ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 599/25/20Головуючий у 1-й інстанції Снігурський В.В.
Провадження № 33/817/114/20 Доповідач - Ваврів І.З.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 травня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Ваврів І.З. розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Постановою Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КупАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 1 (один) рік.

Як визнав суд, 25 грудня 2019 року о 01 год 30 хв. на А/Д М - 09 « Тернопіль- Львів Рава Руська» на 9 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «PEUGEOT PARTNER», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проведення огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому порядку водій відмовився і такими діями порушив вимоги п.2.5. Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року та ухвалити нову постанову, якою закрити провадження у даній справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КупАП.

Вважає оскаржувану ним постанову місцевого суду необґрунтованою і такою, що не відповідає матеріалам адміністративної справи і прийнята із порушенням процесуальних норм.

Стверджує про недотримання працівниками поліції вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України № 142/735 від 09.11.2015 р. (надалі - "Інструкція"), оскільки йому не було надано сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, а також не було встановлено особи свідків.

На думку апелянта, розглядаючи справу суд першої інстанції відступив від принципу повноти та об`єктивності судового розгляду.

В судове засідання апелянт ОСОБА_1 не з`явився та не повідомив суд про причини неявки, хоча судом неодноразово приймалися всі необхідні заходи для його належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, шляхом направлення рекомендованого повідомлення за адресою його проживання.

Також в судове засідання не з`явився представник ОСОБА_1 адвокат Жеребецька І.О., яка належним чином повідомлена про розгляд справи апеляційним судом.

За таких обставин, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року без його участі.

Аналіз матеріалів справи та безпосередньо рішення місцевого суду, яке оскаржується апелянтом, дає підстави для висновку, що суд, розглядаючи дану справу, дотримався положень статей 245, 280 КУпАП, відповідно до яких провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи в учиненні адміністративного правопорушення.

Як слідує з протоколу про адміністративне правопорушення, який відповідає вимогам ст.256 КУпАП та складений уповноваженою на те особою, визначеною ст.255 КУпАП, 25 грудня 2019 року о 01 год 30 хв. на А/Д М - 09 « Тернопіль- Львів Рава Руська» на 9 км. ОСОБА_1 керував транспортним засобом «PEUGEOT PARTNER», державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду за допомогою технічного приладу газоаналізатора Alcotest7510 ARLM - 0285, повірка дійсна до 20.03.2020 р., та огляду в медичному закладі відмовився в присутності свідків.

Наведені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини підтверджуються відеозаписом з нагрудних камер поліцейських DSJX 13 та DSJX 58, які долучено до матеріалів справи і які є належними та допустимими доказами в контексті положень ст.251 КУпАП, та були предметом дослідження суду першої інстанції.

Вказаними відеоматеріалами, які також оглянуті судом апеляційної інстанції, зафіксовано, як ОСОБА_1 , як особа, яка керувала транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, на вимогу поліцейського, в присутності двох свідків відмовився пройти огляд на стан сп`яніння на місці та в медичній установі.

Також матеріалами відеофіксації підтверджується, що працівники поліції встановили особи свідків та відібрали у них пояснення, які долучені до матеріалів справи.

Тому твердження апелянта про те, що не були встановлені особи свідків є безпідставними.

Необґрунтованими є доводи ОСОБА_1 щодо недотримання працівниками поліції вимог "Інструкції" в частині ненадання йому сертифікату відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до п.5 розділу ІІ "Інструкції" перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Як стверджується матеріалами справи, працівниками поліції було проінформовано Грицишина В.Я. про порядок застосування спеціального технічного засобу і при цьому, останній не ставив питання про надання йому сертифіката відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП однією з підстав адміністративної відповідальності за даною правовою нормою є відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу на швидкість реакції.

Виходячи з аналізу досліджених під час апеляційного розгляду матеріалів справи, висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення та кваліфікація його дій за ч.1 ст.130 КУпАП є правильним, оскільки факт його відмови від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння доведений належними та допустимими доказами, які зібрані у встановленому законом порядку, а також досліджені та оцінені судом в порядку, визначеному ст.ст.279, 280 КУпАП.

Жодних аргументованих доводів, які б викликали сумніви у об`єктивності прийнятого судом першої інстанції рішення на підставі вищевказаних матеріалів справи апелянтом не надано і не здобуто таких в процесі апеляційного розгляду, а тому підстави для закриття провадження у даній справі, що слідує з поданої апеляційної скарги, відсутні.

Окрім того, апеляційний суд звертає увагу, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено у відповідності до вимог ст.33 КУпАП, з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, особи правопорушника, ступеню його вини та інших обставин справи.

З урахуванням наведеного, приходжу до висновку, що постанова Збаразького районного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 є законною та обґрунтованою, а тому підстав для її скасування та закриття провадження у справі, про що ставить питання апелянт, не вбачаю.

Керуючись ст.294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Зборівського районного суду Тернопільської області від 03 березня 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова Тернопільського апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.