Справа № 175/1659/20
Провадження № 3/175/771/20
Постанова

Іменем України

28 травня 2020 року смт. Слобожанське

Суддя Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області Бойко О.М., розглянувши матеріали, що надійшли із Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Новомосковська, Дніпропетровської області, громадянки України, зареєстрованої та проживаючої по АДРЕСА_1 , працюючої адміністратором ТОВ «ЕПІЦЕНТР К»,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

До Дніпропетровського районний суду Дніпропетровської області 03.03.2020 року надійшов адміністративний матеріал відносно ОСОБА_1 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що 06.05.2020 року об 11 год. 00 хв. за адресою: Дніпровський район, смт. Слобожанське, вул.Бабенка, №25 в магазині «Епіцентр К» ОСОБА_1 не припинила торгівлю тимчасово забороненими для продажу товарами, чим порушила вимоги абз. 1 пп.8 п.2 постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211 зі змінами.

У судове засідання ОСОБА_1 надала письмовій пояснення у яких свою провину не визнала посилаючись на те, що вона не є посадовою особою TOB «Епіцентр К», яка в силу покладених компанією службових обов`язків та повноважень відповідно до ст. 14 КУпАП є відповідальною за дотримання всією компанією та її працівниками правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил, про які йдеться в ст. 44-3 КУпАП, саме тому вона не може бути суб`єктом інкримінованого їй правопорушення, оскільки є лише найманим працівником TOB «Епіцентр К», у зв`язку з чим просить закрити провадження по справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, а також просила розгляд справи здійснювати за її відсутності.

Згідно ст. 7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених цим законом.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП відповідальність настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається, зокрема, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення абз.1 пп.8 п.2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 (зі змінами).

Так у абз.1 пп.8 п.2 постанови КМУ №211 від 11.03.2020 р. визначено заборону роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення.

Проте, як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, місце роботи ОСОБА_1 (де й було складено даний протокол) є « ОСОБА_2 «Епіцентр ОСОБА_3 », який у свою чергу є одним з багатьох невідокремлених структурних підрозділів компанії TOB «Епіцентр К», і не є окремою юридичною особою, тобто не є окремим суб`єктом господарювання та суб`єктом вчинення адміністративного правопорушення за ст. 44-3 КУпАП у зв`язку з порушенням правил карантину, які були встановлені урядом згідно з постановою № 211 від 11.03.2020 року (в редакції на дату складення протоколу), тому ОСОБА_1 не є суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, так як не уповноважена припинити роботу магазину і ці обов`язки на неї не покладені.

Так, відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, серед ряду завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

За ст.9 КУпАП, що регламентує поняття адміністративного правопорушення, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Крім того, до даного протоколу, на доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП інспектором не було надано підтверджуючі документи на підтвердження того, що вона є посадовою особою та несе адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами,

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому всі викладені в Протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Суддя не в праві самостійно змінювати, на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення».

Відповідно до ч. 2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч. 3 ст. 6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.

Згідно з ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Також в судовому засіданні встановлено, що продаж товарів в гіпермаркеті здійснюється безпосередньо юридичною особою ТОВ «Епіцентр К2, єдиною посадовою особою, а директор маркету та інші працівники виконують свої трудові функції в межах своїх службових обов`язків.

Отже, ОСОБА_1 , як адміністратор гіпермаркету ТОВ «Епіцентр К» виконує обов`язки, як найманий працівник, відповідно до посадової інструкції та положення про невідокремлений структурний підрозділ ТОВ «Епіцентнр К». Вона не є фізичною особою підприємцем чи посадовою особою ТОВ «Епіцентр К», до службових обов`язків якої входять питання приймання відвідувачів та здійснення роздрібної торгівлі від імені Товариства, а також вона не наділена будь-якими адміністративно-розпорядчими функціями й повноваженнями в межах товариства.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 432355 від 06.05.2020 року, не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки остання є лише працівником, а не безпосереднім суб`єктом, що здійснював зазначену в протоколі діяльність, тому в розумінні ст.44-3 КУпАП не є суб`єктом вказаного правопорушення.

Таким чином, оцінивши надані докази, суд вважає за необхідне провадження у справі закрити відповідно до ст. 247 п.1, ст.284 ч.1 п. 3 КУпАПу зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.44-3,247,283,284 КУпАП,

постановив:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 закрити на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю у її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-1 КУпАП,.

Копію постанови для відома направити ОСОБА_1 та надіслати начальнику Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором у випадках, передбачених ч.5 ст.7 КУпАП протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до апеляційного суду через місцевий суд.

Постанова набрала законної сили ___ ________ 20___ року.

Суддя О.М. Бойко