Справа № 214/4198/20
3/214/2108/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

18 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Хомініч С.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов від Саксаганського ВП КВП ГУ НП в Дніпропетровській області про притягнення:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, уродженця м. Кривого Рогу, Дніпропетровської області, не працюючого, який зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1

до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.187 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

18.06.2020 в провадження судді надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №668013 від 15.06.2020, громадянин ОСОБА_1 14.06.2020 о 01 год. 01 хв., перебуваючи під адміністративним наглядом, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 187 КУпАП, був відсутній за адресою мешкання у АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду, зазначеного в ухвалі Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Такі дії ОСОБА_1 за висновком поліцейського утворюють диспозицію частини 2 ст. 187 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення не визнав, вказав, що відносно нього дійсно встановлений адміністративний нагляд Бердянським міськрайонним судом Запорізької області від 06.02.2020, проте 14.06.2020 о 01-00 год. він перебував вдома, спав. Оскільки в квартирі у нього немає дверного дзвінка, міг не чути, як дільничний офіцер поліції стукав в його двері.

Суд, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст. 280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Як слідує зпротоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №668013 від 15.06.2020,. ОСОБА_1 14.06.2020 о 01 год. 01 хв., перебуваючи під адміністративним наглядом, повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 187 КУпАП, був відсутній за адресою мешкання у АДРЕСА_1 , чим порушив правила адміністративного нагляду, зазначеного в ухвалі Бердянського міськрайонного суду Запорізької області.

Відповідно до ч. 2 ст. 187 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил адміністративного нагляду особами, щодо яких встановлено такий нагляд, а саме порушення заборони виходу з будинку (квартири) у визначений час, який не може перевищувати восьми годин на добу, якщо вони вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, оскільки відсутні конкретні допустимі докази, які б свідчили про вчинення останнім вказаного правопорушення.

Так, ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.02.2020 щодо ОСОБА_1 встановлено адміністративний нагляд строком на 1 рік з обмеженнями, зокрема, заборонено виходити з будинку (квартири) з 23-00 до 06-00 годин наступного дня.

В матеріалах справи на підтвердження факту порушення ОСОБА_1 правил адміністративного нагляду наявні тільки рапорт дільничного офіцера поліції Нечепуренка А., копія ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 06.02.2020 та копія постанови Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 28.05.2020. Будь-яких інших доказів, які б з достовірністю підтверджували вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суду не надані.

На думку суду, застосування адміністративного стягнення до особи за відсутності будь-яких доказів її протиправної дії чи бездіяльності не відповідатиме принципу верховенства права і міститиме ознаки свавільного застосування адміністративних повноважень.

Також, суд приймає до уваги те, що ч. 2 ст. 251 КУпАП передбачає, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП, але працівники поліції, всупереч цих вимог, не забезпечили відповідного доказового матеріалу у справі на обґрунтування складеного протоколу про адміністративне правопорушення.

У вказаних протиріччях при складанні протоколу щодо ОСОБА_1 , суддя вбачає порушення працівниками поліції вимог ст.256 КУпАП, що, в свою чергу, унеможливлює притягнення його до адміністративної відповідальності.

Враховуючи вищевикладене слід зазначити, зважаючи на практику ЄСПЛ у справах «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013, заява № 36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016, заява №926/08), що суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки, таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з положеннями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і відкритий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Відповідно до ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, обсяг наданих суду доказів в своїй сукупності не доводить винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП, та дійсність самого факту вчинення ним такого правопорушення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу правопорушення.

Відповідно до ст.284 КУпАП, по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

З огляду на закриття провадження у справі без накладення на особу, яка притягується до адміністративної відповідальності, адміністративного стягнення, судовий збір в порядку ст.40-1 КУпАП стягненню не підлягає.

Керуючись ч. 2 ст. 187, ст. 245, п. 1 ч. 1 ст. 247, ст. ст. 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ч. 2 ст. 187 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в її діях події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 187 КУпАП.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, щодо якої її винесено, захисником протягом 10 днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.