запорізький апеляційний суд
Провадження №33/807/315/20Головуючий у 1-й інстанції Зарютін П.В.
Єдиний унікальний №336/1242/20Доповідач в 2-й інстанції Гончар О.С.
Категорія ч.4 ст.121 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м.Запоріжжя

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Гончар О.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 квітня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.121 КУпАП,

ВСТАНОВИВ

Згідно з постановою суду, 26.02.2020 року о 17 год. 33 хв. ОСОБА_1 в м.Запоріжжі по Донецькому шосе 14 км керував автомобілем «ГАЗ 5312», державний номер НОМЕР_1 , у темну пору доби, у якого не працювали задні габаритні вогні, чим порушив вимоги п. 31.6 (б) Правил дорожнього руху України, що було вчинено повторно протягом року після вчинення порушення, передбаченого ч.1 ст.121 КУпАП.

ОСОБА_1 визнано винним за ч.4 ст.121 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами на строк 4 (чотири) місяці.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що він не був обізнаний про наявну несправність до відповідного повідомлення поліцейських.

До судового засідання апеляційного суду ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений телефонограмою 04 травня 2020 року. Із заявою про відкладення розгляду апеляційної скарги на адресу апеляційного суду не звернувся, з огляду на що у відповідності до ч.6 ст.294 КУпАП його неявка не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги за його відсутністю в судовому засіданні.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно ст.245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною 4 статті 121 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за повторне протягом року вчинення будь-якого з порушень, передбачених частинами першою - третьою цієї статті, зокрема: керування водієм транспортним засобом, що має несправності системи гальмового або рульового керування, тягово-зчіпного пристрою, зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатації його забороняється, або переобладнаний з порушенням відповідних правил, норм і стандартів.

При цьому, за змістом ч.4 ст.121 КУпАП, суб`єктом даного правопорушення може бути лише водій транспортного засобу.

Так, висновок судді щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 121 КУпАП ґрунтується на доказах, які містяться в матеріалах справи, зокрема: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №131903 від 26.02.2020, довідкою про наявність повторності вчинення адміністративного правопорушення, постановою від 16.01.2020 року що у своїй сукупності підтверджують той факт, що ОСОБА_1 повторно протягом року вчинив порушення передбачене ч. 1 вказаної вище статті.

За таких обставин, доводи ОСОБА_1 з приводу відсутності в його діях ознак інкримінованого адміністративного правопорушення, зокрема того, що він не був обізнаний про наявну несправність, з огляду на викладене, є безпідставними.

Що стосується накладеного на ОСОБА_1 адміністративного стягнення, то, незважаючи на доводи апеляційної скарги, а також на обставини, які дійсно не були враховані судом при накладенні стягнення за адміністративне правопорушення, його не можна визнати надто суворим, з огляду на наступне.

Так, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за повторне, протягом року, вчинення адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.121 КУпАП. При цьому, накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, як за своїм видом, так і розміром, є мінімальним стягненням, яке передбачене санкцією ч. 4 ст. 121 КУпАП.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції не має правових підстав для пом`якшення накладеного на ОСОБА_1 стягнення, з огляду на відсутність у КУпАП норм, які б дозволяли це зробити.

Що стосується решти вимог апелянта, то жодного доказу, який би спростовував його винуватість у правопорушенні, яке йому інкримінується, надано не було, до того вказані доводи не є визначеними законом підставами для скасування вказаного судового рішення.

За таких обставин, приймаючи до уваги відсутність законних підстав для скасування чи зміни судового рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, суд вважає необхідним постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 квітня 2020 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 10 квітня 2020 року в цій справі щодо ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.С. Гончар

Дата документу Справа № 336/1242/20