Житомирський апеляційний суд
Справа №278/3151/19 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Широкопояс Ю. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 червня 2020 року. Суддя Житомирського апеляційного суду Широкопояс Ю.В., за участі: секретаря судового засідання Антонюка В.Б., захисника Янчука М.О., -

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі апеляційну скаргу захисника Янчука М.О. на постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2020 року у справі за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 (далі Ковальчук в усіх відмінках), ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, що раніше не притягувався до адміністративної відповідальності, -

в с т а н о в и в:

Зазначеною постановою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на цю особу адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Вирішено стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 420 грн. 40 коп. судового збору.

Згідно постанови, о 02 год. 25 хв. 16.11.2019 на 128 км. а/д Київ-Чоп Ковальчук керував автомобілем «SKODA OCTAVIA» державний номерний знак « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) та відмовився від проходження медогляду в присутності двох понятих, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі захисник Янчук М.О. просить скасувати постанову та закрити провадження по справі на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення. Твердить про необґрунтованість судового рішення, недоведеність винності ОСОБА_2 у вчиненні вказаного у постанові правопорушення. Вказує, що доказами у даній справі не доведено, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом.

Заслухавши пояснення захисника в підтримання апеляційної скарги, перевіривши справу з повторним дослідженням доказів, апеляційний суд приходить до таких висновків.

Згідно положень п. 2.5. Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Статтею 266 КУпАП та нормами Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» передбачено процедуру відсторонення осіб від керування транспортними засобами та їх огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

З матеріалів справи видно, що висновки суду першої інстанції про доведеність винності ОСОБА_2 у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків за вказаних у постанові обставин є обґрунтованими, оскільки підтверджуються фактичними даними, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 від 16.11.2019, про те, що 16 листопада 2019 року о 02 год. 25 хв. ОСОБА_1 на 128 км. а/д Київ-Чоп керував автомобілем «SKODA OCTAVIA» державний номерний знак « НОМЕР_1 » з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів) та у присутності двох свідків відмовився від проходження запропонованого поліцейським огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного засобу та від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я. Також зазначені свідки пояснили, що ОСОБА_2 відмовився підписувати протокол про адміністративне правопорушення, отримувати його копію та що йому було роз`яснено поліцейськими права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП (а. с. 1, 3-4).

Ці фактичні обставини поза розумним сумнівом підтверджуються даними відеозапису з нагрудної камери поліцейського (а. с. 24).

Зокрема, за змістом відеозапису події, у зв`язку зі здійсненням дорожньо-транспортної пригоди без потерпілих, 16.11.2019 о 02 год. 25 хв. поліція прибула на місце ДТП на 128 км. а/д Київ-Чоп, де було виявлено автомобіль «SKODA OCTAVIA» державний номерний знак « НОМЕР_1 » та його тимчасового власника ОСОБА_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, який спочатку стверджував, що він є водієм, а в подальшому став стверджувати, що він не був за кермом власного автомобіля. При цьому ОСОБА_2 не вказував хто в дійсності керував вказаним транспортним засобом.

Під час судового розгляду ОСОБА_2 та захисником суду не надано будь-яких доказів про факт керування вищевказаним автомобілем за встановлених судом обставин іншою особою.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, є необґрунтованими.

Наявні в матеріалах справи докази, які місцевим судом були досліджені в повному обсязі, свідчать про дотримання поліцейським процедури виявлення ознак алкогольного сп`яніння у водія ОСОБА_2 на місці зупинки транспортного засобу та огляду цієї особи на стан алкогольного сп`яніння, передбаченій ст. 266 КУпАП та Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

З матеріалів справи також видно, що ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце судового розгляду. За змістом неодноразових заяв ОСОБА_2 про відкладення судового розгляду з причин заявлення ним клопотань про зміну підсудності за місцем його проживання (у місті Житомирі), неявкою його захисника та його виїзду за кордон, з врахуванням відсутності у справі даних про укладення ОСОБА_2 будь-якої угоди із захисником до моменту розгляду справи судом першої інстанції (згідно витягу з Договору про надання адвокатських послуг № 11/11/20 від 24.02.2020 ОСОБА_2 уклав угоду з адвокатом Янчуком М.О. лише 24.02.2020, тобто вже після розгляду справи в суді першої інстанції), вказані заяви були спрямовані на затягування судового розгляду справи з метою ухилення від адміністративної відповідальності.

За таких обставин суд першої інстанції законно розглянув справу у відсутності ОСОБА_2 відповідно до правової позиції ЄСПЛ у справі «Смірнов проти України».

Тому є необґрунтованими доводи апеляційної скарги про істотне порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_2 та недоведеність винності цієї особи у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

При вирішенні питання про накладення стягнення, суд першої інстанції додержався положень ст. 33 КУпАП.

Підстав для скасування або зміни постанови суду у даній справі, що є законною та обґрунтованою, немає.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу захисника Янчука М.О. залишити без задоволення, а постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 07 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 , - без змін.

Постанова набирає законної сили з 01.06.2020 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Суддя Житомирського

апеляційного суду Ю.В. Широкопояс