Справа № 161/5740/20
Провадження № 3/161/1876/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 квітня 2020 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Пахолюк А.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працює, -

- за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення 06 квітня 2020 року о 01 год. 50 хв. в АДРЕСА_1 2 Б, гр. ОСОБА_1 перебував в громадському місці без одягнених засобів індивідуального захисту, зокрема: распіратора чи захисної маски, чим порушив вимоги пп 1 п.2 Постанови КМУ від 11.03.2020 року№211, а також порушив пп.16 п.2 вищевказаної постанови КМУ, а саме: не мав при собі документ, що засвідчує особу, або що підтверджує громадянство чи спеціальний статус.

В судовому засіданні ОСОБА_1 заперечив факт вчинення ним вищевказаного правопорушення, суду пояснив, що вулиця на якій він перебував не є громадським місцем, крім того, зазначив, що він має захисну маску, однак, вона перед тим розірвалась, тобто була не в належному для використання стані.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про доцільність закриття провадження у даній справі.

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно з диспозицією ст. 44-3 КУпАП, ознаками вказаного адміністративного правопорушення є порушення правил щодо карантину людей, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до пункту 1 та підпункту 1 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 24.04.2020 року на усій території України встановлено карантин заборонено до 24 квітня 2020 року, серед іншого, з 6 квітня 2020 р. перебування в громадських місцях без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіратора або захисної маски, у тому числі виготовлених самостійно.

На Урядовому порталі Єдиного веб-порталу органів виконавчої влади України 04 квітня 2020 року Департаментом комунікацій Секретаріату Кабінету Міністрів України опубліковано роз`яснення до постанови КМУ від 11.03.2020 №211.

Зокрема, в даному роз`ясненні міститься наступне визначення: громадське місце - частина будь-якої споруди, яка доступна або відкрита для населення, в тому числі за плату (під`їзди, підземні переходи, стадіони; парки, сквери, дитячі майданчики, стадіони, зупинки громадського транспорту, ліфти, державні установи, медичні установи та інше).

Крім того поняття «громадське місце» визначене ст. 1 ЗУ «Про заходи щодо попередження та зменшення вживання тютюнових виробів і їх шкідливого впливу на здоров`я населення», а саме це частина (частини) будь-якої будівлі, споруди, яка доступна або відкрита для населення вільно, чи за запрошенням, або за плату, постійно, періодично або час від часу, в тому числі під`їзди, а також підземні переходи, стадіони.

З матеріалів справи неможливо встановити перебування ОСОБА_1 саме в громадському місці, згідно наведеного вище переліку.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод. Тобто, якщо уповноваженим органом не доведено підставність притягнення особи до адміністративної відповідальності, суд не може в ході розгляду справи взяти на себе функції щодо самостійного відшукування доказів винуватості особи, самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п.1 ст. 247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 283, 284 КУпАП, на підставі п.1 ст.247 КУпАП, суд-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.М. Пахолюк