ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Справа № 936/231/20

Провадження № 3/936/153/2020

20.05.2020 р. смт. Воловець

Суддя Воловецького районного суду Закарпатської області Вотьканич В.А., розглянувши матеріали про адміністративні правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, мешканця АДРЕСА_1 , працюючого водієм «Санаторій Сонячне Закарпаття», посвідчення водія НОМЕР_1 від 25.02.2017 р., за 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

20 березня 2020 року о 09 годині 45 хвилин, на автодорозі М-06 717 км.+200 м. водій ОСОБА_1 здійснював міжобласне перевезення пасажирів на транспортному засобі «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 з перевищенням встановленої на перевезення кількості пасажирів визначеної пп. 4 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2», а саме в кількості14 пасажирів, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.44-3 КУпАП, зокрема порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В судове засіданняособа, яка притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , не з`явився, надав суду клопотання про розгляд справи без його участі.

Статтею1 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Питання про встановлення карантину порушує перед Кабінетом Міністрів України центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за поданням головного державного санітарного лікаря України.

Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації.

У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби. На цей період можуть змінюватися режими роботи підприємств, установ, організацій, вноситися інші необхідні зміни щодо умов їх виробничої та іншої діяльності. До відміни карантину його територію можуть залишити особи, які пред`явили довідку, що дає право на виїзд за межі території карантину.

Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

Відповідно до пп.4 п. 2 Постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року в редакції Постанови КМУ № 215 від 16 березня 2020 року заборонено: з 12 год. 00 хв. 18 березня 2020 року до 03 квітня 2020 року регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському внутрішньообласному і міжобласному сполученні (крім перевезення легковими автомобілями);- перевезення понад 10 пасажирів одночасно в одному транспортному засобі у міському електричному (трамвай, тролейбус) та автомобільному транспорті, що здійснює регулярні пасажирські перевезення на міських маршрутах у звичайному режимі руху;- перевезення понад 10 пасажирів одночасно в автобусах, які виконують регулярні пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах в режимі маршрутного таксі;- заїзд на територію автостанцій автобусів, які здійснюють перевезення пасажирів у приміському, міжміському внутрішньо обласному і міжобласному сполученні, та реалізацію власниками автостанцій квитків автомобільним перевізникам, які виконують такі перевезення.

Згідно з ст. 41 «Про захист населення від інфекційних хвороб» №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року, особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Статтею 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення в їх сукупності, а саме: 1) протоколом про адміністративне правопорушення серії АА № 092318; 2) рапортом інспектора взводу 2 роти 4 батальйону УПП в Закарпатській області Кізляка В.В. щодо обставин зупинки транспортного засобу; 3) відеозаписом обставин зупинки транспортного засобу та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як встановлено судом на підставі досліджених наявних у справі доказів, зазначені вимоги Постанови КМУ № 211 від 11 березня 2020 року ОСОБА_1 порушив, оскільки, здійснив перевезення пасажирів більше 10 пасажирів,а саме в кількості 14 пасажирів в транспортному засобі «Mercedes-Benz» державний номерний знак НОМЕР_2 .

За таких обставин, суд вважає, що своїми ОСОБА_2 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, тобто порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, а тому його слід притягнути до адміністративної відповідальності за зазначеною статтею та накласти на нього адміністративне стягнення в межах її санкції.

Враховуючи особу порушника, характер вчиненого правопорушення та його наслідки, суддя дійшов висновку, що до ОСОБА_1 необхідно накласти адміністративне стягнення, передбачене ст.44-3 КУпАП, у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП та ЗУ «Про судовий збір» з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір.

Керуючись ст. 44-3, ст. 284КУпАП, суддя,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу розміром 1000 (тисячу) неоподаткованих мінімумів доходів громадян в сумі 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.

На підставі ч.2 ст. 308 КУпАП у разі несплати штрафу протягом 15 днів, у порядку примусового виконання цієї постанови органу державної виконавчої стягнути з ОСОБА_1 подвійний розмір штрафу в сумі 34000 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду безпосередньо або через Воловецький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Вотьканич В.А.