Справа № 759/4991/20 Головуючий у І інстанції Величко Т.О.
Провадження № 33/824/2327/2020 Доповідач у 2 інстанції Ященко І.Ю.
ПОСТАНОВА

« 10 » червня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Ященко І.Ю., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , -

в с т а н о в и л а:

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 14.04.2020 р. ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

20.05.2020р. до суду І інстанції на вказану постанову ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій ставиться питання про її скасування та закриття провадження у справі щодо нього у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, а також порушується питання про поновлення строку на оскарження постанови.

Обґрунтовуючи поважність причин пропуску строку на оскарження постанови апелянт послався на те, що 2 квітня 2020 року набрав чинності Закон України від 30.03.2020р. №540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних гарантій та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19), тому він не зміг подати апеляційну скаргу у встановлений законом строк.

Перевіривши доводи ОСОБА_1 в частині поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, вивчивши матеріали справи, вважаю, що у поновленні строку на апеляційне оскарження постанови судді щодо нього слід відмовити, а апеляційну скаргу повернути апелянту з наступних підстав.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертаються апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenko v. Ukraine), заява № 8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukh v. Ukraine) (ухвала), заява № 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).

У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності), коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків (пункт 41 рішення у справі «Пономарьов проти України» (Заява № 3236/03).

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржувана постанова судді Святошинського районного суду м. Києва прийнята у судовому засіданні 14.04.2020р. без участі ОСОБА_1 , який про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.8), при цьому, клопотання про відкладення розгляду справи від ОСОБА_1 не надходило.

Наступного дня (а.с.10) копію постанови скеровано на адресу ОСОБА_1 , яку він отримав 25 квітня 2020 року, що підтверджується повідомленням про отримання поштового відправлення (а.с.14).

Натомість з апеляційною скаргою ОСОБА_1 звернувся поштовим зв`язком лише 28.05.2020р., тобто зі значним пропуском строку на апеляційне оскарження.

На переконання апеляційного суду, ОСОБА_1 не навів обґрунтованих мотивів, з яких він не міг звернутися з апеляційною скаргою протягом десятиденного строку як з моменту прийняття оскаржуваної постанови, так і з моменту отримання копії судового рішення.

Крім того, порушуючи питання про поновлення строків на оскарження постанови судді, ОСОБА_1 послався на ЦПК України та Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням короновірусної хвороби (COVID-19)». Однак, ці посилання є неспроможними, так, як ЦПК України та вказаний Закон не регулюють правовідносини, які встановлені КУпАП.

Будь-яких обґрунтованих обставин, які б позбавили апелянта можливості подати апеляційну скаргу в десятиденний строк з дня винесення постанови, ОСОБА_1 не наведено.

За таких обставин, поважних причин пропуску строку на оскарження постанови суду від 14.04.2020 р. не встановлено, а тому в поновленні строку на оскарження зазначеної постанови ОСОБА_1 слід відмовити, а апеляційну скаргу відповідно до вимог ст. 294 КУпАП повернути апелянту.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а :

В поновленні строку ОСОБА_1 на апеляційне оскарження постанови судді Святошинського районного суду м. Києва від 14 квітня 2020 року щодо ОСОБА_1 - відмовити.

Апеляційну скаргу повернути ОСОБА_1 .

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя _______________