Справа №333/1833/20
Провадження №3/333/830/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 червня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Комунарського районного суду м. Запоріжжя Холод Р.С., у відкритому судовому засіданні, у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя, за участю захисника Бабіча С.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює КП «Водоканал», зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №298329 від 05.04.2020 року, 05.04.2020 року в 03 год. 53 хв. у м. Запоріжжі по вул. Північнокільцевій, буд.10 у м. Запоріжжі, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння ( різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, порушення мови). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810» на місці зупинки та в медичному закладі відмовився у присутності двох свідків. Від керування відсторонено шляхом паркування транспортного засобу без порушень Правил дорожнього руху України. Про повторність попереджений. Своїми діями порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КК України.

До суду справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 надійшла 14.04.2020 року. Розгляд вказаної справи було призначено на 30.04.2020 року.

27.04.2020 року від захисника ОСОБА_1 адвоката Бабіча С.А. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що він не зможе прийняти участь у судовому засіданні через зайнятість в іншому судовому процесі. Суддя клопотання задовольнив, судове засідання відклав на 15.05.2020 року.

15.05.2020 року у судове засідання прибув адвокат Бабіч С.А. та пояснив, що ОСОБА_1 до суду не зміг з`явитися через перебування останнього у лікарні.

У судовому засіданні ОСОБА_2 заявив клопотання про направлення справи за підсудністю до Вільнянського районного суду Запорізької області, так як ОСОБА_1 мешкає у с. Райському, Вільнянського району, Запорізької області. Останній з 14.05.2020 року знаходиться у лікарні з підозрою на коронавірусну хворобу, і навіть у разі її не підтвердження, не зможе приїжджати до Комунарського районного суду м. Запоріжжя, так як відповідно до карантинних заходів, застосованих у державі відсутнє міжміське сполучення. Крім того, ОСОБА_1 оскаржує постанову про адміністративне стягнення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, яку було складено разом із протоколом за ч.1 ст.130 КУпАП, по якій на цей час відкрито провадження у Вільнянському районному суді Запорізької області. На підтвердження факту хвороби ОСОБА_1 , захисник надав копію листка непрацездатності на ім`я останнього з 14.05.2020 року.

Суддя постановою від 15.05.2020 року відмовив у задоволенні вказаного клопотання захисника Бабіча С.А.

Того ж дня, у судовому засіданні захисник Бабіч С.А. пояснив, що ОСОБА_1 не визнає своєї вини у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Вважає, що справу необхідно закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення у діях ОСОБА_1 з таких підстав.

По-перше, працівник поліції після відмови ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810» не запропонувала останньому проїхати до медичного закладу, де пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння, а відразу склала протокол про адміністративне правопорушення.

По-друге, пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 щодо відмови ОСОБА_1 проходити медичний огляд на стан сп`яніння суд не може прийняти як допустимі докази, так як вказані пояснення записані особами з різними почерками, а свідки ставили лише під ними свої підписи. А їх пояснення з цього приводу спростовуються відеозаписами з нагрудної камери працівника поліції, долученими до протоколу про адміністративне правопорушення.

По-третє, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення мається рапорт працівника поліції, в якому вказано, що поліцейський пропонував ОСОБА_1 за участі свідків спочатку пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810», а потім у медичному закладі. Водночас, дані, зазначені у рапорті поліцейського є недопустимим доказом, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 29.04.2020 року у справі №161/5372/17.

Таким чином, на думку захисника Бабіча С.А. відсутність прямих, безспірних і безсумнівних доказів на підтвердження тих обставин, що зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення повністю виключають законну можливість притягнути ОСОБА_1 до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Враховуючи позицію захисника ОСОБА_2 щодо відсутності факту пропонування пройти медичний огляд на стан сп`яніння з боку поліцейського, суддя прийняв рішення про виклик до суду працівника поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення та свідків, зазначених у цьому процесуальному документі.

29.05.2020 року у судовому засіданні ОСОБА_5 пояснила, що вона працює патрульним поліцейським та 05.04.2020 року перебувала на чергуванні. Приблизно о 3 год. 50 хв. вона та її напарник помітили, що транспортний засіб «ВАЗ 2103», державний номерний знак НОМЕР_1 , проїхав на червоне світло на перехресті вул. Ситова вул. Північнокільцева у м. Запоріжжі. Біля супермаркету «Варус». Коли зупинили автомобіль, то встановили, що за кермом перебував ОСОБА_1 . Так як була підозра, що останній знаходиться у стані алкогольного сп`яніння через різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійку ходу та порушення мови, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810». ОСОБА_1 спочатку погодився на огляд на місці зупинки, потім почав затягувати час, повідомивши, що пройде огляд, але потім. Після цього, були запрошені свідки випадкові люди, які в той час перебували на зупинці громадського транспорту. У подальшому, вона тричі пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810», але останній фактично відмовився від цього проходження, тому вона склала відповідний протокол. Чи пропонувала вона ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичній установі, не пам`ятає. Також, вона відібрала пояснення від свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_3 . Водночас, анкетні дані цих свідків вона встановила лише зі слів останніх, так як у свідків не було при собі документів, підтверджуючих їх особистість.

Після дослідження відеозапису (файл «) з нагрудної камери працівника поліції DSJX300204_AP0204 ОСОБА_5 визнала, що після відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810», вона не пропонувала останньому пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі, пояснюючи це напруженістю ситуація, яка була під час зупинки транспортного засобу та постійним намаганням вплинути на процес притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності з боку його знайомих, які також знаходилися з останнім в автомобілі.

Враховуючи, що 29.05.2020 року до суду не з`явилися ОСОБА_4 та ОСОБА_3 (свідки, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення), суддя прийняв рішення повторно їх викликати та відклав розгляд справи.

10.06.2020 року у судове засідання зазначені свідки також не приїхали. Відповідно до повісток, що повернулися до суду, ОСОБА_3 за вказаною у протоколі про адміністративне правопорушення адресою, не проживає. Адреса проживання свідка ОСОБА_4 неповно зазначена у протоколі без квартири. Номера мобільних телефонів, що належать ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (вказані у їх поясненнях) не відповідають.

Розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , враховуючи пояснення інспектора УПП в Запорізькій області Ісхакової А.В., доводи захисника Бабіча С.А., дослідивши матеріали справи, суддя дійшов до такого.

Диспозицією ч.1 ст.130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Шмауцер (Schmautzer) проти Австрії» від 23.10.1995 зазначив, що дорожньо-транспортні правопорушення, за які може бути накладено стягнення у виді штрафу чи обмеження у користуванні водійськими правами, підпадають під визначення «кримінального обвинувачення». Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом кримінально-правовою санкцією, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності» (рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Маліге проти Франції» від 23 вересня 1998).

Зважаючи на характер та суворість адміністративного стягнення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд вважає, що провадження відносно ОСОБА_6 у розумінні статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод є кримінальним. Відповідно, воно підпадає під визначення «кримінальної процедури» у розумінні статті 4 Протоколу № 7 вказаної Конвенції.

Процес притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП, регулюється нормами: Кодексу України про адміністративні правопорушення; Правил Дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306; Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі Інструкція № 1452/735); Порядком направлення водії транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 р. №1103 (далі Порядок); Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженою Наказом МВС України від 07.11.2015 року №1395 (далі Інструкція №1395); ЗУ «Про Національну поліцію».

Згідно п.2.5 Правил Дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Пунктами 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів та лікарем закладу охорони здоров`я. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Згідно п.п. 6,10 Розділу II «Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів» Інструкції № 1452/735 огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків. Результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до вказаної Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Згідно положень ст.266 КУпАП, особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння. Огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Таким чином, законодавець чітко передбачив, що у разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №298329 від 05.04.2020 року ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у присутності двох свідків. Вказаний факт засвідчений і у письмових поясненнях осіб, які були свідками під час вказаної відмови останнього. Водночас, перевірити пояснення свідків судді не надалося можливим у зв`язку з тим, що один з них ( ОСОБА_3 ) не проживає за вказаними у протоколі про адміністративне правопорушення та поясненнях адресою, а в іншого взагалі неправильно вказана адреса проживання (без квартири у багатоквартирному будинку). Крім того, анкетні дані осіб, що були присутні як свідки, встановлювалися працівником поліції без надання їй відповідних документів, лише зі слів.

Під час дослідження відеозапису (файл «) з нагрудної камери працівника поліції DSJX300204_AP0204 суддею встановлено, що працівник поліції Ісхакова А. ОСОБА_7 пропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння лише на місці зупинки транспортного засобу за допомогою технічного приладу «Alcotest Drager 6810». Після фактичної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, ОСОБА_5 у порушення п.п. 6 та 7 розділу І «Загальні положення» Інструкції № 1452/735 не запропонувала ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Вказаний факт був визнаний працівником поліції у судовому засіданні. Отже, фактично у судовому засіданні встановлено факт порушення порядку процедури огляду на стан сп`яніння у водія транспортного засобу.

Оцінюючи надані суду докази в їх сукупності, суддя керується основними конституційними засадами судочинства, визначеними ст. 129 Конституції України, до яких відноситься забезпечення доведеності вини і змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, а також ст. 62 Конституції України та загальними принципами права, згідно яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема по справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Лавенте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказував, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою не спростованих презумпцій. Суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011).

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч. 2 п. 19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя»,- визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Отже, в силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

Протокол про адміністративне правопорушення є документом, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і, відповідно до ст. 251 КУпАП, є одним із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

У даному випадку дані протоколу про адміністративне правопорушення суперечать даним, встановленим під час судового розгляду, а саме: що була пропозиція працівника поліції пройти огляд на стан сп`яніння у медичному закладі. Інші, надані документи працівниками поліції, також не доводять винуватість ОСОБА_1 .

Таким чином, враховуючи викладені обставини, суддя вважає, що у цій справі відсутні належні, достатні і допустимі докази, а також поза розумним сумнівом, оцінивши які, можливо було б дійти до безсумнівного висновку щодо винуватості ОСОБА_1 .

Враховуючи, що докази не можуть ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо винуватості тлумачаться на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тому на думку суду, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно з п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі, зокрема, відсутності складу адміністративного правопорушення, тому, вважаю за необхідне провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Керуючись ст.ст. 130, 245, 247, 251, 252, 266, 280 КУпАП, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 Кодексу України про адміністративне правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Комунарського районного суду

м. Запоріжжя Р.С. Холод