративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП - закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду через Дарницький районний суд м. Києва.

Суддя