ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/817/200/20 Доповідач - Сарновський В.Я.
Категорія - ст. 173 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 червня 2020 р. Суддя Тернопільського апеляційного суду Сарновський В.Я. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою потерпілої, - ОСОБА_1 на постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2020 року,-

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП та закрито провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_2 за ст. 173 КУпАП у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1716 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Згідно постанови 25 листопада 2019 року о 11 год. в м. Тернополі по вул. Лозовецькій,17, на території ПП «Агроторг» ОСОБА_2 нецензурно виражався в бік гр. ОСОБА_3 , шарпаючи його за одяг, розбив шляхом пошкодження від удару рукою скло дзеркала заднього виду біля дверки водія на транспортному засобу марки «Nissan Vanett» номерний знак НОМЕР_1 , чим завдав майнової шкоди гр. ОСОБА_4 та порушив громадський порядок та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 173 КУпАП. Після дооформлення матеріалів адміністративної справи УПП в Тернопільській області згідно протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2019р. №135883 ще одним потерпілим внаслідок правопорушення зазначена ОСОБА_1 та вказаний розмір заподіяної матеріальної шкоди в сумі 3432 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк для подання апеляційної скарги та змінити постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27.02.2020 року в частині розміру стягнення заподіяної матеріальної шкоди, а саме стягнути з ОСОБА_2 на її користь 3432 грн. заподіяної матеріальної шкоди та 2000 грн. витрат на правову допомогу. Свої вимоги мотивує тим, що суд першої інстанції не врахував те, що придбати лише одне дзеркало було неможливим, так як даний товар продавався лише в парі. ОСОБА_1 вказує на те, що після отримання оскаржуваної постанови уклала договір про надання правової допомоги, внаслідок чого понесла ще додаткові витрати.

Заслухавши доводи ОСОБА_1 , яка просила задовольнити апеляційну скаргу з підстав викладених у ній, проаналізувавши наведені в апеляційній скарзі доводи та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до наступних висновків.

Що стосується клопотання апелянта щодо поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження постанови Тернопільського міськрайонного суду від 27.02.2020 року, то вони є обґрунтованими, а тому цей строк слід поновити, як пропущений з поважних причин.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті справи в ході апеляційного розгляду встановлено наступне.

Висновок судді про доведеність винуватості ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КУпАП, та закриття провадження в цій справі відносно цього у зв`язку із закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП в апеляційній скарзі не оспорюється, а тому не підлягає перевірці під час апеляційного розгляду.

Доводи апеляційної скарги про наявність підстав для зміни оскарженої постанови в частині розміру заподіяної матеріальної шкоди, яку було завдано протиправними діями ОСОБА_2 є безпідставними у зв`язку з наступним.

Згідно вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Перевіркою матеріалів справи встановлено, що суд першої інстанції дотримався вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.

Як вбачається зі змісту оскарженої постанови, судом першої інстанції належним чином перевірені всі обставини справи, які досліджені всебічно, повно та об`єктивно, висновки суду про винуватість ОСОБА_2 у вчинені правопорушення та розмір завданої ним матеріальної шкоди ґрунтуються на матеріалах справи.

Так, судом першої інстанції, при вирішенні питання про відшкодування винним майнової шкоди вірно враховані дані: протоколу про адміністративне правопорушення від 25.11.2019р. №135883 із викладеними в ньому обставинами події; заяви ОСОБА_4 від 25.11.2019р. про притягнення до відповідальності ОСОБА_2 , який пошкодив дзеркало в транспортному засобі, а також шарпав та вчиняв хуліганські дії; пояснення ОСОБА_4 від 25.11.2019р. з приводу обставин події, зокрема по факту пошкодження одного дзеркала; пояснення ОСОБА_2 від 25.11.2019р. по обставинах конфлікту та факту пошкодження одного дзеркала., копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 24.09.2014 року серії СХХ НОМЕР_2 357589, рахунок на оплату №26 від 10.12.2019 року двох дзеркал та їх заміну на загальну суму 3432 грн., акт надання послуг №177 від 10.10.2019 року на заміну дзеркал, видаткову накладну №176 від 10.12.2019 року на купівлю двох дзеркал заднього виду.

Таким чином, суд першої інстанції вірно дійшов висновку щодо стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1716 грн. заподіяної матеріальної шкоди.

Доводи апеляційної скарги про те, що після отримання оскаржуваної постанови ОСОБА_1 уклала договір про надання правової допомоги, внаслідок чого понесла ще додаткові витрати, не підтверджені належним чином, оскільки ні до апеляційної скарги, ні в ході апеляційного розгляду не було надано відповідного договору з розрахунком витрат на правову допомогу та відомостей про здійснення її оплати потерпілою.

Також необґрунтованими і непідтвердженими жодними об`єктивними даними є доводи апеляційної скарги про те, що потерпіла не могла відновити попередній стан автомобіля придбавши лише одне дзеркало, так як даний товар продавався лише в парі з іншим дзеркалом для автомобіля.

Крім того, відповідно до ст.1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З обставин, які визнані судом доведеними вбачається, що протиправними діями ОСОБА_2 було пошкоджено одне дзеркало заднього виду біля дверки водія, а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про стягнення відшкодування в сумі 1716 грн., що відповідає вартості пошкодженого майна та робіт по його монтажу.

Таким чином, в ході апеляційного розгляду не встановлено обставин, які би ставили під сумнів правильність висновків суду щодо вирішення питання про відшкодування ОСОБА_2 майнової шкоди завданої ОСОБА_1 .

За наведених обставин, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст.294 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 27 лютого 2020 року без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя