Справа № 591/4107/20 Провадження № 3/591/1393/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року м. Суми

Суддя Зарічного районного суду м. Суми Янголь Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Сумського відділу поліції ГУНП в Сумській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває в декретній відпустці, проживає: АДРЕСА_1 , за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу від 25.06.2020 року серія АПР18 № 659273 гр. ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст. 184 ч. 1 КпАП України, тобто ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо виховання свого малолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

В пункті 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року „Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу.

Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відтак, батьки неповнолітнього можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Як вбачається з матеріалів справи, у складеному відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення не зазначено, в чому саме полягає ухиляння останньої від виконання батьківського обов`язку.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Окрім цього, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні в достатньому обсязі належні та допустимі докази вчинення ОСОБА_1 інкримінованого їй адміністративного правопорушення, а тому суд позбавлений можливості встановити факт вчинення останньою інкримінованого їй адміністративного правопорушення та наявність в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Враховуючи, що відповідно до положень ч. 3 ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В свою чергу, у порядку ст. 40-1 КУпАП підстави для звернення судового збору відсутні.

Керуючись ст.ст.40-1, 245, 247, 252, 268, 269, 272, 283-285, 287, 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП закрити, за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк до апеляційного суду Сумської області через Зарічний районний суд м. Суми, з дня її винесення.

Суддя Є.В. Янголь