Єдиний унікальний номер судової справи: 225/1303/20
Номер провадження: 3/225/535/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 травня 2020 року м. Торецьк

Суддя Дзержинського міського суду Донецької області Ткач Г.В. розглянув матеріал, що надійшов з Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АДРЕСА_1 (селища Кірове) м. Торецька (м. Дзержинська) Донецької області, громадянина України, одруженого, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якому роз`яснені права відповідно до ст.ст.10, 63 Конституції України та ст.268 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

02.03.2020 року о 01 год. 05 хв. водій ОСОБА_1 в м. Торецьк Донецької області по вул. Лісна, 20, керував транспортним засобом ВАЗ 21150, державний номерний знак НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, невнятне мовлення. Від проходження огляду на стан сп?яніння у медичному закладі - лікарні м. Торецька та продуття алкотестеру «Drager» 6810 у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 з метою дотримання прав, належним чином повідомлявся судом про розгляд справи у вісім судових засіданнях протягом більше двох місяців, шляхом направлення судових викликів, врученням судових повісток співробітниками поліції. Разом з цим, процесуальними правами, скористався наступним чином:

- 17.03.2020 ОСОБА_1 через канцелярію суду особисто надав заяву про відкладення розгляду справи, у зв?язку з необхідністю залучення захисника та ознайомлення з матеріалами справи; судове засідання відкладено на 8 днів, строк достатній для залучення захисника та ознайомлення з матеріалами справи;

- 25.03.2020 ОСОБА_1 , повідомлений про дату та час розгляду судовим викликом отриманим особисто поштою, до суду для ознайомлення з матеріалами справи або участі в судовому засідання не з?явився, клопотань не надавав; судове засідання проведено за участю захисника Саєнко О.М., який ознайомлений з матеріалами справи, після чого в судовому досліджено долучені матеріали, переглянуто відеозапис; свідки, зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення, до суду не прибули, захисник не вважав доцільним їх виклик, однак вважав необхідним надання пояснень особою, яка притягається до адміністративної відповідальності;

- 06.04.2020 учасники не з?явились в судове засідання, повістку про виклик ОСОБА_1 було вручено для передачі захиснику Саєнко О.М.; разом з тим, через канцелярію суду головою громадської організації ЦЕНТР ІНІЦІАТИВ ПІДПРИЄМЦІВ м. ТОРЕЦЬКА Саєнко В.В. подано клопотання з додатками про звільнення ОСОБА_1 від відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП на підставі ст. 21 КУпАП, для розгляду вказаного клопотання учасники повторно викликані до суду на 27.04.2020 року, одночасно через захисника Саєнко О.М. до суду повісткою запрошено голову громадської організації ОСОБА_2 ;

- 27.04.2020 ОСОБА_1 повідомлений судовою повісткою з поштовою відміткою про вручення, разом з тим, до суду прибув захисник Саєнко О.М., голова громадської організації Саєнко В.В. не прибула, як зазначив захисник, через те, що йому було відомо про клопотання ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його перебуванням на самоізоляції; при цьому ОСОБА_1 особисто, через канцелярію суду надав заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з встановленням карантину на території України та наявності в нього ознак респіраторної інфекції, його перебуванням на самоізоляції; судовий розгляд відкладено, захиснику роз`яснено необхідність надання до суду підтверджуючих документів про перебування ОСОБА_1 на самоізоляції;

- 08.05.2020 ОСОБА_1 повідомлений про дату та час судового розгляду шляхом вручення повістки, до суду не прибув, 06.05.2020 через канцелярію суду, особисто, надав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з його зверненням 05.05.2020 до сімейного лікаря; крім того, від захисника Саєнко О.М. надійшла заява про розірвання з 07.05.2020 року договору про надання правової допомоги ОСОБА_1 в односторонньому порядку за ініціативою клієнта; разом з тим, прибув свідок ОСОБА_3 ;

- на запит суду, 13.05.2020 року в.о. зав.амб.ЗПСМ №4 повідомлено, що ОСОБА_1 перебував на амбулаторному лікуванні у дільничного лікаря терапевта з 05.05.2020 по 13.05.2020, того ж дня ОСОБА_1 повідомлений судовими викликами про наступні дві дати судових засідань: 14.05.2020 та 15.05.2020 року;

- 14.05.2020 ОСОБА_1 особисто, через канцелярію суду надав заяву про перенесення розгляду, у зв`язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи, зазначено, що договір з адвокатом розірвано з власної ініціативи, у зв`язку з відсутністю коштів; однак, для ознайомлення з матеріалами справи на запрошення секретаря Поляков М.П. не з`явився;

- 15.05.2020 ОСОБА_1 прибув до суду особисто, повторно заявив про необхідність ознайомлення з матеріалами справи, що йому були представлені в повному обсязі, а також вчергове заявив клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю залучення захисника, в задоволенні якого судом відмовлено.

Відтак, суд зазначає, що ОСОБА_1 був обізнаний про складання відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (вісім разів протягом більше двох місяців), однак неодноразово у судові засідання не з`являвся, документів, які підтверджують поважність причин його неявки у судове засідання не надавав. При цьому як вбачається з матеріалів справи, у дні, призначені для розгляду справи особисто подавав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи, однак у судове засідання не з`являвся, мотивуючи це запровадженням карантинних заходів на території України, перебуванням на самоізоляції, документів з приводу чого не представив. 14.05.2020 подав клопотання про відкладення розгляду справи, у зв`язку з необхідністю ознайомлення, заходів до ознайомлення не вжив, крім того вже був повідомлений про розгляд справи 15.05.2020 року. 15.05.2020 прибувши до судового засідання, куди одночасно повторно прибули свідки, звернувся з повторними клопотаннями про ознайомлення з матеріалами справи та реалізації права на захист, попередньо розірвав договір з захисником Саєнко О.М., зазначив, що договору з новим захисником не укладено, прізвище захисника не назвав, вказав, що питання про укладення договору буде вирішуватися після передачі захиснику копій матеріалів справи.

Європейський суд з прав людини неодноразово наголошує у своїх рішеннях, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

З огляду на вказані обставини суд вважає, що поведінка ОСОБА_4 свідчить про свідоме затягування розгляду справи з метою спливу строку можливого притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого статтею 38 КУпАП.

Таким чином, правопорушнику протягом більше двох місяців було надано достатньо часу для реалізації його законного права на захист.

Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні від дачі пояснень по суті правопорушення відмовився. На запитання судді з приводу наданого до суду клопотання громадської організації пояснив, що не працює та підприємницькою діяльністю не займається, не є членом громадської організації, лише допомагав ОСОБА_2 , підвозив у справах. Інших членів громадської організації за прізвищами назвати не може. Однак дійсно звернувся до громадської організації, як вказано в протоколі зборів, повідомив, що відносно нього було складено протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП, через незнання ним вимог чинного законодавства, вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, щиро розкаявся. Просив суд задовольнити клопотання громадської організації.

Свідок ОСОБА_3 суду показав, що того дня, пізно ввечері, після 22-23 год. вони з ОСОБА_5 , готувалися до сну, коли в двері квартири подзвонив хлопець на ім`я ОСОБА_6 , попросив вийти, бо від них поліцейські на вулиці чогось хочуть. Вони вийшли на вулицю, на стоянці неподалік під`їзду стояв автомобіль темно-зеленого кольору, біля нього два співробітника поліції, а також ОСОБА_6 та особа, яка притягається до відповідальності. ОСОБА_6 був дуже п`яний, говорив на підвищених тонах, а ОСОБА_1 поліцейським сказав, що до лікарні на огляд не поїде, бо тверезий. Після чого, поліцейські попросили їх засвідчити факт відмови ОСОБА_1 від огляду в лікарні. З приводу пропозиції продути алкотестер не пам`ятає.

Свідок ОСОБА_7 , з`явившись до суду 15.05.2020, після очікування ознайомлення ОСОБА_1 з матеріалами справи, залишила приміщення суду.

Судом досліджено письмові матеріали справи та переглянуто відеозапис подій.

З відеозапису вбачається факт управління автомобілем ОСОБА_1 , після чого, зафіксовано, що о 1.27 год. ОСОБА_1 представляється поліцейському, підтверджує, що керував автомобілем ВАЗ 21150, їхав з роботи, алкоголь не вживав, зазначає, що в лікарню не поїде, оскільки не має часу, від продуття алкотестеру відмовився, ОСОБА_1 роз`яснені права, передбачені ст. 268 КУпАП. Відмова зафіксована поліцейським при двох свідках, присутність яких також вбачається з відеозапису.

Суд, проаналізував докази по справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності, достатності та вважає доведеними фактичні обставини викладені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №050744 від 02.03.2020 за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративне правопорушення доведена належними доказами, дослідженими в судовому засіданні, зокрема, крім пояснень свідка ОСОБА_3 , підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 02.03.2020 року серії ДПР18 №050744, що є самостійним доказом у справі, відеозаписом подій та іншими матеріалами.

Згідно з поясненнями, викладеними в протоколі, на місці ОСОБА_1 зазначив в больницу не поехал так как спешил домой.

Суд звертає увагу, що у рішенні Європейського суду з прав людини від 29.06.2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов?язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Частина перша статті 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп?яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суддя доходить висновку, що ОСОБА_1 не виконав вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, таким чином, його провина у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП доведена в повному обсязі.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті, при розгляді справ про адміністративні правопорушення передбачені ст. 130 КУпАП судам слід враховувати, що стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника відповідно до встановленого порядку, якщо водій ухиляється від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до п.1.10 Правил дорожнього руху та ст.1 Закону України «Про автомобільний транспорт» водій - це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

З довідки начальника СРПП Торецького ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області вбачається, що згідно з перевірки обліків Національної автоматизовано-інформаційної системи ЦУНАМІ ОСОБА_1 протягом року до відповідальності за ст. 130 не притягався, має посвідчення водія. Відповідно до протоколу серії ДПР18 №050744 посвідчення водія НОМЕР_3 м. Костянтинівка 20.05.2009 тимчасово вилучено.

Таким чином, ОСОБА_1 є водієм в розумінні вказаного законодавчо визначеного терміну.

Крім того, розглянув клопотання громадської організації «ЦЕНТР ІНІЦІАТИВ ПІДПРИЄМЦІВ м. ТОРЕЦЬКА» про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та направлення матеріалів на розгляд громадської організації для застосування заходів громадського впливу, суд доходить наступних висновків.

Відповідно до вимог ст. 21 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, крім посадової особи, звільняється від адміністративної відповідальності з передачею матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу, якщо з урахуванням характеру вчиненого правопорушення і особи правопорушника до нього доцільно застосувати захід громадського впливу. Про заходи громадського впливу, застосовані до осіб, які вчинили правопорушення, передбачені статтею 51, частиною першою статті 129, частинами першою і другою статті 130, статтями 156, 173, 176, 177, 178-180 цього Кодексу, власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, або громадська організація повинні не пізніш як у десятиденний строк з дня одержання матеріалів повідомити орган (посадову особу), який надіслав матеріали.

Відповідно до ч. 2 ст. 284 КУпАП, при передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу, виноситься постанова про закриття справи.

Як встановлено у судовому засіданні ОСОБА_1 не перебуває з громадською організацією «ЦЕНТР ІНІЦІАТИВ ПІДПРИЄМЦІВ м. ТОРЕЦЬКА» у трудових відносинах та не є членом її колективу, не здійснює господарську діяльність та взагалі не працює, що, на думку суду, виключає його можливість звільнення від адміністративної відповідальності на підставі ч.1 ст.21 КУпАП.

Для з`ясування обставин клопотання через захисника Саєнко О.М. до суду запрошувалась голова громадської організації ОСОБА_2 , однак до суду не прибула. Відтак, суд позбавлений можливості з`ясувати які конкретні зобов`язання бере на себе вказаний колектив громадської організації для здійснення заходів громадського впливу, спрямованих на недопущення вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень, не повідомлено суду і про обов?язки та доручення, які ОСОБА_1 встиг виконати добросовісно в громадській організації до 02.04.2020 (коли відбулися збори організації), яка зареєстрована лише за півтора місяці до цього 18.02.2020 року.

ОСОБА_1 , не зважаючи на загальноприйняті норми поведінки та співжиття в суспільстві, вчинив суспільно-небезпечне порушення правил дорожнього руху, внаслідок якого могли настати тяжкі наслідки, своїми діями наражав на небезпеку інших учасників дорожнього руху, легковажно дозволив собі керувати транспортом з ознаками сп`яніння та відмовитись від проходження огляду на стан сп`яніння, що свідчить про свідоме грубе порушення Правил дорожнього руху.

Крім того, відповідно до ст.5 Закону України Про громадські об?єднання кожна особа має право добровільно у будь-який час припинити членство (участь) у громадському об`єднанні шляхом подання заяви до відповідних статутних органів громадського об`єднання. Членство в громадському об`єднанні припиняється з дня подання такої заяви та не потребує додаткових рішень. З того самого дня припиняється перебування члена громадського об`єднання на будь-яких виборних посадах у громадському об`єднанні.

Відтак, суду не представлено переконливих доводів можливого громадського впливу та застосування відповідних заходів до ОСОБА_1 громадською організацією.

З огляду на те, що застосування положень ст. 21 КУпАП до особи є правом, а не обов`язком суду, враховуючи характер та обставини вчиненого правопорушення, суворість санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, а також те, що вчинене ОСОБА_1 правопорушення характеризується підвищеною суспільною небезпекою, суд доходить переконання, що у задоволенні клопотання про застосування до ОСОБА_1 заходів громадського впливу та звільнення його від адміністративної відповідальності з закриттям провадження у справі слід відмовити.

Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При визначенні виду та міри стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, ступінь провини ОСОБА_1 , його майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, яких суд не вбачає, протягом року до адміністративної відповідальності не притягався, правопорушник не працює, одружений, має двох неповнолітніх дітей, та, вважає, що слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік в межах, передбачених санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як, на думку суду, це буде достатня і необхідна міра стягнення для виправлення правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень.

Відповідно до ст. 40? КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується, особою, на яку накладено таке стягнення в розмірі, передбаченому п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», а саме, 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 33-35, 40?, ч. 1 ст.130, ст.ст. 245, 280, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, п.5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання громадської організації «ЦЕНТР ІНІЦІАТИВ ПІДПРИЄМЦІВ м. ТОРЕЦЬКА» про звільнення ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП та направлення матеріалів на розгляд громадської організації «ЦЕНТР ІНІЦІАТИВ ПІДПРИЄМЦІВ м. ТОРЕЦЬКА» для застосування заходів громадського впливу, відмовити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а саме в сумі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень, 40 коп.

На постанову суду може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області протягом 10 (десяти) днів з моменту винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців після набрання нею законної сили.

Суддя Г.В. Ткач