33/804/294/20
264/2585/20

Суддя 1-ої інстанції Іванченко А.М.
Суддя доповідач Куракова В.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130,ст. 124 КУпАП

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Маріуполь

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Донецького апеляційного суду Куракова В.В., за участю ОСОБА_1 та його представника адвоката Домонтовича В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 травня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого зварювальником на ПрАТ «ММК ім Ілліча», мешкаючого за адресою: АДРЕСА_1

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, -

УСТАНОВИЛА:

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 19.04.2020 року о 20-30 год., керуючи транспортним засобом ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Соборна та вул. Сонячна у с. Талаківка Кальміуського району м. Маріуполя Донецької області не вибрав безпечної швидкості, не був уважний та скоїв зіткнення з перешкодою у вигляді леєрного огородження та скоїв з`їзд у кювет. Внаслідок ДТП транспортний засіб отримав механічні пошкодження. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. 12.1, 12.3 ПДР, з чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Він же 19.04.2020 року о 20-30 год. керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_1 на перехресті вул. Соборна та вул. Сонячна у с. Талаківка Кальміуського району м. Маріуполя Донецької області з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме різкий запах алкоголю з порожнини рота, млява мова та почервоніння очей. Від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою технічного засобу Drager Alcotest та від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я в установленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

На вказане рішення суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій вказує, що постанова суду першої інстанції незаконна та підлягає скасуванню. Зазначає, що його не було повідомлено належним чином про дату, час та місце розгляду справ про адміністративні правопорушення відносно нього. Звертає увагу, що у зв`язку з епідемією коронавірусу суд першої інстанції повинен був би перенести розгляд справ про адміністративні правопорушення щодо нього. Вказує, що постанова про адміністративні правопорушення містить неточну інформацію, адже він офіційно працює. Зазначає, що в оскаржуваній постанові не вказано про те чи було його повідомлено. Просить постанову скасувати, провадження по справі закрити.

Перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши ОСОБА_1 та його представника адвоката Домонтовича В.І., які в повному обсязі підтримали доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду - без змін за таких підстав.

З матеріалів справи вбачається, що суддя районного суду вірно прийшов до висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складів адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Факт вчинення адміністративних правопорушень та винність ОСОБА_1 у їх вчиненні підтверджуються:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 061810 від 19 квітня 2020 року, в якому ОСОБА_1 зробив запис про те, що він проходити обстеження за допомогою газоаналізатору на місці зупинки та медичний огляд в лікарні відмовляється (а.с. 2);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в яких вони підтверджують факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу «Драгер» та від проходження медичного огляду в медичному закладі (а.с. 3-4);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зі змісту якого вбачається, що ОСОБА_1 відмовляється від проходження огляду на стан сп`яніння, про що свідчить його підпис; крім того даний акт містить підписи свідків (а.с.5);

- роздруківкою з автоматизованого робочого місця оперативного робітника (а.с. 6)

- довідкою про неперебування ОСОБА_1 на обліку в Національній автоматизованій системі Департаменту ПП МВС України за повторністю адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП (а.с.7);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 061809 від 19 квітня 2020 року (а.с. 11);

- поясненнями ОСОБА_1 , в яких він підтверджує факт порушень ПДР (а.с. 12);

- схемою наслідків ДТП з фототаблицею (а.с. 13-16).

Суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та прийшов до обґрунтованого правильного висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень.

Згідно п. 2.5 ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 8 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 р. № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Особа, яка керує транспортним засобом повинна мати відповідний дозвіл від органів державної влади. Даний дозвіл за своєю зовнішньою формою представляється як водійське посвідчення. Процедура його отримання регламентована таким чином, що особи, які бажають стати водіями повинні знати ПДР та їх дотримуватися. Так, п. 2.5 ПДР встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Сама правова природа цієї норми має імперативний характер та зобов`язує кожного, хто має дозвіл на керування транспортними засобами неухильно дотримуватись цього пункту. Таким чином, ОСОБА_1 повинен знати ПДР та їх виконувати. Крім того, ст. 68 Конституції України встановлено, що незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Згідно п. 12.1 Правил дорожнього руху під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

У відповідності до п. 12.3 Правил дорожнього руху у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

З пояснень ОСОБА_1 , наданих ним під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП вбачається, що він керував транспортним засобом ЗАЗ 1102 д.н.з. НОМЕР_2 в с. Талаківка, на перехресті між вул. Соборна та вул. Сонячна, він не впорався з керуванням і з`їхав в кювет. В результаті ДТП ніхто не постраждав, транспортний засіб отримав механічні ушкодження.

Зі змісту схеми наслідків ДТП без потерпілих, яка сталася 19.04.2020 року, з фототаблицею (а.с. 13-16) вбачається, що ДТП за участю ОСОБА_1 сталася: при штучному освітленні місця ДТП, з наявністю зовнішнього освітлення проїзної частини у темний час доби, із сухим покриттям проїзної частини, з наявністю дорожнього огородження вздовж проїзної частини, за відсутності недоліків в утриманні вулично-шляхової мережі, яка стала супутньою причиною ДТП.

Дані докази повністю між собою узгоджуються та в сукупності дають сторонньому спостерігачу повне уявлення про подію ДТП за участю ОСОБА_1 .

Дії ОСОБА_1 , які виявились в порушенні ним вищевказаних норм ПДР перебувають у прямому причинно-наслідковому зв`язку з настанням ДТП.

Відносно доводів апеляційної скарги щодо розгляду справ про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 без участі останнього, зазначаю наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 061810 від 19 квітня 2020 року (а.с. 2) та протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 061809 від 19 квітня 2020 року (а.с. 11), повідомлявся працівниками поліції про дату, час та місце судового розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно нього, про що свідчить його підпис. Крім того, ОСОБА_1 отримав копії протоколів про адміністративні правопорушення, в яких також було вказано дату, час та місце судового розгляду. Таким чином, ОСОБА_1 знав про те, що справу відносно нього буде розглянуто в Іллічівському районному суді м. Маріуполя Донецької області 12 травня 2020 року, тож мав об`єктивну можливість дізнатися про хід розгляду справи, а отже ОСОБА_1 мав об`єктивну можливість реалізувати свої диспозитивні права на участь в судовому розгляді. При складанні матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не повідомив свого номеру мобільного телефону, який пізніше вказав в своїй апеляційній скарзі, внаслідок чого обмежив можливість його виклику в судове засідання суду першої інстанції. За таких підстав, суд апеляційної інстанції не вбачає порушення вимог КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ..

Доводи про те, що згідно постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» від 11.03.2020 № 211 на всій території України введено карантин з 12 березня 2020 року, у зв`язку з чим введено обмеження на пересування громадським транспортом, внаслідок чого ОСОБА_1 не мав можливості прибути на судове засідання, є необгрунтованими, адже наявність карантинних заходів не позбавляла ОСОБА_1 реалізувати право на відкладення судового розгляду у випадку такої необхідності. Крім того, у ОСОБА_1 були наявні документи, які підтверджували необхідність пересуватися на міському транспорті в період карантину. Таким чином дані доводи є безпідставними.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що оскаржувана постанова не містить інформації щодо місця роботи ОСОБА_1 не впливають на законність оскаржуваної постанови, оскільки дана обставина не є суттєвим порушенням, яке б зумовило визнання оскаржуваної постанови незаконною.

Посилання апеляційної скарги на відсутність в оскаржуваній постанові даних про належне повідомлення ОСОБА_1 про дату, час та місце розгляду справ відносно нього є необгрунтовані виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 283 КУпАП постанова в справі про адміністративне правопорушення повинна містити:

- найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову;

- дату розгляду справи;

- відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування;

- опис обставин, установлених під час розгляду справи;

- зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення;

- прийняте у справі рішення.

Дана правова норма передбачає вичерпний перелік відомостей, які повинні обов`язково бути відображені в постанові про адміністративне правопорушення. Оскільки імперативних вимог щодо зазначення у постанові про адміністративне правопорушення обставин щодо повідомлення учасника справи про дату, час та місце судового розгляду КУпАП не встановлено, посилання апеляційної скарги в цій частині безпідставні.

Під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 та його захисник Домонтович В.І. вказували про неправомірні дії працівників поліції під час складання матеріалів про адміністративні правопорушення. Разом з тим, під час апеляційного розгляду сам правопорушник та його представник підтвердили, що зі скаргами на незаконні дії поліцейських при складанні матеріалів про адміністративні правопорушення вони не зверталися ані до керівництва поліції, ані в порядку КАС України. За таких підстав дані доводи є необгрунтованими.

Відповідно до ст. 129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

В адміністративно-деліктному праві принцип змагальності породжує право особи на пред`явлення своїх доказів на противагу тим доказам, які надані органом, який складав матеріали про адміністративне правопорушення. В своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не заявляв клопотання про допит свідків, а зробив це лише під час апеляційного розгляду, тому апеляційний суд був позбавлений можливості вжити заходів для забезпечення їх присутності під час апеляційного розгляду. Крім того, суд апеляційної інстанції звертає увагу, що сторона захисту не була позбавлена можливості ініціювати допит свідків шляхом забезпечення їх присутності під час апеляційного розгляду, для подальшого їх допиту в суді апеляційної інстанції. Разом з тим, сторона захисту не скористалася принципом змагальності та не забезпечила участь свідків для надання виправдовуючих доказів під час апеляційного розгляду. Враховуючи, що сукупність наявних в справі доказів доводить вину ОСОБА_1 поза розумним сумнівом, суд апеляційної інстанції вважає не порушеними права ОСОБА_1 .

В матеріалах справи відносно ОСОБА_1 містяться пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які чіткі, логічні, послідовні та повністю між собою узгоджуються. Дані свідки були ознайомлені зі своїми правами та обов`язками, на поясненнях свідків наявний їх особистий підпис, тому підстав вважати їх недостовірними у суду немає. Крім того, суд звертає увагу, що дані свідки лише зафіксували факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, тобто їх покази можуть нести лише ту доказову інформацію, що містять їх письмові пояснення.

Згідно вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, що і було зроблено судом першої інстанції при розгляді даної справи.

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст. 33 КУ¬пАП прийняв до уваги характер вчинених правопорушень, їх наслідки, обставини даної справи, а також дані про особу правопорушника, і наклав на правопорушника справедливе адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в сумі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Постанова суду першої інстанції винесена з дотриманням вимог ст.ст. 283, 284 КУпАП, є законною та обґрунтованою, тому підстав для задоволення апеляційних вимог та скасування постанови суду першої інстанції немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області від 12 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Куракова