Справа № 761/8511/20
Провадження № 3/761/2930/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Трубніков Андрій Володимирович, за участю особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Горобівського І.Г., свідка ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в м.Києві, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , не працюючого, не є особою, звільненою від сплати судового збору -

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В :

Судом встановлено, що ОСОБА_1 28.02.2020 року о 10 год. 30 хв. в м.Києві по вул. Стеценка, 1/3, керував автомобілем „Деу Матіз", д/н НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість шкіри обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Таким чином в діях водія ОСОБА_1 вбачається порушення п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення заперечував та просив закрити провадження у справі. З приводу обставин складання протоколу надав пояснення, що 28.02.20 р. вранці він знаходився на місцевості «Нивки» по вул.Стеценка, де зупинив автомобіль та пив каву. До нього під`їхав патрульний автомобіль та поліцейські спочатку задали питання щодо стану переднього скла автомобіля, передивились його документи, розпитали з приводу попередньої судимості, а потім почали казати, що у нього ознаки наркотичного сп`яніння, перевірили його очі. Після цього поліцейські йому запропонували проїхати до лікаря-нарколога у відділення лікарні, що розташоване на лівому березі Києва, на що він відмовився, оскільки був зайнятий по роботі, у його автомобілі знаходився товар,який він не міг залишити. Надалі він у присутності свідків, яких зупинили поліцейські, під відеозапис відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та підписався у протоколі, направлення на огляд не отримав. За деякий час до нього приїхав товариш, який сів за кермо і разом з ним вони поїхали до наркологічної клініки на лівий берег, однак лікар-нарколог повідомив, що йому потрібно направлення від поліцейського, а самозвернення доказового значення у такому випадку не матиме, тому він самостійно огляд не проходив.

Свідок ОСОБА_2 надав суду показання про те, що у лютому 2020 р. він був свідком того, як під відеозапис ОСОБА_1 , який раніше йому незнайомий, на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння відмовився у його присутності та присутності ще одного свідка, на місці він не викликав підозру на вживання наркотиків. Більш детальних показань надати не зміг за спливом часу.

Суд, вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу та допитавши свідка, приходить до наступного висновку.

Так, відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно ч.1 ст. 130 КУпАП, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції- тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Встановлено, що водій ОСОБА_1 28.02.2020 року о 10 год. 30 хв. в м.Києві по вул. Стеценка, 1/3, керував автомобілем „Деу Матіз", д/н НОМЕР_2 , та будучи зупиненим працівниками поліції, на пропозицію працівника поліції про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відповідно до встановленого законом порядку у лікаря-нарколога категорично відмовився у присутності двох свідків, при цьому під відеозапис також повідомив, що йому відомі його права та обов`язки, а також те, що він має право протягом двох годин з часу складання протоколу самостійно пройти огляд у лікаря-нарколога, що, зокрема підтверджується долученим до матеріалів провадження відеозаписом.

Також у судовому засіданні ОСОБА_1 підтвердив суду, що він у присутності двох свідків відмовився на пропозицію поліцейського пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння у лікаря-нарколога, пояснивши суду це тим, що потрібно було їхати на лівий берег міста Києва у лікарню, а він не міг залишити автомобіль.

У той же час надалі ОСОБА_1 надав суду показання про те, що він після складання протоколу поліцейським дочекався товариша та разом із ним поїхав на лівий берег у наркологічну лікарню, однак огляд всеодно не пройшов, оскільки на місці дізнався, що огляд за самозверненням доказового значення у такому випадку не матиме.

Суд вважає такі показання ОСОБА_1 суперечливими та такими, що не доводять суду беззаперечну невинуватість особи у вчиненні адміністративного правопорушення, а заперечення захисника з приводу неналежності доказів з підстав недотримання адміністративної процедури їх оформлення - непереконливими та такими, що висновків суду, про відсутність обставин для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, на чому наполягала сторона захисту, не знаходить.

З приводу клопотання сторони захисту про повернення матеріалів справи для доопрацювання судом відзначається, що при вивченні вказаних матеріалів таких обставин, які б об`єктивно перешкоджали суду постановити законне та обґрунтоване рішення, встановлено не було, а тому таке клопотання також задоволенню не підлягає.

За таких обставин суд вважає, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, визначеного складом ч.1 ст. 130 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження згідно досліджених доказів по справі у їх сукупності.

При цьому суд, при прийнятті рішення також враховує правову позицію Європейського суду з прав людини, висловлену у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, згідно якої будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи дані про особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, а саме його вік, сімейний та матеріальний стан, характер вчиненого ним адміністративного правопорушення та наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні вказаного правопорушення, особу слід притягнути до адміністративної відповідальності, виходячи з вимог частини 1 статті 130 КУпАП.

Із урахуванням даних про особу ОСОБА_1 , відсутності обставин, які б пом`якшували відповідальність винної особи, суд вважає за можливе притягнути водія до адміністративної відповідальності в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП.

Судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення підлягає стягненню з ОСОБА_1 на користь держави.

Керуючись ст.ст. 40-1, 283, 284, 130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,

П О С Т А Н О В И В :

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Горобівського Івана Григоровича про закриття провадження у справі у зв`язку із відсутністю в діях особи складу адміністративного правопорушення, повернення матеріалів справи для доопрацювання - відмовити.

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень та позбавити права керування усіма транспортними засобами строком на 1 (один) рік, який обчислюється з дня вступу постанови про позбавлення цього права у законну силу, але в разі ухилення ОСОБА_1 від здачі документу, що посвідчує це право, то строк позбавлення його права керування усіма транспортними засобами обчислюється з дня здачі або вилучення такого документа.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги до Шевченківського районного суду м.Києва протягом 10 днів дня винесення постанови.

Постанова суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційна скарга не була подано протягом 10 днів. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо вона не скасована, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Строк пред`явлення до виконання 3 місяці з моменту набрання постановою законної сили

Суддя А.В.Трубніков