ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/721/20 Справа № 199/1854/20 Суддя у 1-й інстанції - Щербина-Почтовик І. В. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Дніпро

19 червня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, за участю Дмитрієнка С.Ю., апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, РНОКПП НОМЕР_1 , працюючого у ДЕПО на посаді машиніста тепловоза, проживаючого у будинку АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою суду від 19 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 40 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 680 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 13.03.2020, близько 17:00 за адресою АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 вчинив конфлікт зі своєю колишньою дружиною громадянкою ОСОБА_2 , під час якого виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив психологічне насильство в сім`ї. Своїми діями вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.2 ст. 173-2 КУпАП.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі, за відсутністю складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, а саме не зазначені дані про наслідки, які були спричинені чи могли бути спричинені, що є обов`язковою складовою складу адміністративного правопорушення, відсутні будь-які докази та свідки.

Звертає увагу на те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він виражався нецензурною лайкою, але з доданих до протоколу матеріалів факт вчинення саме насильства в сім`ї, тобто дії, що можна кваліфікувати за ст. 173-2 КУпАП, не підтверджується і взагалі відсутні.

В судовому засіданні апеляційного суду потерпіла ОСОБА_2 заперечувала проти задоволення апеляційної скарги та просила залишити оскаржувану постанову без змін, ОСОБА_1 підтримав доводи та вимоги апеляційної скарги, просив її задовольнити з підстав викладених у ній.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши сторін у справі, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серія АПР18 № 434763 від 16.03.2020 року, що складений у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП, зі змістом якого ОСОБА_1 ознайомлений, про що свідчить його підпис у протоколі про адміністративне правопорушення;

- поясненнями ОСОБА_2 відповідно до яких,13.03.2020, близько 17:00 за адресою АДРЕСА_1 , вона прийшла додому після роботи, та пішла на кухню, за нею вслід прибіг її неповнолітній син громадянин ОСОБА_3 та показав їй руки, по яким вдарив її колишній чоловік ОСОБА_1 , коли вона зробила йому зауваження, останній почав на неї кричати та виражатися нецензурною лайкою; протоколом прийняття заяви від потерпілої ОСОБА_2 , від 13.03.2020, яка просить органи поліції прийняти міри до колишнього чоловіка гр. ОСОБА_1 який 13.03.2020, близько 17:00 за адресою АДРЕСА_1 , вчинив скандал у сім`ї, при цьому виражався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою.

Крім того, у письмових поясненнях ОСОБА_1 зазначив, що його дружина здійснювала на нього наклеп та викликала поліцію з метою фіксування неіснуючого факту вчинення ним домашнього насильства щодо неї та їхньої дитини, однак безпосередньо у судовому засіданні суду першої інстанції зазначив, що дійсно виражався нецензурною лайкою у бік дружини, так як саме вона була ініціатором конфлікту, тобто, своїми висловами спростував наведені дані у його письмових поясненнях.

Посилання ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, однак суд першої інстанції на вказане уваги не звернув та не дотримався вимог ст. 252 КУпАП, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки суд першої інстанції, належним чином оцінив зібрані у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в апеляційній скарзі про те, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що він виражався нецензурною лайкою, але з доданих до протоколу матеріалів факт вчинення саме насильства в сім`ї, тобто дії, що можна кваліфікувати за ст. 173-2 КУпАП, не підтверджується і взагалі відсутні, апеляційний суд розцінює як спосіб захисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності, оскільки вина ОСОБА_1 підтверджується дослідженими у судовому засіданні доказами у їх сукупності.

Інші доводи апеляційної скарги мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення, а будь-яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19 травня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Калініч