Справа № 202/5125/20
Провадження № 3/202/3029/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 жовтня 2020 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Ігнатенко В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , 31 липня 2020 року о 16 годині 25 хвилин у м. Дніпро, по вул. Березинській 55, керував транспортним засобом Suzuki, з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей не реагують на світло та звужені. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду адміністративного матеріалу двічі повідомлений належним чином, причину неявки суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання до суду не надходило. З огляду на те, що ОСОБА_1 не з`явився, але будучи обізнаним про складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення, не вжив заходів для явки до суду, суд вважає, що наведена поведінка ОСОБА_1 є такою, що направлена на затягування розгляду справи. Суд на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП розглядає адміністративний матеріал за його відсутністю.

Слід також відзначити, що і Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» наголосив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатися про стан відомого їх судового провадження.

Провина ОСОБА_1 повністю підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 146437 від 31 липня 2020 року, рапортом співробітника поліції, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , відповідно до яких у їх присутності 31 липня 2020 року водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у відмові особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, тобто у вчинені правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Суд також враховує, що до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №2617-VIII від 22 листопада 2018 року (далі -Закон №2617-VIII), тобто до 01 липня 2020 року, КУпАП передбачав адміністративну відповідальність за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Після набрання чинності Законом №2617-VIII, тобто з 01 липня 2020 року, відповідальність за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, було виключено зі ст. 130 КУпАП та закріплено у ст. 286-1 КК України.

03 липня 2020 року в газеті "Голос України" (№110) було опубліковано Закон України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" №720-ІХ від 17 червня 2020 (далі -Закон №720-ІХ), яким нова редакція ст. 130 КУпАП, введена Законом №2617-VIII, була виключена.

Також Законом №720-ІХ було виключено введену Законом №2617-VIII кримінальну відповідальність за відмову особою, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння (ст. 286-1 КК України).

Згідно з розділом ІІ Закону №720-ІХ останній набирає чинності з дня набрання чинності Законом №2617-VIII.

Суд звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Близькі за змістом положення містяться у ч. 2 ст. 4 КК України, відповідно до якої кримінальна протиправність і караність, а також інші кримінально-правові наслідки діяння визначаються законом про кримінальну відповідальність, що діяв на час вчинення цього діяння. Зазначені положення кореспондуються з положеннями ч. 2 ст. 58 Конституції України, згідно з якою ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення.

Також ст. 8 КУпАП передбачає, що закони, які пом`якшують або скасовують відповідальність за адміністративні правопорушення, мають зворотну силу, тобто поширюються і на правопорушення, вчинені до видання цих законів. Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 5 КК України, згідно з якою закон про кримінальну відповідальність, що встановлює кримінальну протиправність діяння, посилює кримінальну відповідальність або іншим чином погіршує становище особи, не має зворотної дії в часі.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

Суд звертає увагу, що у цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість, у результаті внесення змін до ст. 130 КУпАП юридична відповідальність не була скасована, а навпаки - тимчасово посилена.

При визначенні виду і розміру стягнення, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, вважаю за необхідне накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 283-284 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у дохід держави у розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя В.В.Ігнатенко