Справа №461/3087/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Фролова Л.Д., розглянувши матеріали адміністративної справи, які надійшли з Управління патрульної поліції у Львівській області, про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

07 квітня 2020 року, о 16 год. 15 хв. ОСОБА_1 перебував на вул. Руській у м. Львові, не маючи при собі документа, що посвідчує його особу, чим порушив вимогу п. 16 ч. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року.

Такі дії ОСОБА_1 органом поліції кваліфіковані за ст. 44-3 КУпАП, як Порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Права особи, притягненої до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимогистатті 63 Конституції України ОСОБА_1 роз`яснені при складанні адміністративного протоколу.

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився. Судові повістки направлялася на адресу особи за його фактичним та зареєстрованим місцем проживання. Між тим, вказані документи повернулися до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення в зв`язку із закінченням встановленого терміну зберігання.

Відповідно до пунктів 91, 99, 100, 101 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету міністрів України № 270 від 05 березня 2009 року поштові відправлення, поштові перекази доставляються оператором поштового зв`язку адресатам на поштову адресу або видаються в об`єкті поштового зв`язку.

Рекомендовані листи з позначкою "Судова повістка" та "Судове повідомлення", які не були вручені під час доставки, повторні повідомлення про надходження реєстрованих поштових відправлень, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час вручення в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату, а у разі його відсутності - повнолітньому члену сім`ї за умови пред`явлення документа, що посвідчує особу, а також документа, що посвідчує родинні зв`язки з адресатом.

У разі відсутності адресата або повнолітніх членів його сім`ї до абонентської поштової скриньки адресата вкладається повідомлення про надходження зазначеного реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу, рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, поштового переказу. Коли адресата неможливо повідомити про надходження реєстрованого поштового відправлення, поштового переказу за номером телефону, зазначеним відправником у поштовій адресі, до його абонентської поштової скриньки вкладається повідомлення про надходження такого поштового відправлення, поштового переказу.

Виходячи з цього, порядку повідомлення адресата про надходження судової повістки або повідомлення, неявка адресата за її отриманням у поштовому відділенні є відмовою від її отримання, а тому повідомлення особи про виклик до суду є належним.

Більше того, ОСОБА_1 про дати судового розгляду адміністративної справи був повідомлений телефоном, шляхом направлення йому СМС-повідомлення через програму документообігу «Д-3».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Суд вважає можливим проводити розгляд справи у відсутності особи, що притягається до відповідальності, яка не з`явилася за викликом суду.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до п. 16 ч. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», до 24 квітня 2020 р. заборонено перебувати на вулицях без документів, що посвідчують особу, підтверджують громадянство чи її спеціальний статус.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.Факт вчинення делікту стверджується наступними доказами:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 154016 від 07 квітня 2020 року, який був складений за участі понятих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ;

- рапортом поліцейського про факт адміністративного правопорушення.

Порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений законодавством України про адміністративні правопорушення, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він складений в порядку і з джерел, передбачених цим законодавством. При цьому, необхідно враховувати, що у справі протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й виступає ще як юридичний документ (процесуальна дія і процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), який свідчить про порушення компетентною особою Національної поліції справи про адміністративне правопорушення (ст.ст.254, 255 КУпАП).Відтак, винність ОСОБА_1 підтверджена належними, допустимими та достовірними доказами. Ці докази є достатніми, оскільки, як окремо, так і в сукупності, у повній мірі доводять його винуватість у вчинені адміністративного правопорушення.

Відповідно до основних засад, визначених ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення завданням адміністративно-деліктного провадження є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

При обранні міри адміністративного стягнення враховуються обставини та характер правопорушення, ступінь провини та дані про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, та безальтернативність у санкції статті виду стягнення, що підлягає застосуванню за фактом встановлення наявності складу правопорушення.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та Закону України «Про судовий збір» у зв`язку з притягненням до адміністративної відповідальності з ОСОБА_1 слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 248, 249, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 держави (ДСА України) судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня її постанови і набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Л.Д. Фролова