Номер провадження: 33/813/370/20
Головуючий у першій інстанції Войтов Г.В.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Копіци О.В., за участі секретаря судового засідання Пойзнер В.Є., захисника особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Шляпіної О.Є., розглянувши апеляційну скаргу захисника Шляпіної О.Є. на постанову Київського районного суду м. Одеси від 30.01.2020 р. відносно:

ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Одеса, громадянки України, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ;

- про накладення стягнення за вчинення адміністративногоправопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення та встановлених судом 1-ої інстанції обставин.

Зазначеною постановою суду 1-ої інстанції ОСОБА_1 притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та на неї накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 170 грн. в дохід держави,а також стягнуто судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

Відповідно до оскаржуваної постанови, 02.12.2019 р. гр. ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис на 10 діб, який діє з 17 год., за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , проте остання порушила та не виконала вимоги вищевказаного припису, зокрема, знаходилась за адресою: АДРЕСА_1 приблизно о 18 год.

Вимоги, наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи, яка її подала.

В апеляційній скарзі захисник Шляпіна О.Є. не погодилась із оскаржуваною постановою суду з огляду на наступні обставини:

- в порушення вимог ст.ст. 247, 272-2 КУпАП, справа була розглянута за відсутності ОСОБА_1 та її захисника без їх належного сповіщення, при цьому, захисник перебувала на лікарняному з 23.01.2020 р. по 31.01.2020 р., а з 09.01.2020 р. по 21.01.2020 р. знаходилась за межами України;

- в результаті допущених вище порушень закону судом не були встановлені дійсні обставини справи, натомість, ОСОБА_3 не було вчинено жодного правопорушення, у цей день відносно ОСОБА_2 було складено протокол, проте постановою суду від 13.12.2019 р. провадження було закрито у зв`язку із його неявкою, на теперішній час ухвалою Київського райсуду м. Одеси були внесені відомості до ЄРДР за ознаками вчинення злочину, передбаченого ст. 126-1 КК України відносно потерпілої ОСОБА_3 ;

- її підзахисну було визнано винуватою за невиконання припису, що є зіпсованим, при цьому остання відразу після від`їзду швидкої допомоги вийшла разом із працівниками поліції з квартири;

- суд залишив поза увагою те, що ОСОБА_3 раніше ніколи до адміністративної відповідальності не притягувалась, є законослухняною людиною, є в цій справі потерпілою, а дійсний винуватець події, її син, продовжує залякувати матір та бабусю й не несе відповідальності.

Посилаючись на наведені обставини, захисник просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити.

Заслухавши пояснення захисника, яка доводи апеляційної скарги підтримала та просила її задовольнити, повторно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд приходить до висновків про таке.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до положень ч.ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 268 КУпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст. 173-2 цього Кодексу присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою. У разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.

Як вбачається з тверджень апелянта, що підтверджуються матеріалами справи, судом були порушені вимоги зазначеної норми процесуального закону, оскільки розгляд справи 30.01.2020 р. відбувався за відсутності ОСОБА_1 (а.с. 42-43), яка дійсно була належним чином сповіщена про дату, час та місце розгляду (а.с. 40-41), проте судом не було здійснено приводу останньої в наступне судове засідання у зв`язку з її неявкою.

Вказані дії суду з розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , участь якої в розгляді є обов`язковою, призвели до порушення її права на захист та до позбавлення її можливості реалізації прав, передбачених ст. 268 КУпАП, що є істотним порушенням та безумовною підставою для скасування оскаржуваної постанови суду.

Водночас, згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, диспозиція інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП передбачає відповідальність за невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №409050 від 02.12.2019 р. (а.с. 1), 02.12.2019 р. гр. ОСОБА_1 було винесено терміновий заборонний припис серії АА №067403 (далі - ТЗП) на 10 діб, який діє з 17 год., за вчинення домашнього насильства психологічного характеру відносно ОСОБА_2 , проте остання порушила й не виконала зазначений ТЗП та о 18 год. знаходилась за вищевказаною в протоколі адресою ( АДРЕСА_1 ).

Проте, в судовому засіданні апеляційного суду захисником ОСОБА_4 була надана постанова Київського райсуду м. Одеси від 21.02.2020 р., якою ОСОБА_1 визнана невинуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП за фактом висловлювання відносно ОСОБА_2 нецензурною лайкою та провадження по справі відносно неї закрито на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події адміністративного правопорушення. Зазначена постанова в апеляційному порядку оскаржена не була та набрала законної сили 03.03.2020 р.

Відповідно до змісту згаданої постанови, в своїй письмовій заяві гр. ОСОБА_2 повідомив, що просить справу щодо своєї матері - ОСОБА_1 закрити, оскільки він, будучи на неї ображеним, написав неправдиву заяву до поліції, натомість, мати йому не погрожувала та не ображала його нецензурною лайкою.

Окрім того, захисником також була надана копія постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 р., відповідно до якої апеляційну скаргу ОСОБА_1 було залишено без задоволення, а рішення Київського райсуду м. Одеси від 24.12.2019 р. у справі за позовом ОСОБА_1 до старшого лейтенанта поліції ДОП Таїровського ВП Київського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Коваленко І.В. про визнання зіпсованим бланку термінового заборонного припису стосовно кривдника - без змін, при цьому, апеляційний суд в зазначеній постанові повністю погодився із висновком суду 1-ої інстанції про те, що наявність закреслень у терміновому заборонному приписі стосовно кривдника вже робить бланк припису зіпсованим та не потребує додаткового скасування у судовому порядку.

Так, як вбачається із матеріалів справи, зокрема, наявної копії ТЗП серії НОМЕР_2 від 02.12.2019 р. (а.с. 6), в рядку «стосовно постраждалої особи» зазначеного припису є закреслення ім`я « ОСОБА_5 », що, у відповідності до п. 8 «Порядку винесення уповноваженими підрозділами органів Національної поліції України термінового заборонного припису стосовно кривдника», затвердженого Наказом МВСУ від 01.08.2018 р. №654, свідчить про те, що такий бланк є зіпсованим у зв`язку із допущеними порушеннями при його оформленні.

За таких обставин, апеляційний суд констатує, що винесений відносно ОСОБА_1 ТЗП, на підставі якого відносно останньої був складений протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, є зіпсованим, а отже - недійсним з підстав неналежного оформлення, а тому не несе будь-яких правових наслідків для ОСОБА_1 ..

Отже, враховуючи все вищевикладене у своїй сукупності, апеляційний суд вважає, що працівником поліції безпідставно було складено відносно ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення за, начебто, невиконання термінового заборонного припису, який фактично є зіпсованим та недійсним.

При цьому, суд 1-ої інстанції, розглянувши справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 в порушення вимог ч. 2 ст. 268 КУпАП фактично позбавив її права надати особисті пояснення з приводу складення відносно неї матеріалів про адміністративне правопорушення, а також залишив поза увагою вищезазначені положення закону, у зв`язку з чим неправильно встановив фактичні обставини справи.

Окрім того, відповідно до ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії.

Згідно з приписами ст. 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину та не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Отже, не забезпечивши повноту, всебічність та об`єктивність судового розгляду, неправильно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки належних та допустимих доказів її винуватості у матеріалах справи немає.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку про те, що вони є обґрунтованими, оскільки підтверджуються повторним дослідженням доказів під час апеляційного перегляду справи.

У відповідності до приписів п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

При цьому п. 1 ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За обставин, встановлених під час апеляційного розгляду справи, суд апеляційної інстанції вважає, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тому постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню, а провадження у справі - закриттю з підстав, передбачених п. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 7, 247, 251, 266, 268, 285, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу захисника Шляпіної О.Є. в інтересах ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Київського районного суду м. Одеси від 30.01.2020 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - скасувати.

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку із відсутністю в її діях складу зазначеного адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца