Справа № 944/2562/20
Провадження №3/944/1923/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18.06.2020 рокум.Яворів

Суддя Яворівського районного суду Львівської області Швед Н.П., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , непрацюючого, за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,-

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 26 травня 2020 року об 02 год. 00 хв. на автомобільній дорозі Західний обхід м.Львова 4км+100м, керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння за згодою водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу Drager "Alcotest 6810" в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9 «А» Правил Дорожнього Руху України, тобто вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав до суду клопотання про закриття провадження по справі у зв"язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. В обгрунтування клопотання покликається на те, що 26 травня 2020 року об 02 год. 00 хв. він не керував транспортним засобом марки «Skoda Octavia» д.н.з. НОМЕР_1 у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння із застосуванням приладу «Драгер» проводився із порушенням вимог Інструкції "Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, оскільки прилад Drager "Alcotest 6810" останній раз проходив калібрування 17.09.2019 року, тобто з порушенням шестимісячного терміну, а тому показники не можуть вважатися допустимим доказом.

Дослідивши матеріали справи та оглянувши відеозапис з нагрудного відеореєстратора інспектора приходжу до висновку, що дії ОСОБА_1 вірно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки в його діях наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Суддя не бере до уваги доводи ОСОБА_1 про те, що прилад Drager "Alcotest 6810", із використанням якого він проходив огляд на стан сп`яніння, останній раз проходив калібрування 17.09.2019 року, а тому його показники не можуть вважатися допустимим доказом, оскільки газоаналізатори «Drager Alcotest» сертифіковані Міністерством економічного та торгового розвитку України за №UA-МІ/1-96-2014 від 01.09.2014 року та відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію № 14455/2014 внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України безстроково.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, стверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №067611 від 26.05.2020 року, який ОСОБА_1 підписав у присутності двох свідків, але від пояснень відмовився, тестуванням на алкоголь до протоколу, згідно якого встановлено, що вміст алкоголю у видихуваному повітрі ОСОБА_1 становить 2,30 проміле, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які засвідчили своїми підписами факт проходження ОСОБА_1 у встановленому порядку перевірку на стан алкогольного сп`яніння, з визнанням показника приладу «Драгер» - 2,30 проміле, актом огляду на стан алкогольного спяніння з використанням спеціальних технічних засобів, диском з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора інспектора, постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАМ №2588106 від 26.05.2020 року, згідно якої ОСОБА_1 визано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

Обираючи ОСОБА_1 міру адміністративного стягнення, враховую обставини справи, особу, що притягається до адміністративної відповідальності та його ставлення до вчиненого.

Ст. 251 КУпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами".

Санкцією ст.130 ч.1 КпАП України, передбачено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік .

З п. 28 ППВСУ від 23 грудня 2005року №14 "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 19 грудня 2008 року №18, слідує, що позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати тільки як основне адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, передбачених ч.3 ст. 121, ч. 4 ст. 122, ст. 122 2, ч. 3 ст. 123, статтями 124 і 130 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, приходжу до переконання, що до правопорушника ОСОБА_1 доцільним буде обрати стягнення в межах санкції статті, за якою він притягається до адміністративної відповідальності, а саме застосувати стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами. Вважаю, що дане стягнення буде достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягається до адміністративної відповідальності, так і іншими особами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Згідно п.5 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року із змінами та доповненнями станом на 01.01.2020 року встановлена ставка судового збору у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто стягненню підлягає судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.23-24, 268, 283-284 КУпАП, суддя,-

п о с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп., який сплачується за місцем розгляду справи та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України .

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду через Яворівський районний суд Львівської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 32 або 32-1 цього Кодексу.

Штраф повинен бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

У разі несплати правопорушником штрафу у цей строк, постанова про накладення штрафу надсилається до виконання органу державної виконавчої служби в порядку, встановленому законом.

Строк виконання постанови протягом трьох місяців з наступного дня після набрання постановою законної сили .

У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначений постановою КМ України.

СУДДЯ Швед Н.П.