Справа № 357/4104/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2020 cуддя Білоцерківського міськрайонного суду Київської області Шовкопляс О. П. розглянувши матеріали, які надійшли від Білоцерківського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, Білоцерківський мех.завод, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП: дані відсутні.

В С Т А Н О В И В :

25.04.2020 р. о 02год.20хв. ОСОБА_1 в с.Озерна, Білоцерківського району, Київської області по вул.Богдана Хмельницького 34, керував автомобілем ВАЗ21063 державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю із ротової порожнини, порушення координації рухів, порушення мови, почервоніння обличчя). Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, та проведення такого огляду у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ч.1ст.130 КУпАП..

В судове засідання ОСОБА_1 з`явився. ОСОБА_1 свою провину не визнав, пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення працівники поліції склали з порушенням законодавства. Під час зупинки автомобіля він перебував на пасажирському сидінні автомобіля, а керувала інша особа. Після зупинки він з товаришем вийшли з автомобіля, до них підійшли працівники патрульної поліції і навіть не вияснювали хто керував транспортним засобом, не пояснивши своїх дій, йому було запропоновано пройти тест на стан сп`яніння , після чого було вилучено його посвідчення водія. Свідків при цьому не було. Просив закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

З метою перевірки вини ОСОБА_1 суд неодноразово відкладав розгляд справи та викликав в судове засідання свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та працівника поліції Шевченка В.О.. Проте на виклики до суду вказані свідки не з`явилися у зв`язку з чим у суду є сумніви щодо достовірності їх письмових показів.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 дослідивши адміністративний матеріал, вважаю, що винуватість останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення не доведена, виходячи з наступного.

Згідно положень статті 283 КУпАП, суд при винесенні постанови про адміністративне правопорушення перевіряє чи є в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ознаки проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Частиною 1 ст.130КУпАП передбачена відповідальність особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції а також за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За змістом ст.251КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за порушення п.2.5ПДР України, оскільки повинен був на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проте цього не зробив.

Порядок проходження огляду на стан спяніння встановлений ст. 266 КУпАП, а також затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого cпяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» та «Інструкцією про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затверджену спільним Наказом МВС та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Зокрема, пунктами 2, 6 Розділу І «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та п.п. 1-6 «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до пунктів 3,4,5 Розділу І вищевказаної Інструкції поліцейськими при огляді на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до положень пункту 7 Розділу І Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоровя, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 КУпАП.

Пунктами 8, 9 даної Інструкції та пунктами 7, 8 Порядку регламентовано, що з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

У матеріалах справи відсутній акт про відмову від проходження на стан алкогольного сп`яніння на місці події, що і створює в даному випадку об`єктивну сторону правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130КУпАП у вчиненні якого звинувачується ОСОБА_1 та не підтверджено належним чином.

За змістом завдань Кодексу України про адміністративні правопорушення та загальних норм Конституції України та Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, вина особи у вчиненні адміністративного правопорушення має бути доведена належними доказами, а будь-які сумніви і протиріччя повинні трактуватися на користь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, суд не приймає до уваги протокол серії ОБ №082599 від 25.04.2020року, оскільки огляд на визначення стану сп`яніння не було проведено, в порушення вимог ст.266КУпАП, «Інструкції про виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого спяніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» затверджену наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015року, п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння , або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008року №1103, так як підстав для проведення огляду не було, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом та відмовився від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, та проведення такого огляду у медичному закладі.

Певні сумніви викликають письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 які були відібрані на попередньо підготовленому бланку, який містить вже заповнені графи щодо суті правопорушення, передбаченого ст.130КУпАП, зокрема відносно способу вчинення протиправного діяння особою та порядку проведеного огляду на місці. Натомість цього, свідок повинен добровільно та самостійно пояснити те, що відомо йому з приводу вчиненого правопорушення ,тільки в такому разі пояснення можуть мати об`єктивний характер та використовуватися як достовірний доказ вчинення правопорушником протиправного діяння, що ставиться йому у провину, отже надання свідкові для заповнення пояснень в яких вже наведено зміст пояснень, становить для нього наперед встановлене значення, а також визначає хід повідомлених ним обставин, що не відповідає критерію добровільності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку про недоведеність матеріалами справи об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а відтак і відсутність в його діянні складу даного адміністративного правопорушення, оскільки у відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Виходячи з викладеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 252, 283-285 КУпАП та відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити справу відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Строк предявлення постанови до виконання-три місяці.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого ст.32КУпАП, а також постанов прийнятих за результатами розгляду справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.185-3 КУпАП

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності,її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Білоцерківський міськрайонний суд Київської області.

СуддяО. П. Шовкопляс