МИКОЛАЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №487/922/20 Головуючий у районному суді:Щербина С.В.
Провадження № 33/812/165/20 Головуючий у апеляційному суді: Лисенко П.П.
Категорія: ст.124 КУпАП
П О С Т А Н О В А

іменем України

28 травня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Лисенка П.П.,

з секретарем судового засідання - Богуславською О.М.,

за участі :

особи, притягнутої до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 ,

учасника дорожньої події - ПісноїВ.В.,

свідка ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2020 року, ухвалену в адміністративній справі про адміністративне правопорушення, за якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого по АДРЕСА_1 , не працюючого, визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців,

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення БД №297929 від 27 січня 2020 року о 15 годині 50 хвилин ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Nissan Maxima» д/н НОМЕР_1 по вул. Корабелів (навпроти буд.9) , рухаючись заднім ходом не впевнився в безпеці руху та скоїв наїзд на автомобіль «Nissan Micra» д/н НОМЕР_2 , який знаходився позаду та належить ОСОБА_3 . В наслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців.

Вирішено питання про судовий збір.

Не погоджуючись з названою постановою районного суду, ОСОБА_1 подав на неї апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та закрити провадження у справі.

ОСОБА_1 вважає, що постанова є необґрунтованою, винесена з порушенням норм матеріального права та без з`ясування у повній мірі обставин, які мають значення для справи.

На його думку суд не врахував той факт, що характер руху автомобіля під його керуванням не є причиною ДТП, так як ОСОБА_3 рухаючись на своєму автомобілі допустила зіткнення в задню частину його автомобіля.

Перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку доводів апеляційної скарги, пояснення ОСОБА_3 та свідчення ОСОБА_2 , вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Відповідно до Закону України «Про дорожній рух» та п. 1.1 Правил дорожнього руху (далі - Правила) єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюється названими Правилами.

За п. 10.9 Правил, під час руху транспортного засобу заднім ходом водій не повинен створювати небезпеки чи перешкод іншим учасникам руху. Для забезпечення безпеки руху він у разі потреби повинен звернутися за допомогою до інших осіб.

Відповідно до вимог статті 251 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення є доказом в справі про адміністративне правопорушення.

Тому суддя в обґрунтування своїх висновків, як на доказ вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, вірно послався на дані протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №297929 від 27 січня 2020 року, письмові пояснення учасників ДТП та їх усні пояснення у судовому засіданні, які досліджені належним чином, та перевірені судом апеляційної інстанції.

Встановлення цих обставин відповідає також даним, що містяться у схемі ДТП, що надана як додаток до протоколу, а відсутність дослідження копії іншого протоколу, що складений відносно потерпілого, не вплинуло на правильність судового рішення.

Заперечень стосовно зазначення даних про місце зіткнення транспортних засобів від водіїв, які є учасниками пригоди, не зафіксовано ні у самій схемі, ні у письмових поясненнях, ні у протоколі про адміністративне правопорушення (а.с.1-6).

Відтак, з огляду на відмітку такого місця зіткнення за узгодженням з усіма учасниками пригоди, та з урахуванням перелічених у додатку до схеми ДТП пошкоджень обох транспортних засобів, можливо зробити висновок, що зіткнення відбулося коли ОСОБА_1 , намагаючись здати назад і заїхати у відведений для стоянки «карман», допустив зіткнення з автомобілем ОСОБА_3 . Остання не мала можливості уникнути дорожньо-транспортної пригоди, оскільки позаду її автомобіля, стояли інші автомобілі.

Таким чином, у справі достатньо доказів тому, що ОСОБА_1 порушив пункт 10.9 ПДР під час руху транспортного засобу заднім ходом, допустивши зіткнення належного йому транспортного засобу з транспортним засобом ОСОБА_3 , спричинивши його пошкодження.

З огляду на наведене, при апеляційному перегляді даної справи не встановлено іншого та відсутність порушень Правил дорожнього руху з боку ОСОБА_1 .

Що ж до твердження ОСОБА_1 , щодо наявності в діях іншого водія складу правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, то воно спростовується доказами в даній справі та постановою Заводського районного суду м. Миколаєва від 23.04.2020 року у адміністративній справі відносно ОСОБА_3 , а тому воно не має правового значення.

Щодо іншого переліку посилань апеляційної скарги ОСОБА_1 , то вони не містять обставин, які не були б з`ясовані судом та могли б потягнути зв собою невірне вирішення справи, та не впливають на обґрунтовані висновки суду, щодо наявності підстав для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності, так як є фактичною, по іншому, переоцінкою доказів, які вже були досліджені та оцінені судом.

За такого, прийняте суддею рішення є законним та не підлягає скасуванню.

Керуючись статтею 294 КУпАП, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову суддіЗаводського районного суду м. Миколаєва від 23 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її проголошення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду П.П. Лисенко