ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа №766/7019/20

Пров. №3/766/3721/20

23 червня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді: Корольчук Н.В.

за участю:

секретаря: Філіпенко І.О.

особи, яка притягається до відповідальності: ОСОБА_1

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо:

- ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, реєстраційний номер облікової картки платника податків не встановлений, не працевлаштований, проживає за адресою: АДРЕСА_1 -

встановив:

В протоколі серії БД №041880 від 19.04.2020 року, складеному стосовно ОСОБА_1 , зазначено, що 19.04.2020 року о 22-30 год. за адресою: м. Херсон, вул. 7 Польова, водій ОСОБА_1 керував автомобілем BMW X5 н.з. НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину не визнав, зазначив, що

на час інкримінованих йому дій автомобілем не керував, за кермом перебував його знайомий - ОСОБА_2 , у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі за відсутністю події і складу правопорушення.

На підтвердження винуватості ОСОБА_1 зібрані, додані до протоколу та надані суду наступні докази, які були досліджені у судовому засіданні:

- направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.04.2020 року;

- письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , у яких зазначено, що вони були свідками того, що водій автомобіля BMW X5 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння - нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, від чого водій відмовився в присутності двох свідків;

- відеофайл з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Розглянувши справу у відповідності до вимог ст.ст. 245-246, 249, 252 КУпАП, суд вважає, що зібрані у справі докази не дають підстав для беззаперечного висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, виходячи з наступного.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 р. «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Дослідженням матеріалів справи встановлено, що вони не містять доказів на підтвердження викладених у складеному стосовно ОСОБА_1 протоколі обставин керування ним транспортним засобом до моменту його виявлення поліцейськими, зокрема такі відомості в доданому до протоколу відеозаписі з нагрудного відеореєстратора поліцейського не містяться.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №041880 від 19.04.2020 року свідки керування ОСОБА_1 автомобілем також відсутні.

Натомість, як свідчать зафіксовані відеозаписом відомості та письмові пояснення ОСОБА_1 , зазначені ним в складеному стосовно нього, останній ще на момент документування інкримінованих йому дій заперечував факт керування автомобілем і таке його твердження матеріалами справи не спростовується.

Натомість, допитаний у судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 свідок ОСОБА_2 підтвердив його пояснення та розповів, що саме він того дня керував належним останньому автомобілем, оскільки ОСОБА_1 випив пива та за кермо не сідав.

З метою всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, судом вжито вичерпних заходів для забезпечення явки та допиту у судовому засіданні зазначених у протоколі свідків - ОСОБА_3 та ОСОБА_3 (шляхом направлення судових повісток за місцем проживання, вказаним в матеріалах справи та смс-повідомлень). Проте, зазначені свідки у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, а нормами КУпАП примусовий привід свідка не передбачений.

З огляду на наведене, письмові пояснення цих свідків, відповідно до яких останні були очевидцями обставин, покладених в основу складеного стосовно ОСОБА_1 протоколу, не підтверджені усними поясненнями свідків під час судового розгляду, не можуть бути визнані допустимими доказами.

Крім того, необхідність перевірки пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_3 у судовому засіданні була викликана тим, що переглядом відеозапису з нагрудного відеореєстратора поліцейського не вдалося встановити факт присутності при документуванні інкримінованих ОСОБА_1 дій саме цих свідків, оскільки анкетні дані осіб, залучених поліцейськими до проведення огляду, згідно відеозапису не встановлювалися.

Також суд зазначає, що необхідність перевірки пояснень вказаних свідків у судовому засіданні була викликана тим, письмові пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_3 , які містяться в матеріалах справи, не узгоджуються з поясненнями, які особи, на яких поліцейські вказували як на свідків проведення огляду під час відеозйомки, зазначали тоді.

Так, відеозаписом зафіксовано, що особи, на яких поліцейські вказували як на свідків огляду, стверджували поліцейським, що вони не бачили того, як ОСОБА_1 керував автомобілем і можуть засвідчити лише той факт, що він відмовляється від проходження огляду, тоді як в письмових пояснення свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_3 вказано, що вони були свідками того, що водій автомобіля BMW X5 н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом, і цю суперечність не вдалося усунути під час судового розгляду.

Інших об`єктивних доказів на підтвердження того факту, що ОСОБА_1 було порушено вимоги п. 2.5. ПДР України, матеріали справи не містять і під час судового розгляду здобуто не було.

Відповідно до положення ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2013 року, заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20.09.2016 року), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, необхідно виходити з того, що як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено перед судом. Суд не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимоги ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Статтею 62 Конституції України встановлено, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Згідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

З наведеного випливає, що нести тягар доказування, що є складовою презумпції невинуватості та забезпечення доведеності вини в сенсі ст. 62 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини, є обов`язком органу (особи), яка склала протокол про адміністративне правопорушення, що в свою чергу звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.

За обставин викладених вище, суд дійшов висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на його користь, а викладені в протоколі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 відомості про керування ним 19.04.2020 року о 22-30 год. автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не підтверджуються доказами у справі та не можна вважати доведеними, а тому протокол про адміністративне правопорушення в даному випадку також не можна визнати доказом вини ОСОБА_1 в розумінні ст. 251 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП України провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, ст.ст. 251-252, 280, 284 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП України - закрити у зв`язку з відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя Н.В. Корольчук