Справа №761/3739/20 Головуючий в суді І інстанції - Бугіль В.В.
Провадження № 33/824/1792 /2020 Доповідач в суді II інстанції - Свінціцька О.П.
КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд

у складі: судді судової палати з розгляду кримінальних справ Свінціцької О.П., в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Постановою судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на неї адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона, 24 січня 2020 року о 22 годині 10 хвилин, в м. Києві по вул. Ю. Іллєнка, 48, керувала транспортним засобом «Ніссан», номерний знак НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовилася в присутності двох свідків., чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

У апеляційній скарзі ОСОБА_1 указано на незаконність постанови судді та необхідність її скасування. В обґрунтування доводів апеляційної скарги послалася на те, що постанова винесена із порушенням норм чинного законодавства, обставини справи з`ясовані неповно, висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Зазначила, що суддею місцевого суду при ухваленні оскаржуваної постанови не було досліджено докази наявні в матеріалах справи, а також не обґрунтовано належним чином своїх висновків щодо необхідності притягнення її до адміністративної відповідальності. Так, апелянт указала, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджували факт керування нею транспортним засобом, а також її не було відсторонено від керування транспортним засобом. Вважала, що суддею першої інстанції безпідставно не було надано оцінки її клопотанню наданому у судовому засіданні щодо спростування наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Просила оскаржувану постанову скасувати та закрити провадження на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Вислухавши пояснення:

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яка подану апеляційну скаргу підтримала, підтвердила її доводи та просила апеляційну скаргу задовольнити;

вивчивши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга до задоволення не підлягає з огляду на таке.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні нею вимог п.2.5 ПДР України, тобто у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами і є обґрунтованим.

Такий висновок підтверджується: протоколом про адміністративне правопорушення від 24.01.2020 року, в якому викладені обставини вчинення правопорушення, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вказували, що вони були запрошені співробітниками поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , та в їх присутності вказаний водій відмовилась пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в закладі охорони здоров`я, про що вони і посвідчили своїм підписом в протоколі, відеозаписом з боді -камери працівника поліції, з якого вбачається, що водій ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовилась пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер» та в закладі охорони здоров`я.

Дослідивши вказані докази суддя місцевого суду дійшов до обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, правильності кваліфікації її дій за ч.1 ст. 130 КУпАП, необхідності накладення на неї стягнення та на законних підставах, із дотриманням вимог ст. 23 і 33 КУпАП наклав на неї стягнення у межах санкції, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про відсутність доказів того, що вона керувала транспортним засобом спростовуються поясненнями ОСОБА_1 , які вона надала в суді апеляційної інстанції, відповідно до яких нею не заперечувався факт того, що саме вона була за кермом транспортного засобу та під час руху перетнула подвійну лінію суцільної розмітки та проїхала на червоний сигнал світлофора, у зв`язку з чим і була зупинена працівниками поліції. Вказані обставини також підтверджуються відеозаписом із нагрудної камери поліцейського, з якого вбачається, що транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у зв`язку з порушенням нею вимог Правил дорожнього руху та з приводу вказаних обставин у ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу будь - яких заперечень не було.

Доводи апеляційної скарги в частині не дослідження судом пояснень свідків не ґрунтуються на матеріалах справи. Дійсно матеріали справи не містять даних про допит цих свідків у суді першої інстанції. Проте, нормами КУпАП не передбаченого необхідності безпосереднього допиту свідків у судовому засіданні. У даному випадку, із урахуванням наявного у матеріалах справи відеозапису, на якому чітко зафіксована відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою приладу Драгер на місці зупинки транспортного засобу так і в закладі охорони здоров`я, суддя місцевого суду обґрунтовано прийшов до висновку про дослідження письмових пояснень цих свідків, сутність яких повністю узгоджується із даними, встановленими за допомогою відеозапису із нагрудної камери поліцейського. Будь яких суперечностей між фактичними даними, встановленими із пояснень свідків та фактичними даними, встановленими із інших доказів, в тому числі і із зазначеного відеозапису, у ході розгляду справи не встановлено.

Доводи ОСОБА_1 про те, що інспектором патрульної поліції її не було відсторонено від керування транспортним засобом, що свідчить про те, що інспектор поліції був впевнений в можливості керувати транспортним засобом, спростовуються відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції, з якого вбачається, що працівниками поліції було повідомлено ОСОБА_1 про те, що їй заборонено керувати транспортним засобом та щоб вона викликала іншого водія з метою доставки її транспортного засобу до місця її проживання.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що розгляд цієї справи суддею місцевого суду проведений відповідно до вимог закону, при її розгляді та ухваленні рішення суддею дотримані вимоги ст. 23, 245, 280 КУпАП, рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності із накладенням стягнення є обґрунтованим і належним чином мотивоване. Підстав для скасування чи зміни постанови судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року щодоОСОБА_1 суд не вбачає, у зв`язку із чим залишає цю постанову без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Києва від 08 квітня 2020 року щодоОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя О.П. Свінціцька