Справа № 495/2115/20
Номер провадження 3/495/728/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Боярський О.О.,

розглянувши матеріали, які надійшли від Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, є ФОП, що проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення

ВСТАНОВИВ:

В провадження Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області надійшов від Білгород-Дністровського ВП ГУНП в Одеській області протокол про адміністративне правопорушення від 02.04.2020 року № 413278 серії АПР 18, відповідно до якого 02.04.2020 року приблизно об 11.05 годині ФОП ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 , в адміністративній будівлі Шабівської сільської ради здійснювала роботу, а саме, надавала послуги інформаційного характеру (ксерокопіювання згідно виду діяльності), котра заборонена відповідним Законом України «Про розповсюдження інфекційних хвороб» та постанови КМУ № 215.

Від особи відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 надійшло клопотання про закриття провадження по справі, у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення. Вважає, що обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення є безпідставними. Будь-яких норм, правил прямо заборонених законодавством України вона не порушувала. В протоколі співробітником поліції не зазначено, які саме норми та статті Закону України вона порушила. Звернула увагу суду на те, що у протоколі невірно зазначена назва Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». У відповідності до постанови КМУ від 16.03.2020 року № 215 законодавець визначив, яким саме суб`єктам господарювання заборонено працювати під час карантину, по-перше, це суб`єкти господарювання, діяльність яких передбачає приймання відвідувачів, по-друге, це заклади громадського харчування (ресторани, кафе), торговельно-розважальні центри, інші заклади розважальної діяльності, фітнес-центри, заклади культури, торговельного і побутового обслуговування населення. Жоден із заборонених видів діяльності не відноситься до діяльності, яку вона здійснює. Крім того, фабула адміністративного правопорушення сформульована в загальних рисах та не може бути прийнята як належний доказ вчинення ОСОБА_1 правопорушення. Крім того, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які є посадовими особами Шабівської сільської ради, є особами зацікавленими та не можуть надавати об`єктивні покази. На підставі вищевикладеного просить закрити провадження по справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Вивчивши клопотання особи, відносно якої складено протокол, ОСОБА_1 про закриття провадження по справі та матеріали справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до статті 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Згідно з положеннями ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Протокол про адміністративне правопорушення є належним доказом про винність особи та за своєю суттю є процесуальним документом, яким уповноважений орган засвідчує певне порушення, допущене особою, яке містить склад адміністративного правопорушення, передбаченого відповідними нормами КУпАП і який є підставою для подальшого провадження у справі.

Стаття 44-3 КУпАП є бланкетною, тому серед ознак, які мають бути відображені при викладенні суті даного правопорушення, обов`язковим є наведення конкретного нормативно- правового акту, яким встановлюються відповідні правила та яких така особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, не дотрималася, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Проте, в порушення вимог ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення відсутні відомості про те, які саме правила були порушені ОСОБА_1 та яким нормативно-правовим актом ці правила встановлено, тобто не розкрито самої суті правопорушення, що позбавляє суд можливості пересвідчитися у правильності кваліфікації дій особи та у наявності або відсутності у її діях складу адміністративного правопорушення.

Крім того, в протоколі про адміністративне правопорушення міститься посилання на порушення ОСОБА_1 Закону України «Про розповсюдження інфекційних хвороб», однак такий закон відсутній у чинному законодавстві України.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

В матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких вони пояснили, що 02.04.2020 року об 11.15 годині ОСОБА_1 надавала послуги інформаційного характеру (ксерокопіювання).

Однак, в поясненнях свідків відсутні відомості про те, яким саме особам ОСОБА_1 надавала послуги інформаційного характеру та за яких обставин, тому ці пояснення самі по собі не можуть бути використані у якості доведення вини ОСОБА_1 .

Разом з тим, долучені до адміністративного протоколу роздруківки фотозображень не засвідчені уповноваженою особою на складання протоколу про адміністративне правопорушення, на фотозображеннях не вказано осіб, які зображені, а лише відображають присутність певних осіб у приміщенні, що позбавляє суд надати їм оцінку.

Суд враховує, що у своїх рішеннях «Ірландія проти Сполученого Королівства» від 18.01.1978 року, «Коробов проти України» від 21.10.2011 року ЄСПЛ повторює, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом», така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про недоведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, тому провадження підлягає закриттю на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, який передбачає, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бут розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. 44-3, 221, 245, 247, 256, 278, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити, у зв`язку із відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Боярський О.О.