Єдиний унікальний номер: 378/507/20
Провадження № 3/378/178/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.06.2020 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розглянувши матеріали, які надійшли від Ставищенського ВП Сквирського ВП ГУНП в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , за ст.ст. 130 ч. 1, 122-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 29 травня 2020 року, близько 2 години 55 хвилин, на 127 км автодороги Київ-Одеса, керуючи автомобілем ВАЗ-21065, номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на завчасно подану, за допомогою проблискових маячків, вимогу працівників поліції зупинитися, не зупинився, намагаючись втекти, чим порушив п. 2.4 Правил дорожнього руху України та після його зупинки, шляхом переслідування, останній від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому Закон порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В суд ОСОБА_1 не прибув, направив до суду заяву про відкладення розгляду справи після 31 липня 2020 року у зв`язку з продовженням 16 червня 2020 року КМ України строку дії на Україні карантину до 31 липня 2020 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 277 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається у п`ятнадцятиденний строк з дня одержання органом (посадовою особою), правомочним розглядати справу, протоколу про адміністративне правопорушення та інших матеріалів справи.

Статтею 268 КУпАП не передбачено обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП у випадку, якщо вона сповіщена про місце і час розгляду справи.

Оскільки 9 червня 2020 року ОСОБА_1 був обізнаний про розгляд справ про адміністративні правопорушення за ст.ст. 130 ч. 1, 122-2 КУпАП стосовно нього 22 червня 2020 року о 10 год. 30 хв. у Ставищенському районному суді Київської області (а. с.6, 8), та від нього 18 червня 2020 року до суду надійшла заява про відкладення розгляду на іншу дату, після 31 липня 2020 року, пославшись тільки на продовження карантину (а.с. 10), та не був обмежений у своїх конституційних правах, з часу вчинення правопорушення та складання протоколу - 29 травня 2020 року, до дати розгляду справи було достатньо часу, щоб скористатися правовою допомогою, надати суду пояснення за змістом адміністративного правопорушення. Надане особі право на заявлення клопотання, зокрема, про відкладення розгляду справи, за відсутності обґрунтованих доводів для такого відкладення, не є абсолютним та не може перешкоджати розгляду справи у розумні строки, якщо з дій особи вбачається зловживання наданим їй процесуальним правом, тим більш, що ч.1 ст.277 КУпАП передбачений п`ятнадцятиденний строк розгляду справи з дня одержання протоколу про адміністративне правопорушення. Враховуючи викладене, зазначені ОСОБА_1 обставини суд розцінює як мету затягування розгляду справи для уникнення адміністративної відповідальності.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Приймаючи до уваги те, що судом вжиті необхідні заходи для забезпечення участі у судовому засіданні особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим причини неявки ОСОБА_1 до суду визнані неповажними та, відповідно до вимог ст. 268 КУпАП та практики Європейського суду з прав людини, відповідно до якої сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, суд вважає за можливе провести розгляд справи у його відсутність на підставі наявних матеріалів.

В судовому засіданні інспектор СРПП Ставищенського ВП Романенко О.С. та інспектор СРПП Ставищенського ВП Бородій О.В. пояснили, що 29 травня 2020 року на 127 км автодороги Київ-Одеса вони намагалися за допомогою завчасно поданих проблискових маячків зупинити автомобіль ВАЗ-21065, номерний знак НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 .. Проте, на їхню вимогу останній не зупинився, намагаючись втекти, після чого вони почали його переслідувати на патрульній машині та через певний проміжок часу зупинили. Враховуючи, що останній керував даним автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння, тому ОСОБА_1 в присутності двох свідків, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння, на що він відмовився.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_2 пояснив, що 29 травня 2020 року, близько 3 години, його зупинили працівники поліції в смт. Ставище, де в його присутності та в присутності свідка ОСОБА_3 запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння, на що останній відмовився. Свідком того, що останній не виконував вимоги працівників поліції він не був.

Статтями 251, 280 КУпАП визначені фактичні дані, обставини на основі яких, у визначеному законом порядку, орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення.

Суд на підставі перевірки та належної оцінки зібраних по справі доказів, дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, 122-2 КУпАП.

У відповідності до п. 2.4 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306 на вимогу поліцейського водій повинен зупинитися з дотриманням вимог цих Правил.

Відповідно до п. 2.5 вказаних Правил водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за невиконання водіями вимог поліцейського, а водіями військових транспортних засобів - вимог посадової особи військової інспекції безпеки дорожнього руху Військової служби правопорядку у Збройних Силах України про зупинку транспортного засобу передбачена ст. 122-2 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягне за собою накладення штрафу на водіїв в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні вищевказаних адмінправопорушень об`єктивно підтверджується даними протоколів про адміністративні правопорушення серії ДПР № 507260 та серії ДПР № 507008 від 29 травня 2020 року, в яких викладено обставини вчинення адміністративного правопорушення, які підписані самим ОСОБА_1 та в протоколі серії ДПР № 507008 останній власноручно зазначив, що тікав від патрульної поліції, тому що злякався проблискових маячків; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 29 травня 2020 року (а.с. 2-3), відповідно до яких 29 травня 2020 року ОСОБА_1 , в їх присутності відмовився від огляду на стан сп`яніння; переглянутим в судовому засіданні відеозаписом на DVD-R диску, перенесеного з нагрудної відеокамери, із якого встановлено, що ОСОБА_1 вимогу працівників поліції, подану за допомогою проблискових маячків, зупинитися не виконав і почав тікати, а після того, як був зупинений - на пропозицію працівників поліції пройти огляд на стан сп`яніння в присутності двох свідків відмовився.

Вище наведені докази на переконання суду є належними, допустимими та достовірними.

Враховуючи викладене, вважаю, що ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст.ст. 130 ч. 1, 122-2 КУпАП України і його вина доведена матеріалами даної справи.

Обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за адміністративні правопорушення не встановлено.

Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Таким чином, ОСОБА_1 вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ст. ст. 130 ч. 1, 122-2 КУпАП, і оскільки відповідно до ст. 36 КУпАП стягнення накладається в межах санкції статті за більш серйозне правопорушення з числа вчинених,- до останнього необхідно застосувати санкцію, передбачену ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки вона передбачає більш серйозну міру стягнення.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення слід врахувати, що ОСОБА_1 правопорушення вчинив вперше.

Відповідно до довідки Ставищанського ВП Сквирського ВП ГУ НП в Київській області від 4 червня 2020 року за №2421/109/1006/02/20-2020 ОСОБА_1 11 квітня 2012 року отримав посвідчення водія.

Відповідно ст. 40-1 КУпАП з ОСОБА_1 слід стягнути в доход держави судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 40-1, 130 ч. 1, 122-2 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у вчинені адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 130 ч. 1, 122-2 КУпАП та застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в доход держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області шляхом подачі скарги в десятиденний строк.

Суддя Т. Н. Скороход