ПОСТАНОВА

Іменем України

№ 610/1323/20

№ 3/610/563/2020

м. Балаклія 23.06.2020 року

Суддя Балаклійського районного суду Харківської області Стригуненко Володимир Миколайович, розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Балаклія Харківської області, зареєстрованого і проживаючого в АДРЕСА_1 , за ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в:

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 391277 від 19.04.2020р. убачається, що ОСОБА_1 обвинувачується у тому, що: «19.04.2020р. о 17.45год. в с. Нова Гусарівка Балаклійського району Харківської області вул. Шевченко б. 5 керував мопедом Alpha без н/з, з ознаками алкогольного сп`яніння, запах з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху».

Дії ОСОБА_1 за вказаним фактом кваліфіковані за ч. 2 ст. 130 КУпАП, якою передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння, вчинене повторно протягом року після вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті.

В суді ОСОБА_1 вину у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за наведених обставин не визнав. Пояснив, що його зупинила поліція на мопеді Альфа, оскільки він їхав без шолома, потім відчули від нього запах алкоголю, вимагали пройти огляд на стан сп`яніння на місці за допомогою технічного засобу, від якого ОСОБА_1 відмовився по причині недовіри такому огляду, пройти огляд в лікарні поліцейські не пропонували, навіть відмовились, посилаючись на зайнятість. Свідків при цьому не було. Підтвердив вживання ним в обідній час 150 грамів вина, а також притягнення його раніше до адміністративної відповідальності за ст. 130 КУпАП.

За змістом ст.ст. 279, 280 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення має розглядатись у межах тих обставин, які зазначені у протоколі про таке порушення.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

На підтвердження обвинувачення до суду надано протокол про адміністративне правопорушення, який є єдиним документом, в якому викладено формулювання обвинувачення, яке висунуто особі від імені держави відповідними посадовими особами.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 391277 від 19.04.2020р. дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 2 ст. 130 КУпАП. При цьому викладене в ньому формулювання обвинувачення не відповідає кваліфікації та диспозиції цієї статті, тобто суть правопорушення не містить викладу обставин, які би вказували на повторність вчинення дій, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме не зазначена така кваліфікуюча ознака як «повторність» протягом року, а також про попереднє притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за цією статтею.

Тобто суть правопорушення не дає підстав для оцінки дій ОСОБА_1 , як вчинених повторно.

Тому Протокол не може бути використаний судом для встановлення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні ним інкримінованого правопорушення за ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Копії постанови суду з відміткою про набрання нею законної сили про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, протягом року, до справи також не долучено, а довідка, яка не містить належних реквізитів, підпису поліцейського, який її отримав, даних про походження, вірогідно з бази даних, не є допустим, достовірним доказом в розумінні ст. 251 КУпАП, не може підмінити собою судове рішення.

Будь-які інші належні, допустимі та достовірні докази, які б вказували на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні та в судовому засіданні не встановлені.

А пояснення самого правопорушника щодо притягнення його раніше до відповідальності за ст. 130 КУпАП, за відсутності достатньої сукупності інших допустимих доказів, не можуть доводити вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч. 2 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, суд позбавлений можливості перекваліфікувати дії ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення з ч. 2 ст. 130 КУпАП на ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки це не передбачено КУпАП.

Між тим відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ч. 1 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість. Обов`язок по доведенню вини лежить на уповноважених на те особах державних органів, якими пред`явлене відповідне обвинувачення.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Виходячи з цього, суд приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 252, 247, 280, 284-285 КУпАП,

п о с т а н о в и в:

Провадження в даній справі про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу інкримінованого адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Балаклійський районний суд Харківської області шляхом подачі в 10-денний строк з дня її винесення апеляційної скарги.

Суддя В.М. Стригуненко