Справа 366/958/20
Номер провадження 3/366/679/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року смт. Іванків

Суддя Іванківського районного суду Київської області Ткаченко Ю.В., розглянувши матеріали, які надійшли із Іванківського ВП Вишгородського ВП ГУНП в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця та жителя АДРЕСА_1 , не працюючого, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

14 травня 2020 року до Іванківського районного суду Київської області надійшов протокол серії ДПР 18 № 511660 від 10 травня 2020 року про адміністративне правопорушення, складений відносно ОСОБА_1 за вчинення останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Зі змісту протоколу вбачається, що 10 травня 2020 року о 10 год. 10 хвилин в с. Обуховичі по вул. Шляховій, ОСОБА_1 керував мотоблоком марки «Forte» в стані алкогольного спяніння. Огляд на стан спяніння за згодою водія у встановленому законом порядку проводився із застосуванням приладу «Драгер», яке проводилось на місці зупинки у присутності двох свідків, результат продуття 2,15 проміле, чим порушив п. 2.9 а ПДР України

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, тобто за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився. Про час та місце був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, однак його неявка не перешкоджає розгляду справи, а тому розгляд справи проводився у його відсутності.

Так, суд, повно, всебічно і обєктивно дослідив всі матеріали адміністративної справи та оцінивши їх у сукупності, прийшов до наступних висновків.

В силу ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Згідно статті 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні будь-якого правопорушення. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Частиною 2 статті 7 КУпАП встановлено, що провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, основним завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із Законом.

На підставі положень ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення необхідно належно з`ясовувати питання: чи було вчинене таке правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При складанні протоколу про адміністративне правопорушення, саме на посадову особу, яка його складає, покладається обов`язок надання суду доказів на підтвердження того правопорушення, яке зазначається у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ст. ст. 251, 252 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідальність за ч. 1 ст.130 КУпАП передбачена за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого спяніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 1.10 Правил дорожньогоруху України, механічним транспортним засобом є транспортний засіб, що приводиться в рух за допомогою двигуна. Цей термін поширюється на трактори, самохідні машини і механізми (крім транспортних засобів, робочий обєм двигуна яких не перевищує 50 куб. см.). Межа між механічними й немеханічними транспортними засобами проходить у класі двоколісних транспортних засобів обємом двигуна до 50 куб. см., що не стосується двоколісного самохідного мотоблоку. Крім того, водії як механічних так і немеханічних транспортних засобів зобов`язані знати і виконувати Правила дорожньогоруху України.

Так, Інструкцією з експлуатації та паспорту виробу мотоблок FORTE являє собою вдосконалну модель на базі моделі МД для кращого задоволення потреб покупців. Даний виріб підходить для виконання всіх типів польових робіт на рівній, горбистій і гористій місцевості, а також для використання в ціляхтранспортування і в якості стаціонарного блоку. При спільній роботі з відповідними сільськогосподарськими машинами за допомогою даного блока можна виконувати операції оранки, боронування, валкування, а також посів, добриво, збір врожаю та інші сільськогосподарські роботи.

Крім того, відповідно до п. 17 правил техніки безпеки при експлуатації, водій повинен пройти спеціальну підготовку перед початком експлуатації мотоблока і його використання для транспортування та польових робіт

Жодних даних про те, що цей виріб призначений для перевезення людей і вантажу, а також встановленого на ньому спеціального обладнання чи механізмів, в інструкції не міститься. Також не передбачена і державна реєстрація та облік культиватора (мотоблока), а особа, яка його використовує не зобов`язана мати посвідчення водія.

Викладене вище свідчить про те, що силовий агрегат, який використовував ОСОБА_1 , коли його зупинили працівники поліції, не є транспортним засобом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП, так як вчинення правопорушення передбачає керування транспортним засобом.

У даному випадку протокол про адміністративне правопорушення (ДПР 18 № 511660) не може слугувати належним та допустимим доказом вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22.10.2010 року № 23-рп/2010 зазначив (п. 4), що Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: юридична відповідальність особи має індивідуальний характер; обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

З урахуванням цього, при вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Держава має організувати свою правову систему таким чином, щоб їх правоохоронні органи могли дотримуватись зобов`язань щодо уникнення порушень прав і свобод людини, принципу верховенства права, ураховуючи практику Європейського суду з прав людини.

Враховуючи зазначені обставини, суддя вважає вину особи, що притягається до адміністративної відповідальності, в спосіб, що визначений законодавством, не доведеною.

ОСОБА_1 , як особа, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення у даній справі, по суті порушення керував силовим агрегатом, а не транспортним засобом, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення та надані в судовому засіданні докази в їх сукупності, з урахуванням того, що всі виявлені під час складання протоколу про адміністративне правопорушення недоліки та сумніви мають застосовуватись на користь особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого частино першою статті 130 КУпАП України, у зв`язку з чим вважаю за можливе до цих правовідносин застосувати статтю 247 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Напідставі викладеного та керуючись ст. ст. 245, 247, 252, 268, 269,272, 280, 283 - 285, 287 - 289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Київського Апеляційного суду через Іванківський районний суд Київської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів.

Суддя Ю.В. Ткаченко