Справа №4816/886/20 Головуючий у суді 1-ї інстанції -
Номер провадження 23-з/816/8/20 Суддя-доповідач Рунов В. Ю.
Категорія ч. 1 ст. 172-6 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року суддя Сумського апеляційного суду Рунов В. Ю. ,розглянувши клопотання начальника УЗЕ в Сумській області ДЗЕ НП України ПОДСОХИ Б. А. щодо визначення підсудності,

В С Т А Н О В И В:

19.06.2019 до Сумського апеляційного суду надійшло клопотання начальника УЗЕ в Сумській області ДЗЕ НП України Подсохи Б. А. щодо визначення підсудності матеріалів справи відносно ОСОБА_1 про вчинення правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 172 6 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що клопотання начальника УЗЕ підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 257 КУпАП, протокол про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, разом з іншими матеріалами у триденний строк з моменту його складення надсилається до місцевого загального суду за місцем вчинення такого правопорушення, а у разі вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, службовою особою, яка працює в апараті суду, протокол разом з іншими матеріалами надсилаються до суду вищої інстанції для визначення підсудності (ч. 3 ст. 257 КУпАП).

Рішенням Кролевецької районної ради від 12.04.2017 затверджений список присяжних Кролевецького районного суду Сумської області, згідно якого ОСОБА_1 виконував обов`язки присяжного у цьому місцевому суді, а тому його не можна вважати особою, яка працює в апараті суду і відповідно на нього не розповсюджуються положення ч. 3 ст. 257 КУпАП.

Разом з тим, той факт, що ОСОБА_1 виконував обов`язки присяжного у місцевому суді, де на теперішній час працює лише один суддя, який здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення, може викликати в подальшому у стороннього спостерігача певні сумніви в неупередженості чи необ`єктивності цього судді та унеможливити забезпечення довіри, яку суди у демократичному суспільстві повинні вселяти у громадськість, незважаючи на те, що особиста безсторонність судді презумується, поки не надано доказів протилежного (рішення ЄСПЛ від 10.03.2010 (остаточне) у справі «Мироненко і Мартенко проти України» (Mironenko and Martenko v. Ukraine), заява № 4785/02), оскільки судова влада відповідно до конституційних засад поділу влади здійснюється незалежними та безсторонніми судами, утвореними законом, і її реалізовують судді та, у визначених законом випадках, присяжні шляхом здійснення правосуддя у рамках відповідних судових процедур (ч. 4 ст. 124 і ч. 1 ст. 127 Конституції України, ст. 1 і ч. 3 ст. 5 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів»).

Відповідно ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративні правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України. При цьому чинні процесуальні норми КУпАП не містять положень щодо підстав і порядку зміни територіальної підсудності справ про вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, ніж встановлених у ч. 3 ст. 257 КУпАП.

ЄСПЛ неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримання принципу правової визначеності (п. 53 рішення від 06.11.2008 у справі «Єлоєв проти України» (Yeloyev v. Ukraine), заява № 17283/02); п. 19 рішення від 18.12.2008 у справі «Новік проти України» (Novik v. Ukraine), заява № 48068/06), а КСУ у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні КСУ поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності. ЄСПЛ також за певних умов поширює стандарти Конвенції для кримінального провадження на справи про адміністративні правопорушення (рішення від 30.01.2015 у справі «Швидка проти України» (Shvydka v. Ukraine), заява № 17888/12; рішення від 09.06.2011 у справі «Лучанінова проти України» (Luchaninova v. Ukraine), заява № 16347/02); рішення від 15.05.2008 у справі «Надточій проти України» (Nadtochiy v. Ukraine), заява № 7460/03).

З огляду на викладене, виходячи із системного аналізу законодавства України, усталеної судової практики ЄСПЛ, на вирішення порушеного питання поширюються гарантії ст. 6 Конвенції, що у свою чергу надає можливість застосувати аналогію закону при визначенні підсудності протоколу про адміністративне правопорушення, тобто застосувати у межах своєї компетенції до КУпАП іншої норми закону, зокрема положень КПК, які регламентують подібні відносини, заповнивши тим самим прогалину у законодавстві України про адміністративні правопорушення, що є невід`ємним правом учасників провадження у справі про адміністративні правопорушення (правом на справедливий суд, гарантованого ст. 6 Конвенції), оскільки мова не йде про норми, які встановлюють виключення або спеціальне правове регулювання.

Нормами, про які йдеться мова у КПК є:

- ст. 7, 21, які визначають, що кожному гарантується право на справедливий розгляд та вирішення справи в розумні строки незалежним і неупередженим судом, створеним на підставі закону;

- ст. 34, згідно якої провадження передається на розгляд іншого суду, якщо обвинувачений працює або працював у суді, до підсудності якого належить здійснення кримінального провадження, а питання про направлення кримінального провадження з одного суду до іншого в межах юрисдикції одного суду апеляційної інстанції вирішується судом апеляційної інстанції.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 є присяжним Кролевецького районного суду Сумської області і здійснює правосуддя у рамках відповідних судових процедур, то справа відносно нього має розглядатися суддею іншого місцевого суду у межах територіальної юрисдикції апеляційного суду.

Керуючись ч. 3 ст. 257, ст. 276 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Клопотання начальника УЗЕ в Сумській області ДЗЕ НП України ПОДСОХИ Б.А. від 19.06.2020 задовольнити частково.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ч. 1 ст. 172 6 КУпАП направити на розгляд до Конотопського міськрайонного суду Сумської області.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Сумського апеляційного судуРунов В. Ю.