МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ______________
Справа №521/5742/20
Пр. №3/521/3581/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси в складі:

головуючого судді Сегеди О.М.,

при секретарі Колесник Т.В., за участю:

особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративної справи, що надійшли з Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

27 березня 2020 року о 00 годині 10 хвилин водій ОСОБА_1 у місті Одесі по вул. Радісна, 6 керував транспортним засобом «Mazda Xedos 9 2.5i», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці, які не реагують на світло, почервоніння обличчя, підвищена жвавість ходи та мови. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 співробітниками Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції складено протокол серії ДПР 18 № 277018 від 27 березня 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, від підпису якого ОСОБА_1 відмовився.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав. Вказував, що 27 березня 2020 року приблизно о 00 годині 10 хвилин він дійсно керував транспортним засобом, при цьому стверджував, що будь-яких заборонених препаратів він не вживав та не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Крім того, ОСОБА_1 надав через канцелярію суду клопотання про закриття провадження у справі щодо притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

В обґрунтування клопотання зазначив, що він не згоден з обставинами, викладеними в проколі серії ДПР 18 № 277018 від 27 березня 2020 року, посилаючись на те, що дійсно 27 березня 2020 року приблизно о 00 годині 10 хвилин він керував транспортним засобом «Mazda Xedos 9 2.5i», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , у м. Одесі по вул. Радісна, 6, де його без будь-яких підстав було зупинено працівниками поліції, які не змогли пояснити йому причину зупинки, у зв`язку з чим у нього з останніми виникла суперечка.

Стверджував, що з метою недопущення порушення його прав на місце зупинки було викликано ще один екіпаж поліції, про що було повідомлено працівників поліції, оскільки у нього виникли сумніви щодо неупередженості останніх. Однак, попри зазначене працівниками поліції йому було запропоновано проїхати до медичного закладу та пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, без присутності жодного свідка. Зазначав, що в свою чергу він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а наполягав, щоб дочекатися другий екіпаж.

Вказував, що за його думкою, огляд на стан сп`яніння було проведено з порушенням вимог ст. 266 КУпАП та Інструкції про прядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735.

Вважає, що наявні в матеріалах справи письмові пояснення свідків не оформлені належним чином, містять неоднозначні відомості, в зв`язку з чим не можуть слугувати доказом підтвердження його нібито відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Крім цього стверджував, що ніяких свідків при оформленні протоколу не було.

За таких обставин, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 277018 від 27 березня 2020 року складений з порушеннями вимог ст. 256 КУпАП та п. 7 розділу ІІ «Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції», зокрема, допущено виправлення у відповідній частині статті 130 КУпАП, за якою він притягається до відповідальності.

Посилаючись на викладені обставини, ОСОБА_1 просив суд закрити провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, в зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, проаналізувавши надані докази у їх сукупності, приходить до наступних висновків.

При розгляді справ про адміністративне правопорушення судам слід керуватися в тому числі й Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод та практикою Європейського суду з прав людини.

Так, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, відповідно до статті 9 Конституції України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Ратифікація Конвенції відбулася на підставі Закону України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року. Конвенція набула чинності для України 11 вересня 1997 року.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано право на справедливий і публічний розгляд справи.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно диспозиції ч. 1 статті 130 КУпАП, передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.3 Правил дорожнього руху України учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.9 Правил дорожнього руху України особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Тому, розглядаючи дану справу, суд вирішує питання щодо винуватості особи у межах порушення вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху України, який зазначений в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 277017 від 27 березня 2020 року працівником поліції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

На підтвердження вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, до суду разом з протоколом серії ДПР 18 № 277017 від 27 березня 2020 року було надано відеозапис з нагрудної камери співробітників поліції.

При дослідженні в судовому засіданні вказаного відеозапису, встановлено, що ОСОБА_1 від пропозиції поліцейських пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, а наполягав, щоб дочекатися другий екіпаж, оскільки має сумніви у їх неупередженості.

Крім того, на даному відеозаписі не зафіксовано, що автомобіль «Mazda Xedos 9 2.5i», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , перебував у русі під керуванням ОСОБА_1 , зокрема, відеозапис починається з моменту, коли поліцейський підійшов до автомобіля, який був припаркований на узбіччі.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Положеннями ст. 280 КУпАП регламентовано, що суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вирішуючи питання про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд керується принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України». Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Статтею 266 КУпАП передбачено, що особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Розділом І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року № 1452/735, передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП. У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди, унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

Відповідно до вимог ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Згідно ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

З наданого відеозапису не вбачається, що у ОСОБА_1 були розширені зіниці, які не реагували на світло, почервоніле обличчя, підвищена жвавість ходи та мови.

Крім цього, факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння також не було зафіксовано на відеозаписі.

Таким чином, даним відеозаписом в повному обсязі спростовуються обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 277018 від 27 березня 2020 року.

Суд не приймає до уваги в якості доказів письмові пояснення свідків, оскільки вони не належно оформлені, зокрема, не зазначено дату, час та місце, посаду, прізвище, ім`я та по-батькові особи, яка відібрала ці письмові пояснення.

Крім цього, протокол серії ДПР 18 № 277018 від 27 березня 2020 року містить виправлення в частині зазначення норми, за якою ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності, а саме суд позбавлений можливості достовірно точно визначити, за якою саме частиною ст. 130 КУпАП останній притягається до відповідальності.

Відповідно ч. 1 та ч. 2 ст. 256 КУпАП, у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

Відповідно до п. п. 2.2. Наказу Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини від 16 лютого 2015 року № 3/02-15 «Про порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення» в протоколі про адміністративне правопорушення не допускається закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також внесення додаткових записів після того, як протокол підписаний особою, щодо якої він складений.

Аналогічні вимоги містяться у п. 7 ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції затвердженої наказом МВС України 06 листопада 2015 року № 1376.

За таких обставин, оцінивши наявні в матеріалах справи докази та досліджені під час судового розгляду докази, суд вважає, що поліцейськими були порушені вимоги ст. 266 КУпАП, а також вимоги вищевказаних Інструкції і Порядку, тобто відомості щодо фактичних обставин правопорушення, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №277018 від 27 березня 2020 року, не ґрунтуються на належних та допустимих доказах.

Згідно ч. 3 ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Виходячи із вищезазначеного, суд відповідно до ст. 252 КУпАП, оцінивши наявні докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, прийшов до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 245, 247, 283, 284 КпАП України суд

постановив:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити, згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. М. Сегеда