Справа № 404/1767/20
Номер провадження 3/404/695/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 травня 2020 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого по АДРЕСА_1 ,

про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 14.03.2020 року о 02 год. 04 хв. ОСОБА_1 по вул. Соборній біля будинку 6 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом «Mercedes Bens ML 270 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода) та в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що 14.03.2020 року о 2 год ночі повертаючись додому, припаркував автомобіль біля під`їзду, піднявся до квартири занести власні речі, після чого знову вийшов на вулицю випалити цигарку та зробити особистий дзвінок по телефону. У момент закінчення телефонної розмови до нього підійшли працівники поліції та запросили пройти до їх службового автомобіля, який стояв досить далеко біля дороги. Поки вони йшли до автомобіля, інспектор запропонував йому пройти тест на стан алкогольного сп`яніння в присутності двох свідків, які чекали біля автомобіля поліції. На їх пропозицію він не погодився, оскільки підстав для проходження такого тесту не бачив, так як у цей момент не був водієм та учасником дорожнього руху, не керував автомобілем, який зупиняли поліцейські, а тому, вважаючи вимоги поліцейських незаконними, не зобов`язаний був їх виконувати. Його автомобіль на дорозі не зупиняли, останні п`ятнадцять хвилин він не перебував за кермом і навіть встиг занести власні речі додому. На запитання щодо зацікавленості поліцейськими до його особи, останні відповіли, що його перевірка на стан алкогольного сп`яніння відбувається на підставі анонімного дзвінка. Щодо відеозаписів зазначеної події, то на них зафіксовано, що супровід автомобілем поліцейських транспортного засобу «Mercedes Bens ML 270 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Соборній відбувався о 02 год. 02 хв., жодного порушення автомобілем при цьому зафіксовано не було. Подальша відеозйомка розпочинається о 2 год. 18 хв., де видно, що він стоїть на вулиці та говорить по телефону. На жодному відео не зафіксовано, що саме він вийшов з-за керма «Mercedes BensML 270 CDI», реєстраційний номер НОМЕР_1 , чи те, що він керував даним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння. За таких обставин вважає, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, складено незаконно, безпідставно та упереджено, оскільки відсутній факт зупинки поліцейськими транспортного засобу, так як він не знаходився у стані руху, водія, який виходив з-за керма, і якого в автомобілі не було понад 15 хвилин. Крім цього, вказує про можливу упередженість свідків, залучених поліцейськими, які вночі одразу перебували з останніми, хоча проживають у різних значно віддалених районах міста.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції направлено такі докази, які досліджені під час розгляду справи:

- протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №333824 від 14.03.2020 року, який містить виклад раніше вказаних обставин з долученою копією посвідчення водія (а.с.1, 2);

- письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , згідно з якими 14.03.2020 року близько 02 год. 20 хв. вони були присутні під час того, як водій ОСОБА_1 , маючи ознаки алкогольного сп`яніння, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в закладі охорони здоров`я (а.с.3, 4);

- відеозапис події (а.с.5).

Дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та надані докази, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на таке.

Виходячи з обставин справи ОСОБА_1 згідно з ч.1 ст.130 КУпАП ставиться у провину те, що він порушив п.2.5 Правил дорожнього руху та як особа, яка керувала транспортним засобом, відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху:

- водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія відповідної категорії;

- учасник дорожнього руху - особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин, велосипедист, а також особа, яка рухається в кріслі колісному

Згідно з п.27 Постанови Пленуму Верховного суду України від 23.12.2005 року № 4 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, також про адміністративні правопорушення на транспорті» під керуванням транспортним засобом слід розуміти виконання функцій водія під час руху такого засобу.

Відповідно до частин 1-3 ст.266 КУпАП визначено, що оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції підлягають особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я

Положеннями Розділу І «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція) визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з відповідними ознаками. Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). У разі скоєння дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), унаслідок якої є особи, що загинули або травмовані, проведення огляду на стан сп`яніння учасників цієї пригоди є обов`язковим у закладі охорони здоров`я.

З наданих доказів та долучених відеозаписів чітко встановлено, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 поліцейськими не зупинявся. Згідно з поясненнями ОСОБА_1 , які є доказом у справі та не спростовуються долученими доказами, оскільки відеозаписи, які б вказували на інші обставини відсутні, після того як він самостійно біля під`їзду свого будинку поставив автомобіль, то зайшов до квартири, щоб занести речі. Наведене узгоджується із відеозаписом згідно з яким автомобіль ОСОБА_1 зупиняється у дворі багатоповерхового будинку о 02 год. 04 хв. та надалі наявний відеозапис спілкування поліцейських із ОСОБА_1 з 02 год. 18 хв. При цьому, згідно з поясненнями ОСОБА_1 , які не спростовані, він вийшов на подвір`я поговорити по телефону, коли він не був водієм, не зупинявся під час керування автомобілем на вимогу поліцейських, не виконував функції з керування транспортним засобом, до нього звернулися поліцейські з вимогою про проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння. Таким чином суд робить висновок про те, що фактично вимога про проходження огляду на стан сп`яніння поліцейськими була спрямована стосовно особи, яка вийшла з будинку, де проживала.

Відповідно до ст.19 Конституції України посадова особа органу державної влади зобов`язана діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи встановлені обставини, вимога поліцейських суперечила положенням раніше наведеного законодавства. Після припинення керування автомобілем та залишенням його на місці для стоянки, водій сходив до себе додому, потім повернувся на вулицю для здійснення телефонного дзвінка та більше не сідав до свого автомобіля, тобто жодним чином ним не керував. Тому ОСОБА_1 не може вважатися водієм вказаного транспортного засобу, тобто суб`єктом правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке ставиться йому в провину, що виключає в його діях склад вказаного правопорушення. На таку особу не можуть поширюватися вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та ставитись їй в провину їх порушення.

Крім того, з матеріалів справи можна зробити висновок, що працівники поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння більше, ніж через 14 хвилин після того, як він припинив керувати транспортним засобом та залишив його біля під`їзду, що вбачається із долучених відеозаписів та пояснень свідків. Що відбувалося на місці події протягом цього часу суду не відомо та відеокамерами поліцейських не зафіксовано.

Будь-які підстави ставити під сумнів пояснення ОСОБА_1 , які узгоджуються із долученими відеозаписами, відсутні. Об`єктивні докази (відеозаписи тощо) або пояснення осіб, які б спростовували вказані обставини, не долучені.

Таким чином із врахуванням того, що перед судом не доведено достатніми і безсумнівними доказами те, що на момент надходженням пропозиції від працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 перебував у статусі водія, суд, витлумачивши усі сумніви на користь особи, яка притягається до відповідальності, вважає не доведеним відповідні твердження у протоколі про адміністративне правопорушення, а відтак і не доведена вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення.

Більше того, надаючи оцінку поясненням ОСОБА_1 суд враховує виключно позитивні відомості про його особу, який є військовослужбовцем, позитивно характеризується, має державні нагороди (а.с.14-17, 22-23) та із врахуванням долучених доказів не бачить жодних обґрунтованих підстав ставити пояснення ОСОБА_1 під сумнів. Також, з метою перевірки пояснень ОСОБА_1 про можливу упередженість свідків по справі судом вжито всіх можливих, передбачених законодавством заходів, спрямованих на виклики свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судові засідання 22.04.2020 року та 05.05.2020 року, але останні, будучу повідомленими про час та місце розгляду справи, до суду неодноразово не з`явилися, фактично ухиляючись від надання пояснень безпосередньо перед судом. Відтак, розгляд справи проводиться на підставі наявних доказів. Таким чином, оскільки частину тверджень, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення, не доведено, поставлено під обґрунтований сумнів правомірність дій поліцейських, при наявності таких обставин, які враховуються судом, не спростовано доводи ОСОБА_1 про можливу зацікавленість свідків у провадженні, один з яких має ідентичні анкетні дані з особою ОСОБА_2 , яка була кандидатом на посаду поліцейського у патрульній поліції (а.с.42-48).

Згідно з ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Із врахуванням положень і тлумачень ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок всебічного і неупередженого дослідження судом усіх обставин справи у цьому контексті означає, що для того, щоб визнати винуватість доведеною поза розумним сумнівом, версія, викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, має пояснювати всі встановлені судом обставини, що мають відношення до події, яка є предметом судового розгляду.

Суд не може залишити без уваги ту частину доказів та встановлених на їх підставі обставин лише з тієї причини, що вони суперечать версії, викладеній у протоколі про адміністративне правопорушення. Наявність таких обставин, які свідчать про можливість іншої версії події, аніж викладена у протоколі про адміністративне правопорушення, є підставою для розумного сумніву в доведеності вини особи.

Раніше вказані досліджені безпосередньо у суді докази ставлять під обґрунтований та розумний сумнів наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

За викладених обставин суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись ч.1 ст.130, ст.ст.247 п.1, 283-285, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного суду

м. Кіровограда В.В. Поступайло