Провадження №3/760/3573/20
Справа №760/7183/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Оксюта Т.Г., розглянувши матеріали, які надійшли від Київської митниці Держмитслужби про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Йорданії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Йорданія, м. Зарка, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: власник компанії «AL SAFA FOR EXPORT», паспорт громадянина Йорданії НОМЕР_1 , виданий 22.06.2017 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ,

за ст. 471 МК України, -

В С Т А Н О В И В:

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина Йорданії ОСОБА_1 , за порушення митних правил.

З протоколу №0353/10000/20 про порушення митних правил від 19.02.2020 року вбачається, що 19.02.2020 о 02 год. 35 хв. на митний контроль поступив громадянин Йорданії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1), який прилетів з Туреччини, м. Анкара, літаком а/к «Pegasus Air Lines», рейсом № 1722 своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянинові, який самостійно обрав спосіб проходження митного контролю «зелений коридор», після перетину пасажиром «зеленої лінії» було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має приблизно 10000 доларів США.

Після цього пасажирові було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю), пасажиром було видано готівку в розмірі 15 412 доларів США, що знаходились у відкритому паперовому конверті, який перебував у кишені брюк одягнених на пасажирові.

Зі слів пасажира 10000 доларів США належать йому особисто, а 5412 доларів США кошти його друга, який прибув разом з ним цим самим рейсом, але пройшов митний контроль окремо раніше. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.

Пасажир обрав проходження митного контролю «зелений коридор», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, яка не перевищує еквівалент 10 000 євро.

З виявленої суми пасажиру було пропущено 10 812 доларів США (що за курсом НБУ станом на 19.02.2020 становить 9999 євро). За протоколом про порушення митних правил вилучено 4 600 доларів США. Готівка була перерахована в службовому приміщенні митниці в присутності пасажира.

На момент проходження митного контролю належним чином оформленої митної декларації пасажир не надав, до моменту перетину ним «зеленої лінії» для отримання довідкової інформації та роз`яснення митних правил та порядку використання двоканальної системи до інспектора митниці на стійку митної консультації не звертався

Таким чином, своїми діями громадянин Йорданії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1), під час проходження митного контролю в залі «Приліт» терміналу «D» ДП МА «Бориспіль» порушив встановлений ст. 366 МК України порядок проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю.

Представник Київської митниці Держмитслужби у судовому засіданні пояснив, що гр. Йорданії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) порушив митні правила, у зв`язку з чим відносно нього складено протокол про порушення митних правил №0353/10000/20 від 19.02.2020 року за ст. 471 МК України.

Представник особи, що притягується до адміністративної відповідальності в судовому засіданні пояснив, що 19 лютого 2020 року о 02 годині 35 хвилин гр. Йорданії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) разом з товаришем прилетіли до України, м. Київ транзитом через Туреччину, м. Анкара.

У ОСОБА_1 з собою було 10 412 доларів США.

Вже в аеропорту Києва товариш дав йому ще 5000 доларів, оскільки він не знав, чи вистачить йому наявних у нього коштів для допомоги брату на лікування.

У товариша залишалося 4200 доларів США, а тому сума коштів на них двох не перевищувала по 10000 євро. Під час проведення митного контролю пасажирів в зоні «Приліт» товариш пішов вперед і їх розділили люди, коли ОСОБА_1 зупинили, товариш намагався повернутися до нього і казав працівникам митниці, що 5000 доларів США належать йому, проте його не пропустили.

Грошові кошти в розмірі 15 412 доларів США знаходилися в кишені в відкритому конверті.

З виявленої суми ОСОБА_1 було пропущено 10812 доларів США. При цьому відносно нього було складено протокол про порушення митних правил за ст. 471 МК України, вилучено готівку в розмірі 4600 доларів США.

Зазначив, що ОСОБА_1 працює в китайській компанії на посаді менеджера, його заробітна плата становить 1200 доларів США в місяць, що підтверджується копією довідки з місця роботи.

15 січня 2020 року ОСОБА_1 взяв позику в розмірі 10000 доларів США в своїй компанії, що підтверджується копією довідки з місця роботи, щоб допомогти в лікуванні своєму рідному брату, який постійно проживає на території України.

Загальна орієнтовна вартість такого лікування, в залежності від можливих ускладнень може збільшуватися, та на сьогодні становить 281160 гривень.

Враховуючи те, що ОСОБА_1 має віддати товаришу 5000 доларів США, які взяв у нього в борг, повернути 10000 доларів США позики на роботі, вартість лікування брата та той факт, що в зв`язку пандемією короновірусу він не має змоги повернутися до своєї родини, та тимчасово не має змоги працювати, вилучені кошти є для нього надзвичайно важливою, життєво необхідною та великою сумою.

На підставі викладеного не заперечував проти адміністративного стягнення у вигляді штрафу та просив повернути грошові кошти.

Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, розглянувши отримані матеріали, вбачається наступне.

Судом встановлено, що 19.02.2020 о 02 год. 35 хв. на митний контроль поступив громадянин Йорданії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1), який прилетів з Туреччини, м. Анкара, літаком а/к «Pegasus Air Lines», рейсом № 1722 своїми діями обрав канал, позначений символами зеленого кольору - «зелений коридор», тим самим, відповідно до ч. 5 ст. 366 МК України заявив про те, що переміщувані ним через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню, оподаткуванню митними платежами, не підпадають під встановлені законодавством заборони та обмеження щодо ввезення на митну територію України, тобто своїми діями засвідчив факти, що мають юридичне значення.

«Зелений коридор» призначений для декларування шляхом вчинення дій громадянами, які переміщують через митний кордон України товари в обсягах, що не підлягають оподаткуванню митними платежами та не підпадають під встановлені законодавством заборони або обмеження щодо ввезення на митну територію України або вивезення за межі цієї території і не підлягають письмовому декларуванню.

Перетин пасажиром «зеленої лінії», згідно Наказу Міністерства Фінансів України № 671 від 03.08.2018р. «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей на повітряному транспорті», яка позначає початок «зеленого коридору», вказує, що для проходження митного контролю ним обрано «зелений коридор», і декларування здійснюється шляхом вчинення дій. Громадянин самостійно обирає відповідний канал («зелений коридор» або «червоний коридор») для проходження митного контролю.

На підставі п. 4 ст. 336 та ст. 342 Митного Кодексу України громадянинові, який самостійно обрав спосіб проходження митного контролю «зелений коридор», після перетину пасажиром «зеленої лінії» було задано запитання щодо наявності в нього готівки, на що він відповів, що має приблизно 10000 доларів США. Після цього пасажирові було запропоновано пред`явити всю готівку. В службовому приміщенні митниці (зоні митного контролю), пасажиром було видано готівку в розмірі 15412 доларів США, що знаходились у відкритому паперовому конверті, який перебував у кишені брюк одягнених на пасажирові.

Зі слів пасажира 10000 доларів США належать йому особисто, а 5412 доларів США кошти його друга, який прибув разом з ним цим самим рейсом, але пройшов митний контроль окремо раніше. Зазначена готівка переміщувалась без ознак приховування.

Пасажир обрав проходження митного контролю «зелений коридор», де передбачено наявність у громадян готівки у сумі, яка не перевищує еквівалент 10 000 євро.

З виявленої суми пасажиру було пропущено 10 812 доларів США (що за курсом НБУ станом на 19.02.2020 становить 9999 євро).

За протоколом про порушення митних правил вилучено 4 600 доларів США. Готівка була перерахована в службовому приміщенні митниці в присутності пасажира.

У відповідності до ч. 1 ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений порядок переміщення товарів через митний кордон України.

Що стосується об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ст. 471 МК України, вона полягає в переміщенні через митний кордон України особою, яка формою проходження митного контролю обрала проходження через «зелений коридор» товарів, переміщення яких через митний кордон України заборонено, або обмежено законодавством України, або товарів в обсягах, що перевищують неоподатковану норму переміщення через митний кордон України.

Відповідно до ст. 8 ЗУ «Про валюту і v валютні операції», встановлено, що транскордонне переміщення фізичними особами валютних цінностей у сумі, що дорівнює або перевищує еквівалент 10 тисяч євро за офіційним курсом валют, встановленим Національним банком України на день переміщення через митний кордон України, підлягає письмовому декларуванню центральному органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Транскордонне переміщення валютних цінностей шляхом поштових відправлень здійснюється лише шляхом поштових відправлень з оголошеною вартістю.

Відповідно до ч. 3 ст. 197 МК України, обмеження щодо ввезення на митну територію України та вивезення за межі митної території України валютних цінностей, а також порядок переміщення їх через митний кордон України, у тому числі особливості декларування валютних цінностей (зокрема, визначення граничних сум валютних цінностей, які підлягають письмовому або усному декларуванню), можуть встановлюватися Національним банком України.

Згідно з Положенням про транскордонне переміщення валютних цінностей, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 № 3, з 07.02.2019 фізична особа має право ввозити/пересилати в Україну та вивозити/пересилати за межі України готівкову валюту і банківські метали (враховуючи монети, що віднесені до банківських металів) в сумі/вартістю, що не перевищує в еквіваленті 10000 євро, без письмового декларування митному органу. Транскордонне переміщення фізичною особою готівкової валюти і банківських металів в сумі/вартістю, що дорівнює або перевищує в еквіваленті 10000 євро, здійснюється на умовах письмового декларування митному органу в повному обсязі.

При цьому, згідно з пунктом 18 розділу 1 «Положення про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 02.01.2019 року №5, фізичні особи-резиденти здійснюють валютні операції з транскордонного переміщення валютних цінностей шляхом їх вивезення/пересилання за межі України в загальній сумі, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро, на підставі документів, що підтверджують зняття цією фізичною особою готівки з власних рахунків у банках і квитанції про здійснення валютно-обмінної операції з цією готівкою (у разі здійснення такої операції) виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро; придбання цією особою банківських металів у банках та/або Національному банку виключно на ту суму, що перевищує на день вивезення/пересилання в еквіваленті 10000 євро.

Згідно з ч. 5 ст. 366 МК України, обрання «зеленого коридору» вважається заявою особи про те, що переміщені нею через митний кордон України товари не підлягають письмовому декларуванню.

Під термін товари підпадає в тому числі і іноземна валюта, згідно з положеннями ст. 4 ч. 1, п. 1 б), п.57 МК України.

Відповідно до вимог ст. 197 МК України, на окремі товари встановлюються обмеження щодо їх переміщення через митний кордон України. В даному випадку такі обмеження встановлені на рівні 10 000 євро, в зв`язку з чим валютні цінності, які переміщував правопорушник є товарами, переміщення яких через митний кордон України обмежене.

Щодо суб`єктивної сторони правопорушення встановлено наступне.

Судом встановлено, що гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) не розумів протиправність своїх дій, не припускав можливості настання негативних наслідків, грошові кошти в сумі 5000 доларів США були надані йому його товаришем до проходження митного контролю. Тобто, суб`єктивна сторона дій правопорушника полягає в протиправній необережності в формі недбалості.

Відповідно до матеріалів справи, гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) протиправно перемістив через митний кордон України 4600 доларів США, які в нього були вилучені.

При визначені адміністративного стягнення, якому підлягає правопорушник, суд враховує ступінь суспільної небезпеки правопорушення, ступінь провини, ставлення до вчиненого, його майновий стан, а також обставини, які пом`якшують відповідальність, а саме те, що особа вперше притягується до адміністративної відповідальності, щире каяття, а також той факт, що грошові кошти мають легальне походження.

Встановлено, що 19 лютого 2020 року о 02 годині 35 хвилин гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) разом з товаришем ОСОБА_2 (копії квитка товариша) прилетіли до України, м. Київ транзитом через Туреччину, м. Анкара.

У ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) з собою було 10412 доларів США. В аеропорту Києва товариш ОСОБА_2 дав ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) 5000 доларів, оскільки він не знав, чи вистачить йому наявних у нього коштів для допомоги брату на лікування.

У товариша ОСОБА_2 залишалося 4200 доларів США, а тому сума коштів на них двох не перевищувала по 10000 євро.

Вказане підтверджується нотаріально посвідченою заявою громадянина Йорданського Хашимітського Королівства ОСОБА_3 від 03.03.2020 року.

Стосовно вирішення питання щодо конфіскації вилученої валюти, суд виходить з наступного.

Встановлено, що гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) проживає на сьогоднішній день в Китаї, що підтверджується копією довідки про реєстрацію місця проживання.

У гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) на утримані двоє дітей ІНФОРМАЦІЯ_2 та ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.

Гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) працює в китайській компанії на посаді менеджера, його заробітна плата становить 1200 доларів США в місяць, що підтверджується копією довідки з місця роботи.

15 січня 2020 року гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) взяв позику в розмірі 10000 доларів США в своїй компанії, що підтверджується копією довідки з місця роботи, щоб допомогти в лікуванні своєму рідному брату, який постійно проживає на території України.

Загальна орієнтовна вартість хірургічного лікування, в залежності від можливих ускладнень може збільшуватися, на сьогодні становить 281160 гривень, що підтверджується копією медичної документації.

Вищевикладене свідчить про те, що застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а сааме втручання в право на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) «індивідуальний надмірний тягар».

У відповідності з положеннями ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Згідно ст. 9 Конституції України, а також ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», міжнародні договори, згода на обов`язковість яких дана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. У разі встановлення міжнародним договором правил, що суперечать чи не відповідають правилам, передбачених законодавством України, застосуванню підлягають правила міжнародного договору України.

17 липня 1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод», а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, зокрема, у своєму рішенні від 06.11.2008 року по справі «Ісмаїлов проти Російської Федерації» Європейський Суд з прав людини зазначив, що при вирішенні питання про конфіскацію валютних цінностей, як стягнення (на прикладі порушення громадянином встановленого порядку проходження митного контролю в зонах (коридорах) спрощеного митного контролю) необхідно враховувати співрозмірність шкоди, завданої державним та суспільним інтересам, і шкоди, завданої особі.

Суд звертає увагу, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Щодо загальних інтересів суспільства, для досягнення яких і мало місце втручання в право на мирне володіння майном, Суд зауважує, що держави мають законний інтерес, а також обов`язок на підставі різних міжнародних договорів, таких як Конвенція Організації Об`єднаних Націй проти транснаціональної організованої злочинності, вживати заходи з метою виявлення та відстеження руху коштів через їхні кордони, оскільки значні суми можуть використовуватися під час відмивання грошей, торгівлі наркотиками, фінансуванні тероризму чи організованої злочинності, ухилення від сплати податків чи вчинення інших тяжких фінансових злочинів. Загальна вимога щодо декларування товарів, що переміщуються через митний кордон, яка поширюється на кожну особу, котра перетинає державний кордон, запобігає неконтрольованому ввезенню готівки в державу чи її вивезенню з неї, тому конфіскація у випадку недекларування готівки під час проходження митного контролю є частиною регуляторного механізму, який відповідає загальним інтересам суспільства.

Однак, суд повинен проаналізувати, чи дотримано органами влади розумний баланс між заходами, вжитими для забезпечення загальних інтересів суспільства, та потребою захищати право особи на мирне володіння своїм майном, тобто, чи не стали вжиті заходи особистим та надмірним тягарем для заявника. Питання про те чи буде досягнута справедлива рівновага між вимогами загального інтересу і захисту фундаментальних прав особи, має значення лише при умові, що таке втручання відповідає вимогам закону і не є безпідставним.

Правопорушення, яке вчинив гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) полягало у переміщенні через митний кордон не задекларованих митному органу грошових коштів, що підлягає обов`язковому декларуванню. Проте, слід зауважити, що діючим законодавством України ввезення готівкової іноземної валюти в Україну та вивезення, в принципі не обмежена, обмежена лише сума (10000 євро), яка може бути ввезена або вивезена без письмового декларування.

Суд вважає, що шкода, яку гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) міг потенційно завдати державі, є незначною. Недекларування вказаної суми грошей фактично призвело б до відсутності інформації у органів влади про те, що ці кошти ввезені на територію країни.

Крім того, в протоколі про порушення митних правил відсутні докази, які б підтверджували завдання шкоди державним чи суспільним інтересам, в тому числі і доказів, які б підтверджували, що вилучені кошти будуть спрямовані на забезпечення можливої протиправної діяльності. Підстав вважати, що гроші, які гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) перевозив, були отримані незаконним шляхом, немає.

Таким чином, єдине протиправне діяння, яке вчинив гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) полягає в ненаданні митному органу відповідної декларації.

Рішенням ЄСПЛ від 11.07.2019 «Садоча проти України» (скарга №77508/11) було констатовано порушення Україною статті 1 Першого пр. отоколу до Конвенції. Суд установив, що конфіскація всієї незадекларованої під час проходження митного контролю суми грошей наклала на заявника індивідуальний та надмірний тягар і булла непропорційною до вчиненного правопорушення.

Разом з цим Європейський суд з прав людини зазначав, що його рішення, які до речі є джерелом права в Україні, фактично слугують не лише для вирішення справ, направлених до Суду, але, взагалі, для роз`яснення, захисту та розвитку правил, встановлених Європейською конвенцією з прав людини («Конвенція»), що сприяє дотриманню державами зобов`язань, які вони взяли на себе як Договірні Сторони (Ireland v. The United Kingdom, § 154). Таким чином, місія системи, створеної Конвенцією, полягає у визначенні питань державної політики в загальних інтересах, що підвищує стандарти захисту прав людини та розширює судову практику в сфері прав людини у всьому суспільстві держав-членів Конвенції (Konstantin Markin v. Russia [ВП], § 89).

З огляду на зазначені вище обставини цієї справи та практику Європейського Суду з прав людини вбачаються підстави для висновку, що застосування до гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1) і штрафу, і конфіскації предметів порушення митних правил, що передбачено санкцією ст.471МК України як безальтернативне стягнення, буде порушенням положень ст.1 Протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, оскільки буде непропорційним, не відповідатиме характеру вчиненного правопорушення, особі правопорушника і буде очевидно неспіврозмірним практичній ролі "правопорушення та відповідальності".

Тому, застосування конфіскації, предметів порушення митних правил, в даному випадку є безумовним порушенням положень ст. 1 Протоколу № 1 до Конвенції, а сааме втручання в право особи на повагу власності, так як є не пропорційним, оскільки покладає на правопорушника "індивідуальний надмірний тягар".

При цьому конфіскація вилученої валюти, буде сприяти лише погіршенню матеріального становища правопорушника, та жодним чином не сприятиме вихованню особи та попередженню вчиненню ним нових порушень.

Відповідно ж до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення за ст. 471 МК України, суд також враховує характер та обставини вчиненого правопорушення, відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, ступінь його вини у вчиненому та дані про його особу.

При накладенні на гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) стягнення суд враховує його щире визнання вини, ту обставину що він раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, не мав умислу на порушення митних правил.

На підставі вищевикладеного, суд застосувавши міжнародно - правові норми, дійшов до висновку про незастосування до гр. ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) додаткового стягнення в вигляді конфіскації вилучених валютних коштів.

Крім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що адміністративним законодавством не передбачено надання будь - яких документів для отриманням особою грошей, які їй повинні бути повернуті, окрім документів, які посвідчують особу або документів, які уповноважують іншу особу, тобто гроші повинні бути поверненні без надання довідки банку.

Керуючись ст. 4 ЗУ «Про судовий збір України», ст.ст. 197, 471, 522, 524-529 МК України, ст.ст. 283-285, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати громадянина Йорданії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у порушенні митних правил, передбачених статте ю 471 Митного кодексу України.

Притягнути громадянина Йорданії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1700,00 грн. на користь держави.

Стягнути з громадянина Йорданії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір в сумі 420,40 грн.

Валюту, вилучену згідно протоколу про порушення митних правил №0353/10000/20 від 19.02.2020 року у розмірі 4600 доларів США повернути громадянину Йорданії ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: Йорданія, м. Зарка, місце проживання: АДРЕСА_1 , місце роботи: власник компанії «AL SAFA FOR EXPORT», паспорт громадянина Йорданії НОМЕР_1 , виданий 22.06.2017 р., ідентифікаційний номер НОМЕР_2 або його законному представнику у встановленому законом порядку.

Постанова пред`являється до виконання протягом трьох місяців.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд, шляхом подання скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя