ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 607/6809/20Головуючий у 1-й інстанції Дзюбановський Ю.І.
Провадження № 33/817/215/20 Доповідач - Тиха І.М.
Категорія - ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Тиха І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в місті Тернополі матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП за поданою ним апеляційною скаргою на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.05.2020 року , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП України з накладенням стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 384,20 грн. судового збору.

Згідно з постановою місцевого суду, водій ОСОБА_1 20 квітня 2020 року о 22 год. 33 хв. керував транспортним засобом марки «Volkswagen Touran» реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 в м.Тернополі по вул.Злуки, з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, почервоніння обличчя. На вимогу працівника поліції від проходження огляду на стан сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу газоаналізатора «Dragar Alcotest 6820» №ARHJ-0251 (повірка дійсна до 30.10.2020р.) та огляду в медичному закладі водій ОСОБА_1 категорично відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати постанову та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. Крім того, клопоче про поновлення строку на апеляційне оскарження рішення з огляду на карантинні обмеження, запроваджені в Україні, які перешкодили йому зявитись до суду.

Мотивує свої доводи тим, що працівники поліції без повідомлення причини зупинили автомобіль в якому він перебував, про що свідчить також відсутність в матеріалах справи постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення правил ПДР України.

Також зазначає що формулювання фабули правопорушення є незрозумілим, оскільки вона складається із двох частин, зокрема, керування ним автомобілем з ознаками алкогольного сп`яніння та відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, які суперечать одна одній.

Посилається на неознайомлення його зі змістом протоколу про адміністративне правопорушення .

Також вважає неналежними доказами письмові пояснення покази свідків, які написані працівниками поліції та не допитані у судовому засіданні.

Відсутність в матеріалах справи доказів відсторонення його від керування автомобілем та передачі керування іншій особі вважає таким що викликає сумнів у законності дій поліцейських.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення захисника апелянта, який підтримав подану скаргу з викладених у ній мотивів, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Строк на апеляційне оскарження рішення суду слід поновити з доводів викладених у скарзі.

Згідно ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має з`ясувати, чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, незважаючи на доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 містять достатньо фактичних даних, які свідчать про обґрунтованість висновків суду щодо доведеності вини останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, зокрема це:

- протокол про адміністративне правопорушення від 20.04.2020р. серії ДПР18 №268318;

- пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які були присутні при відмові ОСОБА_1 проходити огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку;

-свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки №12-01/6377 від 30.10.2019 року, на прилад газоаналізатор «Dragar Alcotest 6820» №ARHJ-0251, повірка дійсна до 30.10.2020р.;

-рапорт т.в.о. заступника командира роти №2 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП Гладчука Ю. від 20.04.2020р.

-відеозаписи із реєстратора патрульного автомобіля № НОМЕР_2 та нагрудних камер відеореєстратора №DSJX300017_000017, № НОМЕР_3 , № НОМЕР_4 .

Доводи апелянта щодо двозначності формулювання суті правопорушення є непереконливими, оскільки ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за відмову від проходження огляду на стан алкогольного спяніння у встановленому законом порядку, а тому перебування його з ознаками алкогольного спяніння не суперечить змісту суті вчиненого ним правопорушення.

Твердження апелянта щодо безпідставної зупинки автомобіля не відповідають дійсності, оскільки з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що поліцейський повідомив водієві причину зупинки - не ввімкнення світлового покажчика повороту при зміні напрямку руху, проте, обмежився усним зауваженням.

Також, з відеозапису з нагрудної камери поліцейського убачається, що поліцейський, виявивши у водія ознаки алкогольного сп`яніння, запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння , роз`яснив наслідки відмови від проведення такого огляду та наслідки складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП, а також права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, проте ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Клопотань про допит свідків, які були присутні під час огляду водія на стан алкогольного сп"яніння ОСОБА_1 суду не заявляв, а їх письмові пояснення жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Твердження апелянта про невідсторонення його від керування транспортним засобом також спростовуються розпискою ОСОБА_4 від 20.04.2020 року (а.с.6) про те, що він зобов`язується доставити автомобіль марки «VW TOVRAN», державний номерний знак НОМЕР_5 до місця постійної та не допустити водія ОСОБА_1 до керування.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 05.05.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя