Справа № 219/3247/20
Провадження № 3/219/1345/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Фролова Н.М., за участю секретаря судового засідання Дубаніної О.В., захисника Плахтій О.В., розглянувши матеріал, який надійшов з Бахмутського ВП ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И Л А :

01.04.2020 року о 10-20 годині в м. Бахмут по вул. Соборна,28, водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2108 державний номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, координації рухів). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків, чим порушив порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху.

У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав суду клопотання про закриття провадження по справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення. В своєму клопотанні зазначив, що вину не визнає повністю, оскільки це правопорушення він не вчиняв. Він не вживав наркотичних засобів і не був у наркотичному сп`янінні, але поліцейські зупинили автомобіль, хоча він не вчинив жодних порушень і почали йому казати, що він нібито у стані наркотичного сп`яніння і погрожувати, що заберуть автомобіль на штраф майданчик і він буде платити за зберігання. Він просив надати йому безоплатного адвоката, оскільки не працює, але поліцейський йому відмовив. Тоді він зателефонував знайомому адвокату і попросив приїхати, той погодився, але поліцейські сказали, що вони не будуть чекати, а протокол складуть із свідками, які його підпишуть. Поліцейські почали тиснути на нього та розповідати, що навіть якщо він три роки або три місяці тому вживав наркотичні речовини, то аналізи це підтвердять, почали запевняти, що йому за це нічого не буде. Один з них почав писати протокол, а інший шукав свідків. Вони навіть не перевіряли, чи маю він посвідчення водія і чи належить йому автомобіль, все вирішували за нього самі. Він боявся, що заберуть автомобіль, просив дати йому направлення, щоб обстежитись за участі адвоката, але йому направлення не виписали і не дали. Що події розвивались саме так підтверджує протокол і відеозапис. Так у протоколі вказано, що автомобіль, яким він керував ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_2 належність ОСОБА_2 , однак з відео вбачається, що поліцейський за нього стверджує, що автомобіль його, бажаючи, щоб він це підтвердив. В протоколі також відсутні відомості щодо посвідчення водія. Запис у протоколі відносно наявних доказів засвідчує, що йому не було видане направлення на обстеження як це передбачено ст.266 КУпАП. Він не був у стані наркотичного сп`яніння і не відмовлявся від обстеження, просив дати направлення, як йому порадив по телефону адвокат, але йому його не дали, воно взагалі відсутнє в матеріалах справи і не згадується в протоколі серед доказів, ні на відеозаписі. Вважає, що враховуючи диспозицію ч.1 ст.130 КУпАП і як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, його обвинувачують у скоєнні відразу двох адміністративних правопорушень передбачених цією статтею: а саме 1) за керування транспортними засобами в стані наркотичного сп`яніння та 2) за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння. Якщо виходити з наявних у справі матеріалів: показань вказаних у протоколі свідків, які на відео з`явились лише о 10.48 (керування о 10.20) і стверджували у поясненнях, що вони поняті та з відео запису, то факту його керування автомобілем у стані наркотичного сп`яніння саме 01.04.2020 року о 10.20. не встановлено і не доведено. Щодо відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння зазначає, що відповідно до положень п.2.5 ПДР, ч.1,ч.3 ст.266 КУпАП, Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 із змінами, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. З чого слідує, що інспектор поліції повинен був запропонувати водієві пройти огляд на стан сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу за місцем зупинки транспортного засобу в разі наявності у нього ознак такого сп`яніння, і лише в разі відмови від такого огляду або незгоди з його результатами повинен запропонувати пройти такий огляд в медичній установі. Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Як вказано у п. 12 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року. У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу 1 цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я. Згідно до п. 8 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачених Наказами Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України №1452/735 від 09.11.2015 року Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. Аналіз вищевказаних нормативних актів свідчить про те, що оформлення працівниками поліції направлення на медичний огляд до відповідного закладу охорони здоров`я у випадку відмови водія від проведення огляду з метою виявлення стану сп`яніння на місці зупинення транспортного засобу або незгоди з його результатами відповідно до встановленого порядку є обов`язковим. Якщо після оформлення направлення, водій транспортного засобу відмовляється від проведення медичного огляду і в закладі охорони здоров`я, поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду (пункт 8 Порядку №1103, пункт 6 розділу IX Інструкції з оформлення матеріалів №1395). Однак, у матеріалах справи відсутнє направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння, воно дійсно не було складене і на його вимогу йому не видане, що свідчить про те, що поліцейський у встановленому законом порядку не направляв водія у заклад охорони здоров`я для проходження огляду на стан сп`яніння, що є визначальною підставою для прийняття рішення про відсутність у діях водія складу адміністративного правопорушення та закриття справи. Він наполягає, що не відмовлявся пройти медичне обстеження, оскільки наркотичні речовини не вживав і не був у стані наркотичного сп`яніння. Навпаки, він просив дати йому направлення, щоб обстежитись, але на його прохання поліцейські не реагували, знаючи, що він телефонував адвокату, поспішали як скоріше оформити папери щоб притягнути його до відповідальності. Із відеозапису видно цю поспішність. Доказом вчинення ним адміністративного правопорушення зазначено наявний в матеріалах адміністративної справи відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського. Разом з тим, цей відеозапис підтверджує, що особам, які приймали участь у відео зйомці не була роз`яснена причина зупинки автомобіля, їх процесуальні права, не було роз`яснено у зв`язку із чим йому слід обстежитись, які ознаки свідчать про наркотичне сп`яніння, якщо поліцейські так вважали. Поліцейський на відео відповідає за нього і за свідків, бажаючи швидше отримати необхідний йому результат. Той факт, що свідки не зрозуміли що відбувається підтверджується написаними від їхнього імені поясненнями, у яких кожен із них називає себе понятим ( однак такого учасника, серед вказаних у чинному КУпАП осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення у главі 21 ст.ст.268-274 КУпАП не вказано), а не свідком, що свідчить про те, що їм не роз`яснювались їхні права як свідків, при цьому жодна із цих осіб не вказує на жодну з ознак того, що він нібито був у стані наркотичного сп`яніння, бо цього не було. Поліцейські, складаючи відносно нього протокол вказали в ньому такі ознаки: порушення мови, координація рухів, тобто фактично не виконали вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських засобів, не зазначивши конкретні порушення згідно переліку в Інструкції, бо їх не було, а вочевидь, залишили на розсуд суду вирішувати які саме порушення мови чи рухів - сповільнені чи з підвищеною жвавістю (а в Інструкції- ходи) були нібито ними виявлені, бо таких не було, що підтверджує відеозапис. Також у протоколі не вказано, коли саме він нібито відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в присутні (мабуть присутності) свідків, тобто не вказаний час скоєння адміністративного правопорушення. Якщо навіть припустити, що це було о 10.20. як вказано у протоколі, то така обставина нічим не підтверджена, бо відео зроблене о 10.48 і не містить доказів щодо 10.20. Також він не відмовлявся від обстеження, а в поясненнях записані слова поліцейського, які він бажав почути від нього, але на відео чітко видно що саме свідки ствердно захитали головою, що вони відмовляються від обстеження, а він це не підтвердив, бо мав іншу позицію. До того ж свідки не були попередженні про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих показань, як це встановлено законом. Що стосується його пояснення на відеозапису, що він нібито три місяці тому вживав наркотичні засоби, то цей факт записаний зі слів поліцейського під тиском і не має доказового значення. Більше того, поліцейський почав писати від його імені пояснення. Коли він розписався у верхній частині пояснення, поліцейський сказав, що все інше запише сам. Тож пояснення, що нібито він відмовляється від обстеження він не давав ні на відео, ні письмово, письмове пояснення складене без нього і ним не підписане, було виготовлене пізніше, про що свідчить дописка у протоколі серед доказів, хоча робити такі дописки заборонено інструкцією. Отже відеозапис жодним чином не містить відомостей про нібито вчинене правопорушення, він лише містить процесуальну послідовність фіксування бажаного для поліцейського результату, про який він сам і розповідає, але який свідчить про порушення його права на захист. Доказом порушення ПДР не може бути відеозапис з нагрудної камери поліцейського, якщо він не відображає відомостей про вчинення правопорушення, а лише містить процесуальну послідовність винесення постанови (ВС/КАС №216/5226/16-а від 18.07.19). Із відеозапису видно, що свідки з`явилися на місці події о 10.48, а підписали протокол у якому вказано, що о 10.20 він нібито відмовився від медичного огляду, тобто засвідчили подію, свідками якої не були. Враховуючи викладене, посилаючись на практику ЄСПЛ просить закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

У судовому засіданні захисник просила закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення з вищевикладених підстав, крім того зазначила, що з письмових пояснень ОСОБА_1 щодо суті поставлених питань ОСОБА_1 вбачається, що він їх не підписував, а також зауважила на тому, що в порушення Інструкції поліцейським відеозапис вівся не з моменту зупинки транспортного засобу.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні надав показання про те, що біля місяця назад, більш точну дату та час не пам`ятає, його зупинили працівники поліції, згадав, що подія відбувалася по вул. Соборній, в його присутності водієві пропонували проїхати до лікарні для огляду на стан сп`яніння алкогольного чи наркотичного, точно він не пам`ятає, але водій відмовився. Вказує, що не чув від водія запаху алкоголю, щодо ознак наркотичного сп`яніння він в цього не розуміється, водій стояв та відповідав нормально.

Ч.1 ст.130 КУпАП України передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2.5. Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджену Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці (п.3); ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість (п.4); у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п.12).

Тобто ознакою наркотичного сп`яніння є дві ознаки алкогольного сп`яніння: порушення координації рухів, порушення мови. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводиться у закладі охорони здоров`я, а не за допомогою спеціальних засобів.

Заслухавши захисника, дослідивши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбачений ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за наведених у постанові судді обставинах, підтверджується, зокрема:

даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 096341 від 01.04.2020 року, яким зафіксовано факт вчинення адміністративного правопорушення і в якому зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, ОСОБА_1 роз`яснені права та обов`язки передбачені ст. 63 Конституції України, ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, протокол підписаний особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, будь-яких зауважень у нього не зазначено;

відеозаписом до зазначеного протоколу з якого вбачається, що ОСОБА_1 підтвердив, що керував автомобілем ВАЗ 2108 номерний знак НОМЕР_3 і він належить йому, що він три місці назад останній раз вживав наркотичні засоби та на якому зафіксовано факт відмови від проходження медичного огляду в присутності двох свідків.

показаннями свідка ОСОБА_3 , який в судовому засіданні підтвердив факт відмови ОСОБА_1 від проходження медичного огляду.

Судом вживалися заходи для забезпечення явки свідка ОСОБА_4 в судове засідання, однак він будучи повідомленим про час та місце розгляду справи до суду жодного разу не з`явився.

Одночасно суд не приймає до уваги письмові пояснення ОСОБА_1 відібрані 01.04.2020 року, оскільки після слів з моїх слів записано вірно і мною прочитане не міститься його підпису.

Щодо часу, про який зазначає ОСОБА_1 та його захисник, а саме те, що в протоколі зазначено 10-20 година, а відеозапис починається з 10-48, суддя вважає, що час 10-20 це керування транспортним засобом, а о 10-48 фіксування відмови від проходження огляду, тобто з моменту зупинки транспортного засобу та знаходження свідків пройшов певний час.

Щодо зазначених у клопотанні порушень працівника поліції при складанні матеріалів, в тому числі права на захист, то будь-яких доказів цьому не надано, в тому числі і доказів щодо звернення до правоохоронних органів з приводу порушень з боку працівників поліції.

Щодо відсутності направлення та порушень ч.1,3 ст.266 КУпАП, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103 із змінами, суддя зазначає, що направленню підлягає лише той водій, який відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або не згоден з його результатом, а в даному випадку враховуючи те, що у ОСОБА_1 були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, то огляд повинен був проходити у медичному закладі, а ОСОБА_1 відмовився від його проходження.

Суддя не приймає до уваги доводи ОСОБА_1 та його захисника, оскільки вони спростовуються вищевикладеним та дослідженими в судовому засіданні доказами, і розцінює їх як бажання уникнути ОСОБА_1 адміністративної відповідальності.

Суддя звертає увагу на те, що пункт 1 статті 6 Конвенції не гарантує встановлення обставин, на існуванні яких наполягає одна зі сторін. Крім того, хоча вказаний пункт зобов`язує суди обґрунтовувати їхні рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може різнитися залежно від характеру рішення (див. mutatis mutandis § 58 рішення Європейського суду з прав людини від 10 лютого 2010 року у справі «Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine, заява № 4909/04), § 54 рішення цього ж суду від 28 жовтня 2010 року у справі «Трофимчук проти України» (Trofimchuk v. Ukraine, заява № 4241/03)).

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника вважаю, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Керуючись ст.ст. 130, 248, 249, 251, 283-285 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнати винним у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір на користь держави у розмірі 420 /чотириста двадцять/ грн. 40 коп.

На постанову до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області може бути подано апеляцію протягом 10 днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Строк пред`явлення постанови судді до виконання три місяці, який обчислюється з наступного дня після набрання постановою законної сили.

Суддя Н. М.Фролова