Іллічівський районний суд м.Маріуполя
Справа № 264/3153/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м.Маріуполя Донецької області Пустовойт Тетяна Валеріївна, розглянувши матеріали, що надійшли з Головного управління ДФС у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_1 , фізичної особи - підприємця, який проживає в АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.164 КУпАП, -

УСТАНОВИЛА:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення №0364 від 14.05.2020 року встановлено, що ОСОБА_1 14.05.2020 року о 14 годині в торгівельному павільйоні, розташованому в м.Маріуполі по пр.Металургів, 175, з метою отримання прибутку реалізував тютюнові вироби та алкогольні напої без отримання відповідних дозвільних документів, чим порушив ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР, та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.164 КУпАП.

ОСОБА_1 та його захисник Маросін М.А., який діє на підставі договору про надання юридичних послуг від 26.05.2020 року, в судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду письмові заперечення, згідно яких провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП ОСОБА_1 не визнав, при цьому зазначили, що протокол про адміністративне правопорушення, складений відносно нього не містить конкретних обставин справи, а саме не вказано осіб, яким реалізувались тютюнові вироби та алкогольні напої (їх вид та розмір отриманого прибутку), відсутня будь-яка фіксація факту реалізації вищевказаного товару, відсутні розрахункові документи (чеки, квитанції, акти контрольної закупівлі, тощо). При складані протоколу пояснення понятих чи будь-яких свідків були відсутні, проте в подальшому в матеріалах справи з`являються письмові пояснення понятих ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . А також письмові пояснення ОСОБА_4 , яка й реалізувала 14.05.2020 року тютюнові вироби та алкогольні напої, що є власністю ОСОБА_1 , з вказівкою на відсутність в магазині відповідних ліцензій. Вказаним особам не відомо про наявність у ОСОБА_1 дозвільних документів, а відтак їх пояснення не є доказами вчинення останнім адміністративного правопорушення. На підтвердження наявності ліцензій надав суду їх копії. Просив закрити провадження по справі у зв`язку відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю через відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.ст.164 КУпАП з таких підстав.

Відповідно до ч.1 ст.164 КУпАП адміністративна відповідальність настає у разі провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом.

Тлумачення господарської діяльності визначено ч.1 ст.3 Господарського Кодексу України: під господарською діяльністю слід розуміти діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямовану на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Статтею 55 того ж Кодексу визначено, що суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Ними є, зокрема, громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Пунктом 5 ст.11 Закону України «Про ліцензування видів діяльності» визначено,що ліцензія - запис у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про рішення органу ліцензування щодо наявності у суб`єкта господарювання права на провадження визначеного ним виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню.

Тобто, Закон України «Про ліцензування видів господарської діяльності», стосується суб`єктів господарської діяльності.

У протоколі особа, що склала протокол, посилається на порушення ОСОБА_1 ст.15 Закону України № 481/95-ВР від 19.12.1995 року, яким є Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», який також стосується суб`єктів підприємницької діяльності.

З наданих суду документів, убачається, що суб`єктом господарювання місця торгівлі (кіоску), розташованого за адресою АДРЕСА_2 , є фізична особа підприємець ОСОБА_1 .

При цьому відповідно до ліцензії Головного управління ДФС у Донецькій області Державної фіскальної служби України реєстраційний №0582/03/08/2019/03018 від 05.09.2019 року ФОП ОСОБА_1 має право здійснення роздрібної торгівлі алкогольними напоями з терміном дії з 05.09.2019 року до 05.09.2020 року за місцем торгівлі АДРЕСА_2 , 25,0 кв.м.

Та відповідно до ліцензії Головного управління ДФС у Донецькій області Державної фіскальної служби України реєстраційний №0582/03/11/2019/02676 від 05.09.2019 року ФОП ОСОБА_1 має право здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами з терміном дії з 05.09.2019 року до 05.09.2020 року за місцем торгівлі АДРЕСА_2 , кіоск, 25,0 кв.м.

Об`єктивна сторона правопорушення за ч.1 ст.164 КУпАП виражається, зокрема, в провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Відтак, у зв`язку із наявністю у ОСОБА_1 відповідних ліцензій на здійснення роздрібної торгівлі тютюновими виробами та алкогольними напоями, відсутня об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Як встановлено ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно зі ст.129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

На підставі вищевикладеного, враховуючи, що особою, що склала протокол, не надано доказів на підтвердження провини ОСОБА_1 , на підставі п.1 ст.247 КУпАП, провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п.1 ст.247 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.164 ч.1 КУпАП закрити внаслідок відсутності складу адміністративного правопорушення.

Товар вилучений у ОСОБА_1 , який знаходиться на його відповідальному зберіганні за адресою - м.Маріуполь, пр.Металургів, АДРЕСА_2 (кіоск), залишити останньому.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду.

Суддя: Т.В. Пустовойт