Справа № 408/1389/20-п
Провадження № 3/408/635/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 червня 2020 року смт Біловодськ

Суддя Біловодського районного суду Луганської області Соболєв Є.О., розглянувши матеріал, що надійшов з Біловодського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки с Нижньобараниківка Біловодського району Луганської області, громадянки України, яка не працює, іпн. НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 130418 від 27 квітня 2020 року йдеться, що 25 квітня 2020 року о 02:00 ОСОБА_1 ухилилася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків, внаслідок чого зникла її дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за адресою: АДРЕСА_1 .

Зазначені дії ОСОБА_1 працівниками поліції були кваліфіковані за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, про час і місце розгляду справи сповіщувалась належним чином, причин неявки не повідомила, що не є перешкодою для розгляду справи по суті.

Дослідивши адміністративний матеріал, вважаю необхідним зазначити таке.

З об`єктивної сторони правопорушення передбачене ч. 1 ст. 184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Суб`єктивна сторона даного правопорушення характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

Із матеріалів справи вбачається, що провина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй правопорушення ґрунтується лише на її письмових та письмових поясненнях її фактично на той час неповнолітньої дочки ОСОБА_2 .

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Наведене вище свідчить, що співробітниками поліції вказані норми закону виконані не були, оскільки ними матеріал був зібраний без повного з`ясування обставин справи.

Так, з пояснень ОСОБА_1 та її дочки ОСОБА_2 вбачається, що між ними, як між матір`ю та дочкою, склалися складні відносини, викликані скоріш за все перехідним віком останньої. Про це йдеться з пояснень ОСОБА_1 , в яких та вказувала, що після того як вона самотужки близько 23:30 години знайшла дочку у подруги останньої, перша вибігла з будівлі і побігла у невідомому напрямку. Після цього, з`ясувавши, що дочка побігла не додому, ОСОБА_1 вимушена була звернутись за допомогою до поліції.

Вказані дії ОСОБА_1 жодним чином не вказують на її ухилення від виконання батьківських обов`язків, а навпаки на адекватне та своєчасне реагування на ситуацію.

За таких обставин, співробітники поліції, які взагалі не побажали з`ясовувати причин переховування неповнолітньої ОСОБА_2 від матері, допустили явну неповноту з`ясування обставин у справі, що призвело до неправильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Керуючись наведеною нормою закону, враховуючи, що матеріали справи не містять доказів ухилення ОСОБА_1 від виконання своїх обов`язків щодо виховання неповнолітньої ОСОБА_2 , вважаю, що її провина в інкримінованому їй правопорушенні не доведена, оскільки відповідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З огляду на те, що провина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення за ч. 1 ст. 184 КУпАП в суді не знайшла свого підтвердження, тому в її діях відсутній склад даного правопорушення, що згідно п. 1 ст. 247 КУпАП є підставою для закриття провадження у справі.

На підставі наведеного, керуючись п. 1 ст. 247, ст. ст. 248, 252, 283, п. 3 ст. 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Закрити провадження в адміністративній справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 184 КУпАП за відсутністю в її діях складу правопорушення.

Постанова може буди оскаржена особою, стосовно якої вона винесена до Луганського апеляційного суду через Біловодський районний суд Луганської області протягом десяти днів з моменту її винесення.

Суддя Є.О. Соболєв