Справа № 206/2204/20
Провадження № 3/206/1067/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, не працюючої, зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 184 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

09.05.2020 о 20 год. 00 хв., гр. ОСОБА_1 , знаходилась в сильному алкогольному сп`янінні на вулиці зі своїм чоловіком, вчинила з останнім бійку, внаслідок чого отримала тілесні ушкодження, в цей час її неповнолітній син ОСОБА_2 віком 5 років знаходився вдома один, своїми діями остання не виконала свої батьківські обов`язки відносно своєї дитини. Своїми діями ОСОБА_1 , вчинила правопорушення, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.184 КУпАП.

ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що міститься підпис останньої у протоколі про адміністративне правопорушення.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з правлюдини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

В цьому ж рішенні Європейський суд з прав людини зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Разом з тим, ч. 2 ст. 268 КУпАП визначено, що участь особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 184 КУпАП, не є обов`язковою. Із врахуванням вищевикладеного, суд вважає за необхідне провести розгляд справи на підставі наявних доказів.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Згідно ч.1 ст.184 КУпАП передбачена відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про охорону дитинства» (далі Закон) дитиною вважається особа віком до 18 років (повноліття), якщо згідно з законом, застосовуваним до неї, вона не набуває прав повнолітньої раніше.

Відповідно до ст. 12 Закону, на кожного з батьків покладено однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має бути спрямоване на формування її особистості, розвиток поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві на засадах взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними і релігійними групами.

Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав й обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, а також за невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ГП№304401 від 09.05.2020, та іншими матеріалами справи в їх сукупності.

За вказаних обставин, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 184 КУпАП.

При визначенні виду стягнення, суд враховує обставини та характер вчиненого правопорушення, його наслідки, особу правопорушника, і вважає за можливе застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення, в межах санкції ч.1 ст.184 КУпАП, у виді штрафу на користь держави.

Відповідно до положень ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України Про судовий збір із ОСОБА_1 підлягає стягненню в дохід держави судовий збір у розмірі 420 грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 1, 9, 23, 33, ч.1 ст. 184, 245, 283, 284 п. 1, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винною ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, та накласти на неї адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі п`ятдесяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом 10-ти днів з дня винесення постанови.

Суддя: О.В. Поштаренко