Ружинський районний суд Житомирської області
Справа № 291/594/20

У К Р А Ї Н А
Ружинський районний суд Житомирської області
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Суддя Ружинського районного суду Житомирської області Митюк О.В.,
за участю секретаря судового засідання Гладишко Н.А.,
особи, яка притягується до адмінвідповідальності ОСОБА_1 ,
прокурора Сидоренка о.М.,
розглянувши матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Житомирській області про притягнення до адміністративної відповідальності,
гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
АДРЕСА_1 , працюючої директором Ружинського районного будинку культури, громадянки України, і.к. НОМЕР_1
по ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КУпАП,
ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 02.07.2019 року по даний час на посаді директора Ружинського районного будинку культури та будучи, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, а саме: не вжила передбачених законом заходів для запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, письмово (або іншим способом) , під час підписання наказу від 02.07.2019 року за № 24 яке відбулось у приміщенні Ружинського районного будинку культури за адресою: смт. Ружин вул. О.Бурди,43 Ружинського району Житомирської області, не повідомила своє керівництво про виниклий реальний конфлікт інтересів при наданні щорічної відпустки та матеріальної допомоги своєму сину ОСОБА_2 , діючи умисно, з корисливих мотивів, в особистих інтересах вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів , чим порушила вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» .
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1ст. 172 7 КУпАП.
Крім того, ОСОБА_1 , перебуваючи у період з 02.07.2019 року по даний час на посаді директора Ружинського районного будинку культури та будучи, відповідно до підпункту «а» пункту 2 частини 1 статті 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язані з корупцією, а саме: не повідомивши своє керівництво про виниклий реальний конфлікт інтересів, вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів підписавши наказ від 02.07.2019 року за № 24 відповідно до якого безпосередньо надала своєму сину ОСОБА_2 щорічну відпустку разом з матеріальною допомогою на підставі письмової заяви ОСОБА_2 від 26.06.2019 року, діючи умисно, з корисливих мотивів, в особистих інтересах, чим порушила вимоги ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» .
Такі дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 2ст. 172 7 КУпАП.
В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчинених правопорушеннях не визнала , пояснила, що не знала, що підпадає під дію Закону України «Про запобігання корупції», та не була попереджена про це, тим більше, що на той час вона не подавала декларацію. Право на відпустку та допомогу на оздоровлення гарантується законом, дана допомога закладається в бюджет, тому її дії, як керівника районного Будинку культури, не були спрямовані на одержання будь-якої неправомірної вигоди, мета одержання неправомірної вигоди та її розмір відсутні, а тому підписання наказу про надання відпустки та матеріальної допомоги своєму синові не можна розглядати як діяння, пов`язане з корупцією, а твердження поліції про те, що вказані дії були вчиненні з корисливих мотивів не відповідає дійсності. Також повідомила, що за роз`ясненням до керівництва не зверталась чи підпадає під дії Закону «Про запобігання корупції». Вважає, що в її діях відсутній склад адміністративних правопорушень, в зв`язку з чим, просила провадження у справах закрити.
Прокурор Бердичівської місцевої прокуратури Житомирської області Сидоренко О.М. вважає, що докази, зібрані в даних адміністративних справах є належними і достатніми, які вказують на те, що ОСОБА_1 вчинено адміністративні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП, просить визнати її винною та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши учасників судового розгляду, суд приходить до висновку, що дії ОСОБА_1 кваліфіковано вірно за ознаками адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1ст.172 7КУпАП та ч. 2ст. 172-7 КУпАП, а вина доведена матеріалами справи.
Так, відповідно до пп. «а» п. 2 ч. 1ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» ОСОБА_1 , як директор Ружинського районного будинку, є суб`єктом відповідальності за корупційні правопорушення.
Статтею 28 Закону України «Про запобігання корупції» закріплено, що особи, зазначені у пунктах 1, 2 ч. 1ст. 3 цього Закону, зобов`язані:
1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;
2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;
3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;
4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.
На підставі ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», реальний конфлікт інтересів - суперечність між приватним інтересом особи та її службовими чи представницькими повноваженнями, що впливає на об`єктивність або неупередженість прийняття рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Приватний інтерес, це будь-який майновий чи немайновий інтерес особи, у тому числі зумовлений особистими, сімейними, дружніми чи іншими позаслужбовими стосунками з фізичними чи юридичними особами, у тому числі ті, що виникають у зв`язку з членством або діяльністю в громадських, політичних, релігійних чи інших організаціях.
Потенційний конфлікт інтересів наявність у особи приватного інтересу у сфері, в якій вона виконує свої службові чи представницькі повноваження, що може вплинути на об`єктивність чи неупередженість прийняття нею рішень, або на вчинення чи не вчинення дій під час виконання зазначених повноважень.
Таким чином, бланкетні диспозиції ч. 1 ст. 172-7 і ч. 2 ст 172-7 КУпАП відсилають до іншого нормативно-правового акту, яким є Закон України «Про запобігання корупції» і безпосередньо кореспондуються, крім іншого, з п. п. 1-4 ч. 1 ст. 28 цього Закону, яка у свою чергу передбачає конкретні зобов`язання для визначених осіб.
Згідно з вимогами ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) повинна оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх су купності.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КУпАП, законодавство України про адміністративне правопорушення складається з цього Кодексу та інших законів України, згідно з ч. 2 ст. 7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Отже, вина ОСОБА_1 у скоєних правопорушень підтверджується відомостями викладеними в протоколах про адміністративні правопорушення № 108, № 109, від 06 травня 2020, копією наказу по відділу культури Ружинської районної державної адміністрації від 09.01.2002 р., копією особового листка по обліку кадрів, копією посадової інструкції, довідками виданими сектором культури молоді та спорту Ружинської РДА, копією заяви ОСОБА_1 , копією розпорядження голови Ружинської районної ради від 01.07.2019 р. № 12, копією контракту з директором Ружинського районного Будинку культури від 01.07.2019 р., копією статуту Ружинського районного будинку культури, копію наказу № 1/к від 15.01.2020 р., копією наказу по Ружинському районному будинку культури № 37 від 06.07.2020 р., копією наказу №2 від 02.01.2020 р., копією заяви ОСОБА_1 , копіює наказу № 39 від 23.08.2019 р., копією заяви ОСОБА_3 від 01.07.2019 р. про надання матеріальної допомоги на вирішення соціально побутових умов, копією заяви ОСОБА_3 від 20.08.2019 р. про надання щорічної відпустки з наданням матеріальної допомоги на оздоровлення, копією посадової інструкції, копією наказу №62 від 12.12.2019 р. « Про преміювання учасників народного ансамблю народної пісні «Щербів» Ружинського районного будинку культури», копією наказу № 54/К від 02.11.2019 р. « Про преміювання працівників культури», копією наказу № 70/К від .12.2019 р. « Про преміювання працівників Ружинського районного будинку культури», копією заяви ОСОБА_2 від 26.06.2019 р., копією наказу № 24 від 02.07.2019 р. «Про надання відпустки», копією наказу № 10 від 02.07.2012 р., копіює наказу по Ружинському районному будинку культури № 11 від 03.07.2012 р., копією наказу від 02.07.2019 р. № 23про надання матеріальної допомоги, копією наказу № 11/О від 04.07.2019 р. про заходи щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів у відділі культури, національно-патріотичного виховання, молоді та спорту Ружинської РДА Житомирської області та структурних підрозділів відділів, копією наказу №3/О від 02.01.2020 р.
Суддя, при розгляді справи, не бере до уваги позицію ОСОБА_4 щодо закриття провадження у справі за відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, та її твердження, що вона не знала, що підпадає під дію Закону України «Про запобігання корупції», та не була попереджена про це, а також її дії не були спрямовані на одержання будь-якої неправомірної вигоди, так як кожен службовець при виконанні своїх повноважень повинен брати до уваги увесь спектр своїх не лише правових (юридичних), а й соціальних (приватних) відносин, які зумовлюють виникнення майнового чи немайнового інтересу.
Із досліджених матеріалів судом встановлено, що ОСОБА_1 обіймаючи посаду директора Ружинського районного будинку, являючись згідно підпункту «а» п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», суб`єктом відповідальності за правопорушення, пов`язане з корупцією, в порушення вимог ст. 28 Закону України «Про запобігання корупції» не повідомила у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів та приймала рішення в умовах реального конфлікту, то вона повинна нести адміністративну відповідальність по ч. 1 ст. 172-7, ч. 2 ст. 172-7 КУпАП.
Відповідно до ч. 2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, по справам, які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.
Враховуючи характер скоєного правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь її вини, майновий стан, відсутність обтяжуючих обставин, вважаю за необхідне накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в межах санкції ст. 172-7 ч. 1, ч.2 з врахуванням вимог ч. 2 ст. 36 КУпАП.
Керуючись, ст.ст. 36, ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7, ст.ст. 251, 256, 283, 278 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя, -
П О С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 визнати винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.172-7, ч.2 ст.172-7 КупАП та з врахуванням положень ч.2 ст.36 КУпАП, накласти на неї адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 3400 грн. (Три тисячі чотириста гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму, що становить 420 гривні 40 копійок (Чотириста двадцять гривень 40 копійок)
Апеляційна скарга на постанову про притягнення до адміністративної відповідальності подається до Житомирського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову, протягом 10 днів з дня винесення постанови.
Повний текст постанови виготовлено до 22.06.2020 року.
Суддя О. В. Митюк.