ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 629/964/20 Головуючий суддя І інстанції Харабадзе К. Ш.
Провадження № 33/818/582/20 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

6 травня 2020 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., розглянувши в судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою захисника правопорушника ОСОБА_1 - адвоката Авер`янова О.Ю. на постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2020 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1993 року народження, громадянин України, офіційно не працює, мешканець АДРЕСА_1 ,

- визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20400 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 роки.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Постановою встановлено, що ОСОБА_1 , який протягом року, а саме 14.08.2019 року піддавався адміністративному стягненню за ч. 1 ст. 130 КУпАП, 23.02.2020 року о 02 год. 10 хв. в м. Лозова Харківської області по вул. Соборній, керував автомобілем Volkswagen Golf, реєстраційний номер НОМЕР_1 , знаходячись в стані алкогольного сп`яніння, огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у комунальному некомерційному підприємстві «Лозівське територіальне медичне об`єднання», за адресою: м. Лозова Харківської області, вул. Машинобудівників, 29, чим порушив п. 2.9 а Правил Дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі, захисник Авер`янов О.Ю. просить судову постанову скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що судом було порушено право ОСОБА_1 на захист, оскільки не надано достатнього часу для ознайомлення з матеріалами справи; вважає, що працівниками поліції було порушено порядок огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 ; зазначає, що суд першої інстанції повинен був встановити чи є лікар, який проводив огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, фахівцем у цій галузі; вказує, що у висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 не зазначено, яким саме технічним засобом проводився огляд, а також посилається на те, що суд першої інстанції не допитав в якості свідка медичного працівника, який був присутній при проведенні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 .

В судове засідання суду апеляційної інстанції правопорушник ОСОБА_1 та його захисник Авер`янов О.Ю. не з`явились, про час та місце розгляду апеляційної скарги були повідомлені належним чином.

5 травня 2020 року о 10.05. год. на електронну пошту Харківського апеляційного суду надійшла заява апелянта про розгляд його апеляційної скарги за відсутності його та ОСОБА_1 .

Враховуючи наявність зазначеної заяви та вимог ст. 286 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності правопорушника ОСОБА_1 та його захисника Авер`янова О.Ю., які фактично не виявили бажання брати участь в судовому розгляді.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху, передбачених п. 2.9а Правил Дорожнього руху України.

З метою забезпечення Конституційних засад щодо доступу будь якої особи до правосуддя , а також з метою дослідження та перевірки всіх апеляційних доводів захисника Авер`янова О.Ю., судом апеляційної інстанції на підставі ст. 294 КУпАП прийнято до розгляду апеляційну скаргу. Разом з цим належить врахувати, що під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апелянтом не наведено переконливих відомостей, які можуть спростовати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП. При цьому належить врахувати те, що, оспорюючи висновки суду першої інстанції, ані захисник Авер`янов О.Ю., ані ОСОБА_1 не заявляли будь-яких клопотань в суді апеляційної інстанції, в тому числі щодо допиту свідків, зазначених працівниками поліції у протоколі про адміністративне правопорушення.

Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився у встановленому законом порядку у лікаря. (арк. 2)

З відомостями, що містяться в цьому протоколі ОСОБА_1 був згоден, про що свідчить його власноручний підпис у протоколі та відсутність у протоколі та в матеріалах справи будь-яких пояснень з цього приводу.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою і дії посадової особи що його складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 не оскаржувався.

Окрім того, факт законної зупинки ОСОБА_1 працівниками поліції підтверджується наявністю постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 23.02.2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 126 КУпАП.

Відомості, зазначені у цій постанові ОСОБА_1 не оспорював в суді в порядку КАС України, отже у суду загальної юрисдикції немає сумнівів щодо законності зупинки працівниками поліції саме 23.02.2020 року автомобіля під керуванням ОСОБА_1 .

Згідно відомостей, зазначених у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції вбачається, що 23.02.2020 року о 03.15 год. лікарем ОСОБА_2 проведено медичний огляд ОСОБА_1 , відповідно до якого останній перебував у стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні в суді першої інстанції лікар ОСОБА_2 повідомив, що є лікарем Стаціонарного відділення КНП «Лозівське територіальне медичне об`єднання», який безпосередньо проводив огляд ОСОБА_1 із застосуванням технічного засобу АлкоФор 307, який має декларацію про відповідність та сертифікат перевірки (арк. 31), в результаті якого було зафіксовано близько 2 проміле алкоголю у видихаємому повітрі ОСОБА_1 , про що лікар склав висновок.

Апеляційний суд зазначає, що Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції не передбачено зазначення у висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів що знижують увагу та швидкість реакції кількості виявлених за результатами огляду проміле, а тому, цей довід апелянта суд апеляційної інстанції не приймає до уваги.

Отже у апеляційного суду не виникає сумніву щодо того, що лікар ОСОБА_3 мав право проводити медичний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння саме із застосуванням технічного засобу АлкоФор 307.

Також, апеляційний суд вважає, що відомостей, які повідомив лікар ОСОБА_3 про умови проведення медичного огляду ОСОБА_1 23.02.2020 року на стан алкогольного сп`яніння, є достатніми для підтвердження доведеності вини ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 130 КУпАП та допит інших працівників медичного закладу, де проводився цей огляд, є недоцільним.

Поряд з цим, в судовому засіданні суду першої інстанції були допитані працівники поліції, які повідомили, що 23.02.2020 року зупинили автомобіль під керуванням ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що не горіла права фара в режимі ближнього світла та був відсутній поліс обов`язкового страхування про що було складено постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.1 ст. 126 КУпАП. В ході спілкування з ОСОБА_1 , у останнього було виявлені ознаки алкогольного сп'1яніння та запропоновано пройти на місці огляд на стан алкогольного сп`яніння від чого ОСОБА_1 відмовився. Після чого працівниками поліції запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, на що ОСОБА_1 погодився.

Вказані працівниками поліції відомості підтверджуються наявним в матеріалах справи відеозаписом з бодікамер працівників поліції, з якого вбачається, що дійсно ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з тим, що в нього не горіла права передня фара у режимі ближнього світла.

Поряд з цим з цього відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 під час проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння визнав, що перебуває у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав алкогольний напій, а саме пиво.

Твердження апелянта щодо порушення працівниками поліції порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння не знайшло свого підтвердження під час апеляційного розгляду, оскільки відповідно до їх пояснень, відомостей відеозапису не вбачається порушення вимог ст. 266 КУпАП щодо порядку проведення огляду на стан сп`яніння. За таких обставин, доводи апелянта апеляційний суд розцінює як спробу ОСОБА_1 уникнути притягнення до адміністративної відповідальності.

Крім того, апеляційний суд вважає обґрунтованим кваліфікацію дій ОСОБА_1 саме за ч.2 ст. 130 КУпАП, яке було скоєно 23.02.2020 року, оскільки за попереднє, скоєне ОСОБА_1 , правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, він був визнаний винним постановою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 14.08.2019 року, тобто менш ніж рік тому.

Також, відповідно до клопотання ОСОБА_1 (арк. 14), останній 17.03.2020 року ознайомився з матеріалами справи відносно нього та зробив відповідні фотокопії документів.

Захисник Авер`янов О.Ю. 24.03.2020 року сфотографував усі матеріали справи стсовоно ОСОБА_1 , про що є його розписка (арк. 32).

Отже, захисник Авер`янов О.Ю., який є професійним адвокатом, мав два дні для ознайомлення з матеріалами, які він сфотографував, однак не зробив цього з невідомих причин, а в судовому засіданні суду першої інстанції просив перенести розгляд справи, оскільки не ознайомився з матеріалами справи.

Апеляційний суд розцінює ці дії захисника як зловживання своїми процесуальними правами з метою затягування судового розгляду та вважає ці доводи сторони захисту безпідставними.

Між тим, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції послався на рішення Європейського суду по справі «О`Галлоран проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, відповідно до якого будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 п. 2.9а Правил дорожнього руху України та притягнуто за ч.2 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання його захисника на незаконність та необґрунтованість судової постанови є неспроможними, а тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Авер`янова О.Ю. залишити без задоволення, а постанову судді Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 26 березня 2020 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду С.К. Шабельніков