Справа № 577/1217/20
Провадження № 3/577/262/20

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"22" квітня 2020 р.

Конотопський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Галяна С.В.

при секретарі Іваненко Н.В.

з участю особи, щодо якої вирішується питання

про притягнення до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1

адвоката Морозова В.Ю.

розглянувши матеріали, які надійшли від Конотопського ВП ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, не працюючого,-

за ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

Права у відповідності до ст.268 КУпАП роз`яснені.

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №236006 від 26 березня 2020 року, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки 11 березня 2020 року о 21:25 год. по пр. Миру в м. Конотоп керував автомобілем «ГАЗ 31029» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, звужені зіниці, згідно висновку медичного обстеження №59 від 16 березня 2020 року керував в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав та адвокат Морозов В.Ю. пояснив, що 11.03.2020 року транспортний засіб ОСОБА_1 було зупинено інспектором СРПП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області, після чого було направлено для проходження перевірки на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарський препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції був заповнений 16.03.2020 року лікарем ОСОБА_2 , назва закладу де проводився огляд: Конотопська ЦРЛ, приймальне відділення. Протокол про адміністративне порушення (серія протоколу ДПР 18 за №236006) було складено 26.03.2020 року, чим було прямо порушено абзац 2 статті 254 КУпАП. Після проведення відповідної перевірки на стан алкогольного наркотичного чи іншого сп`яніння лікар ОСОБА_2 , не зробила висновок та не надала його ОСОБА_1 . Висновок було зроблено 16.03.2020 року, що є порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до пункту 20 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я. Відповідно до абзацу 2 статті 254 КУпАП: Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. В матеріалах справи відсутні: довідка про відсторонення ОСОБА_1 від керування транспортним засобом; довідка про те чи отримував він посвідчення водія; довідка про те, що особа раніше не притягувалась до адміністративної відповідальності за аналогічні порушення. В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 236006 відсутні дані про свідків та їх пояснення. При складанні протоколу працівниками поліції не було виписано направлення на медичний огляд до лікарні, що є грубим порушенням.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №236006 від 26.03.2020 року, який містить виклад раніше вказаних обставин, складений інспектором СРПП Конотопського ВП ГУНП в Сумській області майором поліції Рибним С.М. (а.с.1);

- письмові пояснення ОСОБА_1 від 26.03.2020 року, у яких він вказує, що 11.03.2020 року о 21:25 був зупинений працівниками поліції на пр. Миру в м. Конотоп, оскільки не працювала підсвідка номерного знаку автомобіля та склали постанову за ст. 121 ч.6 КУпАП. Потім запропонували йому пройти огляд на стан наркотичного спяніння, на що він погодився та пройшов його (а.с.2);

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №59. Огляд проводила лікар ОСОБА_2 , назва закладу де проводився огляд: Конотопська ЦРЛ, приймальне відділення. Дата заповнення 16.03.2020 року. Дата і точний час огляду 11.03.2020 року о 22:55 год. Висновок огляду: ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного (амфетамін, марихуана) сп`яніння (а.с.3);

- відеозапис з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора з автомобіля (а.с.4).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, вислухавши пояснення адвоката Морозова В.Ю. та ОСОБА_3 В.А., суд вважає, що вина останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, з наступних підстав.

Відповідно ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, а згідно положень ст. 9 Конституції України, ст. 19 ЗУ «Про міжнародні договори України» та ст. 17 ЗУ «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» усталена судова практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Відповідно ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а згідно ст. 245 цього Кодексу, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Завданням КУпАП є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством (ст. 1).

Крім того, відповідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, гласність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 236006 від 26.03.2020 року (а.с. 1) на ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, а саме за те, що ОСОБА_1 , 11.03.2020 року о 21:25 год. по пр. Миру в м. Конотоп керував автомобілем «ГАЗ 31029» д.н.з. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння: почервоніння очей, звужені зіниці, згідно висновку медичного обстеження №59 від 16 березня 2020 року керував в стані наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.9а ПДР України та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Всупереч вимогам ч. 2 ст. 254 КУпАП, згідно яких протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше 24-х годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, протокол про адміністративне правопорушення складений через 15 діб після події правопорушення, про учасників якої було однозначно відомо. При цьому матеріали справи не мають будь-якої інформації про поважність причин пропуску встановленого ч. 2 ст. 254 (в ред. ЗУ № 2293-VIII від 27.02.2018) КУпАП строку складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Приймаючи рішення про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, суд надає належну оцінки цьому факту, оскільки протокол згідно КУпАП є комплексним джерелом доказової інформації і має істотне значення для правильного вирішення справи, оскільки адміністративно-юрисдикційні процеси є певним чином формалізованими і регламентованими правовими нормами.

Зокрема, порядок збору і процесуального закріплення доказів визначений адміністративним законодавством України, а тому як доказ протокол про адміністративне правопорушення може бути використаний у відповідній справі тільки в тому випадку, якщо він отриманий (складений) в порядку і з джерел, передбачених законодавством. При цьому протокол є не тільки джерелом доказів, але й виступає як юридичний документ (процесуальне рішення компетентної особи, яка уповноважена його складати), що фактично свідчить про порушення справи про адміністративне правопорушення, тому є не тільки обов`язковим процесуальним документом, але і займає ключове (основне) положення серед інших джерел (доказів).

Також, висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №59 було зроблено 16.03.2020 року, що є порушенням пункту 20 розділу 3 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції: Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

З огляду на викладене та оцінюючи вказаний доказ відповідно вимог ст. 251, 252 КУпАП, суд приходить до переконання, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 236006 від 26.03.2020 року та висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №59 від 16.03.2020 року складені без дотримання вимог закону, що тягне за собою визнання цих доказів недопустимими, а решту зібраних доказів, зокрема таких як письмові пояснення ОСОБА_1 та відеозапис з нагрудних камер поліцейських та відеореєстратора з автомобіля недостатніми для прийняття законного, обґрунтованого та вмотивованого судового рішення щодо накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення.

Відповідно ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно ч. 2 ст. 62 Основного Закону, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Зазначене узгоджується і з судовою практикою ЄСПЛ, згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (п. 43 рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), з відсиланням на п. 282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey).

Згідно вказаної правової позиції ЄСПЛ «розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення».

Стандарт доведення поза розумним сумнівом означає, що сукупність обставин справи, встановлена під час судового розгляду, виключає будь-яке інше розумне пояснення події, яка є предметом судового розгляду, крім того, що інкриміноване правопорушення було вчинене і правопорушник є винним у його вчиненні. Поза розумним сумнівом має бути доведений кожний з елементів, які є важливими для правової кваліфікації діяння. Це питання має бути вирішено на підставі безстороннього та неупередженого аналізу наданих сторонами допустимих доказів, які свідчать за чи проти тієї або іншої версії подій.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія обвинувачення має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду. Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії обвинувачення. Наявність таких обставин, яким версія обвинувачення не може надати розумного пояснення або які свідчать про можливість іншої версії інкримінованої події, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Для дотримання стандарту доведення поза розумним сумнівом недостатньо, щоб версія обвинувачення була лише більш вірогідною за версію захисту. Необхідно, щоб будь-який обґрунтований сумнів у тій версії події, яку надало обвинувачення, був спростований фактами, встановленими на підставі допустимих доказів, і єдина версія, якою розумна і безстороння людина може пояснити всю сукупність фактів, установлених у суді, є та версія подій, яка дає підстави для визнання особи винною за пред`явленим обвинуваченням.

З огляду на викладене, ретельно дослідивши та перевіривши в ході судового розгляду усі наявні в справі докази, суд приходить переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 236006 від 26.03.2020 року, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання його винуватим у вчиненні правопорушення встановлено не було. При цьому всі можливості для усунення сумнівів були вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих по справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 правопорушення, а тому суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 3, 8, 9, 62 Конституції України, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, ч. 1 ст. 130, ст. 245, п. 1 ст. 247, ст. ст. 251, 266, 283, 284 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Конотопський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя: С. В. Галян