Справа № 496/1745/20
Провадження № 3/496/1147/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 червня 2020 року м. Біляївка

Суддя Біляївського районного суду Одеської області Трушина О.І., розглянувши матеріали, які надійшли від Біляївського ВП ГУНП в Одеській області,

про притягнення до адміністративної відповідальності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , не працюючого,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 095333 від 23.04.2020 року за ст. 124 КУпАП, відповідно до якого він, керуючи автомобілем марки Mercedes Benz р/н НОМЕР_1 по а/д Одеса-Кучурган 5 км+100 м в с. Великий Дальник Біляївського району Одеської області, не вибрав безпечну швидкість руху, не впорався з керуванням, гальмуючи, здійснив з`їзд на узбіччя та переїзд через проїжджу частину, де допустив зіткнення з огорожею, чим порушив п. 12.1 Правил дорожнього руху України. Транспортний засіб отримав механічні пошкодження.

Дії ОСОБА_1 було кваліфіковано за ст. 124 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, подав письмове пояснення, в якому вказав, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнає та просить справу про адміністративне правопорушення закрити з підстав, викладених у поясненні.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, надані докази, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ст. 124 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до положень п. 12.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним..

Згідно ч. 1 ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

За таких обставин, обов`язковою ознакою об`єктивної сторони вказаного правопорушення є шкода заподіяна іншим особам у вигляді пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Проте, протокол та матеріали справи не містять відомостей про вид та розмір заподіяної шкоди, тому суд приходить до висновку про недоведеність наявності обов`язкової ознаки об`єктивної сторони у вигляді шкоди.

Крім того, з пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 23.04.2020 року він рухався у своїй смузі руху зі швидкістю 52 км/год., де з узбіччя раптово йому напереріз виїхав автомобіль Ford Transit custom, жовтого кольору, і з метою уникнення зіткнення він з`їхав з дороги, де пошкодив свій автомобіль. Після чого ОСОБА_1 викликав працівників поліції для з`ясування обставин дорожньо-транспортної пригоди, оскільки автомобіль Ford Transit custom створив аварійну обстановку на дорозі та з місця дорожньо-транспортної пригоди зник.

Викладене також підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , що долучені до матеріалів справи.

Тобто, з матеріалів справи слідує, що водій автомобіля Ford Transit custom не дотримався вимог п. 10.1. ПДР України: перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, так як він почав здійснювати рух з узбіччя та повинен був дати дорогу, згідно п. 10.3. ПДР України: у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

При цьому особа водія автомобіля Ford Transit custom не встановлена, оцінка його діям на відповідність Правилам дорожнього руху не надана.

Стаття 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях притримується позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких i узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 вiд 21.07.2011), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення вiд 18 січня 1978 року у справі «Iрландія проти Сполученого Королівства» (Irelandv. theUnitedKingdom), п. 161, Series А заява № 25).

Враховуючи пояснення водія та свідка, що долучені до матеріалів справи, які повністю в деталях відповідають його письмовим поясненням, долученим до справи, схему ДТП, з якої вбачається, що місце наїзду на огорожу відбулося на проїжджій частині у зустрічному напрямку з попутного напрямку руху автомобіля Mercedes Benz р/н НОМЕР_1 , суд дійшов висновку про те, що водій не порушував п. 12.1 ПДР України, оскільки встановлено, що автомобіль Ford Transit custom, жовтого кольору, раптово виїхав на дорогу з узбіччя, що водій не міг спрогнозувати та врахувати під час руху, незалежно від швидкості руху та видимості дороги, хоча й вжив заходів для екстреного гальмування.

При цьому суд враховує й те, що в матеріалах справи немає жодних доказів на підтвердження того, що водій перевищив допустиму швидкість руху в населеному пункті. Схема ДТП взагалі не містить даних про наявність гальмівного шляху автомобіля, що додатково підтверджує те, що швидкість руху автомобіля була невеликою і водій дотримався вимог п. 12.1 ПДР України.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до положень ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ст. 247 п.1 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, з наведеного слід зробити висновок, що зібрані докази виключають наявність в діях ОСОБА_1 , суб`єктивної та об`єктивної ознаки правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно нього має бути закрита за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 124, 247, 252, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду, через Біляївський районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.І. Трушина