Справа № 204/1927/20
Провадження № 3/204/2185/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 червня 2020 року суддя Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська Черкез Д.Л., розглянувши адміністративний матеріал у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

У червні 2020 року до суду повторно після дооформлення надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 435618 від 14 березня 2020 року, в якому зазначено, що 14 березня 2020 року, о 09.15 год., ОСОБА_2 за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно своєї дружини ОСОБА_3 , свідком якого була його малолітня дитина ОСОБА_4 , 2017 року народження, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю дитини ОСОБА_4 , яка налякана, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Крім того, у червні 2020 року до суду повторно після дооформлення надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 435617 від 14 березня 2020 року, в якому зазначено, що 14 березня 2020 року, о 09.15 год., ОСОБА_2 за місцем свого проживання, а саме за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, штовхав, хапав за руки та висловлювався нецензурною лайкою в її бік, внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю ОСОБА_3 , яка налякана та не впевнена в своїй безпеці, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Постановою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 10 червня 2020 року вищевказані адміністративні матеріали про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП були об`єднані в одне провадження.

ОСОБА_2 в судовому засіданні провину не визнав. Суду пояснив, що ОСОБА_3 є його дружиною, в ОСОБА_4 є його дочкою. Він попросив ОСОБА_3 звільнити приміщення у домоволодінні від її речей, оскільки це приміщення було йому потрібне для особистих цілей. Однак, ОСОБА_3 приміщення від речей не звільнила, у зв`язку з чим зранку 14 березня 2020 року він сам почав виносити речі ОСОБА_3 з того приміщення на вулицю, що і стало причиною конфлікту. Дружину він не бив та не застосовував насильства фізичного характеру.

ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 є її чоловіком та на теперішній час вони перебувають в процесі розірвання шлюбу. Зранку 14 березня 2020 року її чоловік ОСОБА_2 почав виносити її речі з приміщення у домоволодінні АДРЕСА_1 та викидати за територію домоволодіння, у зв`язку з чим між ними стався конфлікт, в ході якого ОСОБА_2 висловлювався в її стотону нецензурною лайкою та викидав її майно.

Вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та потерпілу, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, приходжу до наступних висновків.

Частина 1 статті 173-2 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання термінового заборонного припису особою, стосовно якої він винесений, або неповідомлення уповноваженим підрозділам органів Національної поліції України про місце свого тимчасового перебування в разі його винесення.

Тобто, об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, також серед іншого, може полягати в умисному позбавленні особи майна, на яке вона має передбачене законом право.

З наявних у справі матеріалів та пояснень ОСОБА_2 і ОСОБА_3 встановлено, що 14 березня 2020 року, о 09.15 год., за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 дійсно вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_3 домашнє насильство, яке виразилось у вчиненні дій психологічного характеру щодо позбавленні останньої майна, на яке вона має передбачене законом право.

При цьому, винність ОСОБА_2 у вчиненні 14 березня 2020 року домашнього насильства відносно ОСОБА_3 підтверджується зібраними матеріалами: відомостями з протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 435617 від 14 березня 2020 року; заявою ОСОБА_3 від 14 березня 2020 року до Чечелівського ВП ДВП ГУНП в Дніпропетровській області про вчинення ОСОБА_2 відносно неї домашнього насильства; письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 14 березня 2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_5 від 14 березня 2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_6 від 14 березня 2020 року; письмовими поясненнями ОСОБА_7 від 14 березня 2020 року; рапортом ДОП СП старшого лейтенанта поліції Гаркавенко П.В. від 14 березня 2020 року; поясненнями ОСОБА_3 наданими в судовому засіданні; поясненнями ОСОБА_2 наданими в судовому засіданні, в яких він визнав, що дійсно в ході конфлікту виносив речі дружини ОСОБА_3 з приміщення на вулицю.

Приймаючи до уваги викладене, приходжу до висновку про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, а саме у вчиненні домашнього насильства відносно дружини ОСОБА_3 .

Разом з цим, з протоколів серії АПР18 № 435618 від 14 березня 2020 року та серії АПР18 № 435617 від 14 березня 2020 року, складених відносно ОСОБА_2 , вбачається, що обидва протоколи стосуються однієї і тієї ж події, яка сталась 14 березня 2020 року, о 09.15 год. за адресою: м. Дніпро, вул. Павелецька, буд. 99. При цьому, дії ОСОБА_2 , описані у вищезазначених протоколах, були охоплені єдиним умислом, та були направлені відносно ОСОБА_3 , а дитина ОСОБА_4 лише була присутньою при цих подіях. Дії ОСОБА_2 не були направлені на вчинення домашнього насильства відносно дитини ОСОБА_4 .

У статті 61 Конституції України закріплено, що ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Оскільки вищезазначені протоколи стосуються однієї події, враховуючи, що дії ОСОБА_2 були охоплені єдиним умислом, були направлені лише відносно ОСОБА_3 , а дитина ОСОБА_4 лише була присутньою при цих подіях, з урахуванням того, що ніхто не може бути двічі притягнений до відповідальності за одне й те саме правопорушення, приходжу до висновку, що передбачені законом підстави притягувати ОСОБА_4 до адміністративної відповідальності за вчинення домашнього насильства відносно дитини ОСОБА_4 відсутні, а отже вважаю, що в діях ОСОБА_2 щодо дитини - ОСОБА_4 відсутня подія і склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та в цій частині провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Враховуючи характер вчиненого відносно ОСОБА_3 правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, суспільну небезпеку вчиненого правопорушення, а також з урахуванням інших обставин справи, вважаю за потрібне накласти на ОСОБА_2 адміністративне стягнення у вигляді штрафу в межах санкції, передбаченої ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Крім того, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника на користь держави, відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» необхідно стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 401, 173-2, 247, 251, 280, 283, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 340,00 грн. (триста сорок гривень, 00 копійок) на користь держави.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір на користь держави у розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень, 40 копійок).

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська.

Строк пред`явлення постанови до виконання: протягом трьох місяців з дня її винесення.

Суддя Д.Л. Черкез