Справа № 482/816/20
Номер провадження 3/482/468/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

25 травня 2020 року м. Нова Одеса

Суддя Новоодеського районного суду Миколаївської області Демінська О.І., розглянувши матеріали, які надійшли з Новоодеського ВП ГУ НП в Миколаївській області, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Миколаєва, громадянки України, не працюючої, місце реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , місце фактичного проживання: АДРЕСА_2 ,

за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

До Новоодеського районного суду Миколаївської області надійшли матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

Як викладено в протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №325169 від 01.05.2020 року, близько 20:00 год. неповнолітня ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , самовільно залишила місце проживання: АДРЕСА_2 , чим було поставлено під загрозу життя та здоров`я вказаної неповнолітньої дитини, таким чином опікун неповнолітньої ОСОБА_1 ухилилась від виконання батьківських обов`язків, передбачених ч. 2 ст. 150 щодо належного виховання підопічної ОСОБА_2 , за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 184 КУпАП України.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані працівниками поліції за ч.1 ст. 184 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явилася, надала заяву, в якій просила розглянути справу у її відсутність.

Відповідно до ст. 268 КУпАП справа розглядалася у відсутність ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступного.

Як видно із письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до матеріалів справи, 01.05.2020 року близько 19:00 год., її неповнолітня підопічна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після конфлікту самовільно залишила місце проживання та самостійно з`ясувати її місце знаходження не вдалося, після чого ОСОБА_1 звернулась до працівників поліції.

За змістом ч.1 ст.184 КУпАП ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей тягне за собою попередження або накладення штрафу від одного до трьох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Таке ухилення може полягати у різних формах бездіяльності, пов`язаної з незабезпеченням їхнього належного виховання та навчання.

Згідно ч.2 ст. 150 СК України батьки, або особи, які їх замінюють зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, саме невиконання цих обов`язків інкримінується ОСОБА_1 .

Згідно ч.3 ст. 151 СК України батьки мають право обирати форми та методи виховання, крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення жодних обставин, які б свідчили про неналежне виконання ОСОБА_1 батьківських обов`язків не наведено.

Неповнолітня особа у 16 років хоча і не має повної дієздатності, але має значний об`єм дієздатності (ст.31, 32 ЦК України) .

Окрім прав передбачених Конституцією України та вищезгаданих положень Цивільного кодексу України, дитина має й інші, передбачені Сімейним кодексом України, Законом України Про молодіжні та дитячі громадські організації, Законом України Про державну допомогу сім`ям з дітьми, Законом України Про освіту, Законом України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні , права, а саме:

- бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також з питань сім`ї;

- власності на майно, придбане батьками або одним з них для забезпечення розвитку, навчання та виховання (одяг, іграшки, книги, музичні інструменти, спортивне обладнання);

- висловити свою думку щодо способу управління її майном та на відшкодування матеріальних збитків за шкоду, завдану її майну;

- з 14 років брати участь у розпорядженні аліментами, які одержані для її утримання, а також і на самостійне одержання аліментів та розпорядження ними;

- з 16 років змінити своє прізвище та ім`я у порядку, встановленому законом;

- з 14 років вільно самостійно пересуватися по території України і вибирати місце перебування;

- з 16 років вільно самостійно виїжджати за межі України;

- з 6 до 18 років об`єднуватись у дитячі громадські організації;

- з 14 до 35 років об`єднуватись у молодіжні організації;

- противитися неналежному виконанню батьками своїх обов`язків щодо неї;

- звернутися за захистом своїх прав та інтересів до органу опіки та піклування, інших органів державної влади, органів місцевого самоврядування та громадських організацій, а з 14 років безпосередньо до суду.

Із досліджених судом доказів видно, що неповнолітній ОСОБА_2 на час події виповнилося 16 років, фізична особа у такому віці наділена достатньо широким об`ємом прав, щодо свободи пересування і вибору місця перебування, а батьки, як вже вказано вище, мають право обирати форми та методи виховання крім тих, які суперечать закону, моральним засадам суспільства.

Неповнолітня ОСОБА_2 на власний розсуд порушила встановлені опікуном обмеження. Після того як ОСОБА_1 дізналася, що її підопічна самовільно покинула місце проживання, вона вжила заходи щодо її розшуку, а після того як її спроби виявилися не вдалими повідомила поліцію про зникнення дитини.

Вищевказане на думку суду свідчить на користь належного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків.

Разом з тим жодних підтверджень неналежного виконання ОСОБА_1 своїх батьківських обов`язків, виникнення загрози життю та здоров`ю неповнолітньої ОСОБА_2 особою, яка складала протокол про адміністративне правопорушення не наведено.

Конвенція про захист прав і основоположних свобод людини (ст. 6) передбачає право на справедливий судовий розгляд. Загальні вимоги справедливості, що містяться у ст. 6 застосовуються у провадженнях щодо всіх справ.

Згідно ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності законом.

Відповідно до ст. 247 КУпАП передбачено, що провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Проаналізувавши зібрані по справі докази, беручи до уваги той факт, що ОСОБА_1 порушень щодо невиконання батьківських обов`язків не допустила, а відтак в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст.184 КУпАП, тому провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ч.1 ст. 184, ст. 283, ст. 284 КУпАП України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , уродженки м. Миколаєва, за ознаками адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 184 КУпАП, за обставин, викладених в протоколі про адміністративне серії ВАБ №325169 від 01.05.2020 року, закрити, на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, його захисником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.І. Демінська