Справа № 204/2101/20
Провадження № 3/204/1396/20
КРАСНОГВАРДІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська Юшков М.М., розглянувши протокол про адміністративне правопорушення відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.173, 185 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №282665 від 02.04.2020, о 20:50, ОСОБА_1 перебуваючи в п`яному вигляді в громадському місці біля буд. АДРЕСА_2 , висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 та погрожувала фізичною розправою, а також кидала каміння по будинку, чим своїми діями порушувала громадський порядок і спокій громадян, та вимоги ст.173 КУпАП.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №308545 від 02.04.2020, 02 квітня 2020 року приблизно о 21:05, ОСОБА_1 , знаходячись поблизу будинку АДРЕСА_2 по вул.Новокримська в м.Дніпро, вчиняючи хуліганські дії, а саме нецензурно виражалась у бік перехожих. На законну вимогу інспектора 2 взводу 4 роти 4 батальйону лейтенант поліції Гончарова О.В. припинити адміністративне правопорушення, а саме нецензурно виражатися у бік громадян, ОСОБА_1 не реагувала та продовжувала надалі висловлюватись нецензурною лайкою у бік громадян, чим порушила вимоги ст.185 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 з`явилася, свою вину не визнала. Пояснила суду, що 02.04.2020 приблизно о 15:00, в неї виник конфлікт з її братом та батьком, в ході якого їй було нанесено тілесні ушкодження та вона поїхала до лікарні. Приблизно о 20:50 вона повернулася додому, щоб забрати зарядний пристрій та гроші, які знаходились в квартирі. Її не впускали в будинок, на фоні чого й стався конфлікт, в ході якого вона й могла щось сказати. Потім приїхали поліцейські, на яких вона говорила, що вони нелюди, оскільки в неї був струс мозку і вона перебувала в поганому стані, а вони її ще в чомусь звинувачували. Зазначила, що ОСОБА_2 є її сусідкою, в той день вона перебувала на вулиці і робила їй зауваження, а вона їй сказала, щоб не лізла не в свої справи. Надала суду довідки від 02.04.2020, 10.04.2020 та висновок спеціаліста судово-медичного експерта №958, що підтверджують той факт, що вона мала тілесні ушкодження. Також зазначила, що вона не зверталася до поліції з приводу нанесених їй тілесних ушкоджень.

В судовому засіданні інспектор поліції Повзло ОСОБА_3 . ОСОБА_4 . показала суду, що 02.04.2020 надійшов виклик від сусідів, що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, кидається камінням і нецензурно виражається. Приїхавши на місце, виявили ОСОБА_1 у дворі з сусідами, інформація підтвердилась, жінка нецензурно лаялась на сусідів надворі біля будинку, візуально перебувала у п`яному вигляді. Сусіди повідомили, що вона хотіла зайти в будинок, але не мала ключей. Сусіди написали заяву, оскільки ОСОБА_1 нецензурно лаялася. Зазначила, що коли вони приїхали, у ОСОБА_1 були наявні тілесні ушкодження, але від виклику швидкої допомоги відмовилась.

В судовому засіданні інспектор поліції ОСОБА_5 показав суду, що 02.04.2020 було отримано виклик про те, що за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 перебуваючи в п`яному вигляді виражається нецензурною лайкою та кидає каміння по будинку. Приїхавши на виклик, побачили у дворі чоловіка та двох жінок, одна з яких виявилася ОСОБА_1 . Вона вела себе агресивно, кричала, кидалась камінням в будинок, виражалася нецензурною лайкою в бік громадян та на їх адресу. На їх зауваження заспокоїтися та припинити хуліганські дії, ОСОБА_1 не реагувала та продовжувала вчиняти хуліганські дії. ОСОБА_1 було затримано та на місці було складено протоколи за ст.ст.173, 185 КУпАП. Зазначив, що коли вони приїхала, у ОСОБА_1 були наявні тілесні ушкодження, вони запропонували викликати їй швидку, на що вона відмовилась, внести відомості до ЄРДР за фактом нанесення їй тілесних ушкоджень вона не просила. Також зазначив, що конфлікт у ОСОБА_1 виник з її батьками на фоні квартирного питання. Батьки її бояться, оскільки вона часто приходить додому в стані алкогольного сп`яніння і влаштовує сварки, а батьки викликають поліцію. Також пояснив, що відеофіксація не велась.

Судом було надіслано запит до УПП у Дніпропетровській області про надання відеозапису, який фіксував події, викладені в протоколах про адміністративні правопорушення. З відповіді заступника начальника Департаменту УПП у Дніпропетровській області вбачається, що надати відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів немає можливості, оскільки відеозйомка не проводилася.

Вислухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши все між собою, суд приходить до наступного висновку.

Стаття 185 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за злісну непокору законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків та інше. Права працівників поліції встановлено ЗУ «Про національну поліцію», який зокрема встановлює право працівника поліції вимагати від громадян і службових осіб, які порушують громадський порядок, припинення правопорушення та дій, що перешкоджають здійсненню повноважень поліції, виносити на місці усне попередження особам, які допустили малозначні адміністративні, а в разі невиконання зазначених вимог застосувати передбачені цим Законом заходи примусу, а також інші права в межах його компетенції.

Стаття ст.173 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, є нецензурна лайка в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян. При цьому, найбільш розповсюдженою формою дрібного хуліганства є нецензурна лайка у громадських місцях, під якою необхідно розуміти найбільш цинічні лайки, що належать, як правило, до сфери статевих відносин, непристойні висловлювання, один із найогидніших різновидів словесної брутальності. Іншою формою цього правопорушення є образливе ставлення до громадян, під яким необхідно розуміти докучливу поведінку, пов`язану з образливими діями, що зневажають честь і гідність людини та утискають будь-чию волю, до того ж у грубій розв`язній манері.

Конкретні прояви правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП різноманітні. Таке розмаїття законодавець визначив терміном «інші подібні дії».

Дані протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №282665 від 02.04.2020 стосовно місця події підтверджено письмовими показами ОСОБА_2 , поясненнями співробітників поліції, наданими у судовому засіданні, та поясненнями ОСОБА_1 , які вона надала в судовому засіданні.

Відповідно до ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення» громадське місце - частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

На даний час в українському законодавстві не визначено єдиного чіткого поняття «громадське місце». Законодавець відсилає до різноманітних джерел, які визначають, що саме підпадає під термін «громадське місце». Так наряду з терміном «громадське місце», наведеним у ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», у п.5 ч.3 ст.13 ЗУ «Про участь громадян в охороні громадського порядку і державного кордону» від 22.06.2002 також дається орієнтований перелік громадських місць, до яких зараховано клуби, кінотеатри, стадіону та інші. Таким чином, зазначений перелік громадських місць не є вичерпним.

З огляду на зазначене, термін «громадське місце» не може трактуватися виключно поняттям, наведеним в ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення». Одночасно можна зробити висновок, що загальними рисами громадських місць є їх суспільна значущість для задоволення суспільних потреб та інтересів людини, а також їх публічність, що передбачає вільний доступ і їх спільне використання необмеженою кількістю людей.

З протоколу про адміністративне правопорушення та матеріалів справи вбачається, що адміністративне правопорушення було вчинено надворі житлового будинку АДРЕСА_2 , тобто, на ділянці місцевості, що має суспільну значущість для задоволення суспільних потреб та інтересів людини, що одночасно є публічною, оскільки передбачає вільний доступ і спільне використання необмеженою кількістю людей. Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку, що правопорушення було вчинено в громадському місці.

Таким чином, суд приходить до висновку, що двір житлового будинку відноситься до «громадського місця», зазначеного в ст.173 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173, 185 КУпАП, крім пояснень співробітників поліції, також підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №282665 від 02.04.2020 (а.с.1);

- протоколом про адміністративне затримання серії АЗ №120384 від 02.04.2020 (а.с.3);

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП №308545 від 02.04.2020 (а.с.12);

- заявою ОСОБА_2 від 02.04.2020, з якої вбачається, що вона просить органи поліції прийняти міри згідно чинного законодавства до громадянки ОСОБА_1 , яка 02.04.2020 о 20:40, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою: АДРЕСА_2 , погрожувала їй фізичної розправою, виражалась нецензурною лайкою на її адресу (а.с.13);

- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 02.04.2020, з яких вбачається, що 02.04.2020 о 20:40 за адресою: АДРЕСА_2 , ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, нецензурно виражалась на її адресу та погрожувала їй фізичною розправою, кидалась камінням та зламала двері в будинок (а.с. 14);

- рапортом співробітника поліції від 02.04.2020, з якого вбачається, що 02.04.2020 під час несення служби під позивним «Легіон-411», приблизно о 20:50 було отримано виклик про те, що за адресою: м.Дніпро, вул.Новокримська, біля будинку 45, ОСОБА_1 , перебуваючи в п`яному вигляді, ображала заявницю нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою, на зауваження поліцейських не реагувала та продовжувала вчиняти дрібне хуліганство. ОСОБА_1 було затримано та на місці було складено протокол за ст.ст.173, 185 КУпАП та постанову за ч.1 ст.178 КУпАП. Спецзасоби та фізичний вплив не застосовували. Після складання матеріалів ОСОБА_1 покинула вказану адресу та поїхала до подруги (а.с.15).

Посилання на наявність тілесних ушкоджень, які, зі слів ОСОБА_1 , були їй спричинені приблизно о 15:00, в даному випадку судом не приймаються до уваги, оскільки вони не підтверджують та не спростовують порушення ОСОБА_1 вимог ст.ст.173, 185 КУпАП, а можуть стати предметом іншого судового розгляду, у зв`язку з чим ОСОБА_1 роз`яснено її право звернутися до органів поліції. Тому копії документів, які були долучені ОСОБА_1 (а.с.31-39), судом відкидаються.

Вирішуючи питання про вину ОСОБА_1 , крім наведеного, суд приймає до уваги той факт, що показання співробітників поліції повністю узгоджуються з іншими доказами у справі. Крім того, покази співробітники поліції давали, будучи попередженими про кримінальну відповідальність та будучи під присягою, підстав для наклепу ОСОБА_1 у них не було, тому ставити під сумнів їх покази у суду немає підстав.

Суд відкидає пояснення ОСОБА_1 , в частині того, що вона не висловлювалась нецензурною лайкою на адресу ОСОБА_2 , каміння в будинок не жбурляла, оскільки такі пояснення нічим не підтверджуються та спростовуються іншими доказами, дослідженими вище у мотивувальній частині постанови. Суд розцінює такі пояснення ОСОБА_1 як спосіб захисту з метою уникнення покарання.

Крім того, суд окремо зазначає, що відсутність відеозапису подій не є доказом невинуватості ОСОБА_1 , оскільки у відповіді на запит суду зазначено, що відеозапис взагалі не проводився, та може виступати одним із доказів, а не єдиним доказом, тому суд встановлює вину ОСОБА_1 , дослідивши інші докази у сукупності.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши все між собою у сукупності, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 в тому, що вона вчинила дрібне хуліганство, що полягає в тому, що вона у громадському місці висловлювався нецензурною лайкою та погрожувала фізичною розправою на адресу ОСОБА_2 та кидала каміння по будинку, чим порушила громадський порядок та спокій громадян, тобто у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, а також, про доведеність ОСОБА_1 в тому, що вона вчинила злісну непокору законній вимозі працівника поліції при виконанні ним службових обов`язків, тобто у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП.

Відповідно до ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

При призначенні адміністративного стягнення, суд враховую характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, ступінь вини правопорушника, обставини, які пом`якшують покарання та які обтяжують покарання, її майновий стан ( ОСОБА_1 постійного офіційного місця роботи не має, має неофіційні тимчасові заробітки, з її пояснень, працювала продавцем) та інші вимоги ст.ст.33-35 КУпАП.

З урахуванням викладеного, приходжу до висновку про необхідність накладення на вину стягнення, передбачені санкціями статей, а саме: за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі семи неоподаткованих мінімумів доходів громадян; за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП - у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Таким чином, відповідно до вимог ст.36 КУпАП остаточно накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до вимог ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 40-1, 173, 185, 283-285, 287, 289 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КУпАП, та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 7 (семи) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 119 (сто дев`ятнадцять) гривень 00 копійок.

ОСОБА_1 визнати винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Відповідно до вимог ст.36 КУпАП остаточно накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в дохід держави у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Постанова може бути оскаржена в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська шляхом подачі скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: М.М. Юшков