Справа 350/428/20
Номер провадження 3/350/197/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року селище Рожнятів

Суддя Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області Пулик М.В., розглянувши матеріали у справі про адміністративне правопорушення, які надійшли від Рожнятівського відділення поліції ГУНПУ в Івано-Франківській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , громадянина України, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №234732, 07 березня 2020 року, о 22 годині 15 хвилин, у с.Сваричів, по вул. Довга, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився в присутності двох свідків на газоаналізаторі «Драгер 6810» ARBL0699, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 свою вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнав, стверджує, що зміст протоколу про порушення ним п.2.9 ПДР не відповідає дійсності. 07 березня 2020 року він автомобілем в нетверезому стані не керував. Свідків, які зазначені в матеріалах про адміністративні правопорушення, на місці зупинки транспортного засобу не було, а протокол про адміністративне правопорушення в його присутності не складався. Підписи у відповідних графах протоколу дійсно належать йому, однак ці підписи, а також пояснення" вину визнаю частково", він написав уже наступного дня. Просить не притягувати його до відповідальності, бо він не керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Свідок ОСОБА_2 в судовому засіданні дав показання про те, що його було запрошено свідком проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння. ОСОБА_1 пройшов огляд за допомогою технічного приладу і в нього було виявлене алкогольне сп`яніння. Під час огляду він був єдиним свідком, однак протокол в його присутності не складався і, щоб складався протокол в присутності ОСОБА_1 , також не пригадує. Осіб, які зазначені в протоколі як свідки, під час огляду ОСОБА_1 точно не було, тому він не може пояснити чому не він, а ці свідки вказані в протоколі як такі. Також, він не бачив чи керував ОСОБА_1 автомобілем та, чи зупиняли дану особу працівники поліції. Коли він приїхав, то працівники поліції уже вели розмову з ОСОБА_1 .

Вислухавши особу стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення, свідка, вивчивши матеріали адміністративної справи, приходжу до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП виходячи з наступного.

Відповідно до ч.ч. 2, 3 ст. 62 Конституції України, ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому, ЄСПЛ у справі «Аллене де Рібермон проти Франції» вказав, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших органів держави.

Згідно до ч.1 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобовязаний зясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом"якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також зясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність, серед іншого, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Відповідно до вимог п. 2.9 Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння визначений ст.266 КУпАП, положеннями Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 №1452/735, а також відповідно до Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103.

Відповідно до ч.2 ст.266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівників поліції у присутності двох свідків. Така ж вимога передбачена п. 4 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, а також пунктом 6 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Пунктом 10 Інструкції визначено, що результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.

Відповідно до ст. ст.245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти законне та вмотивоване рішення.

Як вбачається із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 234732, 07 березня 2020 року, о 22 годині 15 хвилин, у с.Сваричів, по вул. Довга, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «Volkswagen Transporter» д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, свідками правопорушення вказано ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Із акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, під час проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, у ОСОБА_1 виявлено алкоголь, свідками чого були ОСОБА_2 та ОСОБА_4 .

Як стверджує ОСОБА_1 , свідків, які зазначені в матеріалах про адміністративне правопорушення, на місці зупинки транспортного засобу не було, тому поліцейський не мав права вносити їх в протокол.

Проаналізувавши пояснення ОСОБА_1 , а також переглянувши відеофайли, які містяться на цифровому відеодиску, судом встановлено відсутність свідків, які вказані в протоколі, під час огляду ОСОБА_1 .

Відсутність свідків підтвердив і свідок ОСОБА_2 , які дав показання, які наведені судом вище.

Відсутність двох свідків під час огляду є істотним порушенням ст.266 КУпАП та вимог спеціальної Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху від 10.11.2015 року.

З огляду на вимогу закону про безпосередність допиту свідків в суді, суд вживав заходів для допиту осіб, які зазначені в протоколі як свідки, які в судове засідання не прибули, а постанови суду про їх примусовий привід не виконані, тому є підстави стверджувати, що працівниками патрульної поліції не було дотримано вимог законодавства, стосовно залучення двох свідків до процедури проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Порушення процедури огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки працівником поліції, як того вимагає закон є прямим порушенням норм складання протоколу, тому в силу ст.266 ч.5 КУпАП такий протокол є недійсним.

Отже, судом достовірно встановлено, що при проведенні огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння вимоги вище зазначених норм законодавства дотримані не були.

У суду викликає сумнів достовірність даних розруківки з технічного приладу, оскільки текст цієї роздруківки не є читабельним внаслідок його не чіткості, розмитості, а долучена до справи копія свідоцтва про повірку Драгера належно не завірена, тому ці документи не мають юридичної сили.

За змістом ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

В силу вимог ч. 4 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Ухвалючи рішення суд приймає до уваги, що Європейський суд з прав людини неодноразово вказував на те, що адміністративне правопорушення, санкція за вчинення якого у КУпАП передбачає адміністративний арешт, визнається кримінальним правопорушенням у розумінні Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод ( справа "Гурепка проти України").

Позбавлення прав на управління транспортним засобом також розглядається Європейським Судом як кримінально-правова санкція, оскільки «право керувати автомобілем є дуже корисним в щоденному житті і для здійснення діяльності.»

Визнання кримінально-правового змісту справи свідчить про те, що особа, яка притягається до відповідальності за вчинення такого правопорушення повинна користуватися основними гарантіями, які забезпечуються при обвинуваченні у вчиненні кримінального правопорушення.

Суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може грунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Враховуючи наведене, керуючись законом, оцінюючи кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, а сукупність зібраних доказів - з точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття відповідного процесуального рішення, суд, поза розумним сумнівом приходить до переконання у недоведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого адміністративного правопорушення.

Відповідно до п.1 ст. 247 КпАП України обставиною, що виключає провадження в справі про адміністративне правопорушення є відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

За наведених вище обставин вважаю, що провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Керуючись п. 1 ст. 247 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Івано-Франківського апеляційного суду протягом десяти днів з дня винесення постанови через Рожнятівський районний суд.

Суддя: