Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/2376/2020 Головуючий в суді першої інстанції: Ларіна О.В.
Єдиний унікальний № 357/2674/2020 Доповідач: Гладій С.В.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративну відповідальність - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Сидорчука В.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2020 року стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200,00 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Відповідно до постанови суду, 07 березня 2020 року о 08 годин 50 хвилин на а/д Н-02 Біла Церква-Ржищів ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу за допомогою приладу «DRAGER 6810» та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Своїми діями ОСОБА_1 чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, вважаючи його необґрунтованим та невмотивованим, ОСОБА_1 просить скасувати постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2020 року, постановити нову, якою закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог ОСОБА_1 зазначає, що працівниками поліції, в порушення вимог ст. 266 КУпАП, безпідставно складено щодо нього протокол за порушення ним п. 2.5 Правил дорожнього руху, оскільки автомобілем керувала інша особа, а тому обов`язку проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння у нього не виникало. Також вказує, що транспортний засіб працівниками поліції затриманий не був, водія не відсторонили від керування транспортним засобом, що, в сукупності свідчить про порушення вимог вищезазначеної статті КУпАП, а звідси - і про безпідставне притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та його адвоката Сидорчука В.А. на підтримку доводів апеляційної скарги, свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , дослідивши матеріали справи за протоколом про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, слід прийти до наступних висновків.

Розглядаючи справи про адміністративне правопорушення, суддя, як це визначено у ст. 245 КУпАП, повинен всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати всі обставини справи на основі належно досліджених та оцінених в судовому засіданні доказів та вирішити справу в точній відповідності з законом.

Водночас, згідно з вимогами ст. 280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення, в числі інших визначених законом обставин, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

В силу ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку відповідним органом встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, з огляду на положення ст.ст. 251, 252 КУпАП суддя в постанові повинен навести докази наявності чи відсутності адміністративного правопорушення, винності особи у його вчиненні, а також дати належну оцінку цим доказам у їх сукупності.

Проте, вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримані не були.

Так, згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 055461 від 07 березня 2020 року, в цей день о 08 годині 50 хвилин в Київській області на а/д Н-02 м. Біла Церква-Ржищів, 430 км., водій ОСОБА_1 керував автомобілем «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження медичного огляду за допомогою газоаналізатору «DRAGER 6810» на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 1).

До протоколу долучені направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 07 березня 2020 року (а.с. 3) та пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , за змістом яких ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку (а.с. 4, 5).

У судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 , підтримуючи свої пояснення, надані ним в суді першої інстанції, зазначив, що в день та часі, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, він з ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , рухались на автомобілі «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , на а/д Н-02 Біла Церква-Ржищів, за кермом якого був ОСОБА_5 . Коли в автомобілі закінчилось пальне, то ОСОБА_5 поїхав на автозаправку, а він та ОСОБА_4 залишись очікувати, при цьому автомобіль знаходився в статичному стані за межами проїзної частини. В цей час до них під`їхали працівники поліції, при спілкуванні з якими у них виникли підозри щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, вони запропонували йому пройти тест для визначення стану алкогольного сп`яніння. На пропозицію поліцейського пройти огляд на стан сп`яніння він відмовився, зазначивши, що не керував транспортним засобом, з огляду на що відсутні підстави для проходження такого огляду. Незважаючи на такі пояснення, працівники поліції склали протокол про адміністративне правопорушення за порушення ним вимог п. 2.5 Правил дорожнього руху.

З метою перевірки доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 та з`ясування фактичних обставин справи, апеляційним судом вживались заходи для виклику вказаних у протоколі свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також працівника поліції Самусенка А.М., який склав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Проте зазначені свідки та працівник поліції в судове засідання не з`явилися, не повідомивши про причини неприбуття, і забезпечити їх явку з урахуванням особливостей провадження по справі про адміністративне правопорушення суд позбавлений можливості.

Між тим, свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 в суді апеляційної інстанції надали пояснення, аналогічні за змістом свідчень ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_5 зазначив, що 07 березня 2020 року саме він був за кермом автомобіля «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , і коли закінчилось паливо, він пішов на автозаправку, а ОСОБА_1 та ОСОБА_4 залишились біля автомобіля очікувати його.

Свідок ОСОБА_4 вказав, що 07 березня 2020 року о 08 годині 50 хвилин ОСОБА_1 автомобілем не керував, за кермом був ОСОБА_5 . Коли до них під`їхали працівники поліції, ОСОБА_5 був відсутній, оскільки в цей час пішов на автозаправку. Проте, такі їх пояснення щодо дійсних обставин та керування автомобілем ОСОБА_5 залишились поза увагою поліцейських, які безпідставно склали протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 .

Указані пояснення свідків не суперечать поясненням ОСОБА_1 , є узгодженими та логічними, підстав не брати їх до уваги, з огляду на положення ст. 251 КУпАП, у суду немає.

Крім того, до матеріалів справи не долучено відеозапису з нагрудних камер працівників патрульної поліції, які здійснювали оформлення матеріалів справи про адміністративне правопорушення, який міг би підтвердити чи спростувати факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

За відсутності відеозапису перебігу подій за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 055461 від 07 березня 2020 року серії - не спростовані і твердження ОСОБА_1 , що за досліджуваних обставин транспортним засобом він не керував.

Відповідно до п. 1.10 Правил Дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2002 року, водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Між тим, на переконання суду апеляційної інстанції, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 07 березня 2020 року о 08 годині 50 хвилин на а/д Н-02 Біла Церква-Ржищів керував транспортним засобом «Opel Kadett», д.н.з. НОМЕР_1 , що породжувало б в нього обов`язок проходження відповідного огляду.

Таким чином, з огляду на встановлені під час апеляційного розгляду обставини, враховуючи, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у справі відсутні, а згідно зі ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, слід прийти до висновку про відсутність у діях останнього події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За наведеним, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 - є слушними та підлягають до задоволення, а постанова суду першої інстанції - скасуванню, із закриттям провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за протоколом про адміністративне правопорушення від 07 березня 2020 року, складеного стосовно ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 13 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та на нього за цим законом накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік - скасувати.

Провадження в справі за протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 055461 від 07 березня 2020 року - закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутності в діях ОСОБА_6 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В.Гладій