Провадження № 33/4820/262/20
Справа № 686/2476/20 Головуючий в 1-й інстанції Данькова С. О.
Категорія: ч.2 ст. 130 КУпАП Доповідач Матущак М.С.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 квітня 2020 року м.Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Матущак М.С., за участю секретаря судового засідання Кашевської-Колос Т.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 13 березня 2020 року,

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , ФОП,

визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 10 200 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Стягнуто з нього на користь держави 420 грн 40 коп судового збору.

За постановою судді, ОСОБА_1 15 січня 2020 року о 03 год 45 хв у місті Хмельницькому по вулиці Інститутській 11/1 керував транспортним засобом марки «Opel Combo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода та нечітка мова) та в порушення п.2.5 Правил дорожнього руху України (далі - ПДР) від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки і в медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

Указаними діями ОСОБА_1 вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив постанову Хмельницького міськрайонного суду від 13 березня 2020 року скасувати як незаконну, необґрунтовану та невмотивовану, бо під час її винесення допущено неповноту судового розгляду, а провадження у справі закрити.

Викладені у судовому рішенні висновки не відповідають фактичним обставинам справи про адміністративне правопорушення, бо вони ґрунтуються на неналежних, недопустимих та недостовірних доказах.

Зауважував, що протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №309352 від 15 січня 2020 року є недопустимим доказом, на який місцевий суд не був вправі посилатися як на доказ його вини.

Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу, а також унесення додаткових записів після того як протокол підписано особою, стосовно якої його складено. Однак, у зазначеному протоколі працівником поліції, після того як вказаний протокол ним був підписаний, було внесено додаткові записи.

Крім цього, на його думку, працівником поліції було проігноровано вимоги закону та два свідки під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, які б засвідчили, що він відмовився від огляду, залучено не було.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши ОСОБА_1 на підтримання апеляційної скарги з викладених у ній мотивів, приходжу до висновку про таке.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Згідно п.2.5. ПДР водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вважаю, що висновок суду першої інстанції про винність ОСОБА_1 у порушенні п.2.5 ПДР та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є обґрунтованим.

Як випливає з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №309352 від 15 січня 2020 року, ОСОБА_1 о 03 годині 45 хвилин 15 січня 2020 року по вулиці Інститутській 11/1у м. Хмельницькому керував транспортним засобом марки «Opel Combo», номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, нестійка хода та нечітка мова). Від огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в медичному закладі, порушення вчинено повторно протягом року.

У судове засідання суду першої інстанції ОСОБА_1 не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, заяв про відкладення розгляду справи від нього не надходило, у зв`язку з чим місцевий суд правомірно розглянув справу в його відсутності на підставі наявних у справі про адміністративне правопорушення доказів.

Так, допитаний в судовому засіданні у суді першої інстанції працівник поліції ОСОБА_2 показав, що після зупинки транспортного засобу у водія ОСОБА_1 були ознаки алкогольного сп`яніння. На місці зупинки йому було запропоновано пройти тест на алкогольне сп`яніння за допомогою приладу «ДРАГЕР», на що водій ОСОБА_1 відмовився. Після цього йому запропонували проїхати до медичного закладу, де водій ОСОБА_1 також відмовився проходити тест на алкогольне сп`яніння.

Твердження апелянта ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження медичного огляду на стан сп`яніння, не відповідає дійсності та спростовується цими показаннями.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно вимог ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

З наявних відеозаписів, долучених до протоколу про адміністративне правопорушення, вбачається, що ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «Opel Combo» номерний знак НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, в нього були наявні ознаки алкогольного сп`яніння та він безпричинно в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу (не здійснив усі передбачені дії для проходження відповідного огляду та отримання результатів), а в подальшому і в медичному закладі.

Доводи апелянта про недопустимість доказу - протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №309352 від 15 січня 2020 року, перевірені судом апеляційної інстанції та відповідно до ст.251 КУпАП визнані безпідставними та надуманими.

Так, належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не надано, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду справи.

Уважаю, що суд першої інстанції дав належну оцінку зібраним доказам та дійшов обґрунтованого висновку, що своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмовився від проходження відповідно до встановленого законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Згідно з ч.ч.2, 3 ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується відомостями із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №309352 від 15 січня 2020 року; висновком КНП «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» від 15 січня 2020 року, згідно якого ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння; наявними в матеріалах справи відеозаписом з місця подій.

З огляду на викладене, проаналізувавши вказані докази в їх сукупності, приходжу до висновку про обґрунтованість притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Адміністративне стягнення на ОСОБА_1 накладено відповідно до вимог ст.33 КУпАП.

Водночас відсутні підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття провадження, про що ставиться питання в апеляційній скарзі.

Керуючись ст.294 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Постанову судді Хмельницького міськрайонного суду від 13 березня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького

апеляційного суду Матущак М.С.