Справа №333/1849/20
Провадження №3/333/845/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 червня 2020 року м.Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучков С.С., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого водієм ТОВ «Приміські сполучення», зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.44-3 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АА № 099046 від 04 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що 04.04.2020 року, о 11-41 годині, ОСОБА_1 , по просп. Соборний, 18А, у м. Запоріжжі, на міському автобусному маршруті, керуючи транспортним засобом Mersedes-Benz 312Д, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснював регулярні перевезення пасажирів у кількості 16 осіб, одна з осіб у салоні знаходилася без засобів індивідуального захисту, чим порушив пп. 4 п. 2 постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211.

У ході розгляду адміністративної справи ОСОБА_1 , після роз`яснення йому головуючим прав, передбачених ст.ст.55, 56, 59, 63 Конституції України, ст.268 КУпАП, вину не визнає, суду пояснив, що положення постанови КМУ № 211, а саме пп. 4 п. 2 стосуються заборони відвідувань закладів освіти її здобувачами та не пов`язано із перевезенням пасажирів. Також на підтверджень викладених у протоколі про адміністративне правопорушення не надано жодного доказу, що вказує на наявність у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Статтею 44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

11 березня 2020 року КМУ прийнято Постанову «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2».

25 березня 2020 року КМУ прийнято постанову № 239 «Про внесення змін до деяких актів КМУ» (набула чинності 26 березня 2020 року), якою п. 4 постанови КМУ № 211 викладено у наступній редакції: до 24 квітня 2020 року заборонені регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, крім перевезення: - легковими автомобілями; - службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами підприємств, закладів та установ за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

В той же час, станом на 04 квітня 2020 року (дату вчинення адміністративного правопорушення) були чинна постанова КМУ від 02 квітня 2020 року № 255 (набула чинності 04 квітня 2020 року) «Про внесення змін до постанови КМУ від 11 березня 2020 року № 211, якою вказано постанова викладена у новій редакції, згідно якого пп. 4 п. 2 заборонено до 24 квітня 2020 року відвідування закладів освіти її здобувачами.

Тобто, з наведеного вбачається, що зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення правова підстава притягнення до адміністративної відповідальності, а саме визначений пункт постанови КМУ від 11 березня 2020 року, не відповідає фактичним обставинам справи та суті викладеного адміністративного правопорушення.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У прийнятому рішенні у справі «Карелін проти Росії» («Karelin v. Russia»,заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.) ЄСПЛ розглянув ситуацію, коли національний суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення без участі сторони, ініціював дослідження доказів обвинувачення та за результатами дослідження доказів притягнув особу до відповідальності, уточнивши в судовому рішенні фабулу правопорушення, усунувши певні розбіжності та неточності, які мали місце в протоколі про адміністративне правопорушення. При цьому, на думку ЄСПЛ, за умови відсутності сторони обвинувачення та при наявності певної неповноти чи суперечностей, суду не залишилося нічого іншого, як взяти на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи, що становить порушення ч. 1 ст. 6 Конвенції в частині дотримання принципу рівності сторін і вимог змагального процесу (за цих умов особа позбавлена можливості захищатися від висунутого проти нього обвинувачення перед незалежним судом, а навпаки вона має захищатися від обвинувачення, яке, по суті, судом підтримується).

Також суд враховує, що згідно Постанови КМУ «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції від 02 квітня 2020 року дозволялося перевезення пасажирів певної категорії в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб (п.п. 9 п. 2 Постанови). В протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що в салоні транспортного засобу перебувало 16 пасажирів. Однак, згідно дослідженого у судовому засіданні свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу кількість сидячих місць складає 19. За такого твердження у протоколі про адміністративне правопорушення щодо порушення ОСОБА_1 правил перевезень пасажирів в частині дотримання карантинних обмежень є безпідставними.

Не надано також суду доказів перевезення одного з пасажирів без засобів індивідуального захисту (маски). Так, за показами ОСОБА_1 він здійснював пропуск пасажирів у салон лише із вдягненими масками. Доказів на спростування показів ОСОБА_1 в цій частині суду не надано.

Відповідно до ст. 252 КУпАП України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За вказаних обставин судом встановлено, що докази вини ОСОБА_1 у вчинені ним порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, не є переконливими і достатніми та не відповідають фактичним обставинам справи.

З цих підстав суддя приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 44-3, 247, 278, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі про адміністративне правопорушення щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков