КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/824/2136/2020 Суддя 1 інстанції - Бондаренко І.А.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП Суддя суду апел. інст.- Кепкал Л.І.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Київського апеляційного суду Кепкал Л.І., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності -

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи в матеріалах справи відсутній,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2020 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, поряд з цим стягнуто судовий збір в розмірі 420,40 грн.

Постановою суду встановлено, що 15.01.2020 о 02 год. 54 хв. в м. Бориспіль Київської області по вул. Короленка 5, водій ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ» д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, хитка хода, нечітка мова. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, відповідальність за що передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2020 року та закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог апелянт зазначає, що 15 січня 2020 року він рухався за кермом автомобіля ВАЗ 2107 д.н.з НОМЕР_2 по вулиці Короленко м. Бориспіль Київської області та був зупинений працівниками патрульної поліції. Після зупинки автомобіля він вийшов з автомобіля з метою з`ясування причини зупинки, до нього підійшов працівник поліції не представляючись і не повідомивши причини зупинки запропонував надати йому документи на автомобіль і водійське посвідчення.

ОСОБА_1 зазначає, що він погодився надати документи, але виявилось, що при собі документів на транспортний засіб та водійського посвідчення він не знайшов. Разом з працівником поліції він проїхали на їх службовому автомобілі до мого місця роботи де він виявив зникнення в моїх речах документів на автомобіль та водійського посвідчення разом з іншими моїми документами. Про даний факт він повідом працівників поліції, однак з приводу відсутності документів на керування транспортним засобом працівниками поліції відносно нього було винесено постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Апелянт зазначає, що будь яких вимог працівників поліції про проходження огляду на стан сп`яніння, пропонування пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки або направлення для проходження медичного огляду в медичний заклад з боку працівників поліції не висувалось. Свідків, які були вписані в протокол на місці зупинки не було.

ОСОБА_1 вказує на те, що йому не пропонували для огляду протокол про адміністративне правопорушення та тим більше його підпису. Жодних документів з приводу відмови пройти огляд на стан сп`яніння в його присутності не було складено працівниками поліції. Автомобіль він в цей день нікому не передавав для доставлення його за адресою АДРЕСА_2 . Громадянина ОСОБА_2 1984 року народження, яким було написано розписку про переміщення його автомобіля він не знає та йому автомобіль в цей день він не передавав.

Апелянт стверджує, що працівники поліції не відстороняли його від керування транспортним засобом. Він самостійно після зупинки продовжив рух за кермом вказаного транспортного засобу.

ОСОБА_1 зазначає, що складений протокол взагалі було сфальсифіковано працівниками поліції після його від`їзду про що ним було подано заяву до прокуратури м. Бориспіль про вчинення злочину.

Апелянт вважає, що працівниками поліції навмисно в протоколі про адміністративне правопорушення було вказано невірно його адресу реєстрації місця проживання, а саме: щоб повістки про виклик про розгляд справи в суді на його дійсну домашню адресу не надходили та він не мав можливості бути присутнім під час судового розгляду, а саме в протоколі було вказано квартиру його реєстрації АДРЕСА_1 замість вірної адреси квартири АДРЕСА_4 і саме з цих причин він не був належним чином повідомлений про розгляд адміністративної справи.

Також ОСОБА_1 зазначає, що жодного відеозапису як доказу його відмови в проходженні огляду на стан сп`яніння до матеріалів справи не надано.

Окрім цього, апелянт зазначає, що під час судового розгляду не було викликано та допитано свідків вказаних в протоколі про адміністративне правопорушення які б безпосередньо суду надали свідчення про його відмову у проходженні огляду на стан сп`яніння, що, на думку апелянта, є порушенням порядку розгляду справи і винесення рішення суду на підставі сфальсифікованих доказів по справі.

ОСОБА_1 вказує на те, що свідком даних подій, який може підтвердити дані факти є його товариш ОСОБА_3 , що проживає за адресою АДРЕСА_3 , який в той день їхав з ним разом в автомобілі та бачив всі ці події зупинки автомобіля.

Апелянт зазначає, що в протоколі про адміністративне правопорушення не було вказано його дій щодо ухилення від проведення огляду на стан сп`яніння.

ОСОБА_1 зазначає, що враховуючи тяжкість можливого покарання, притягнення до відповідальності за статтею 130 КУпАП носить кримінально-правовий зміст в розумінні ЄСПЛ. Відповідно повинен автоматично «включатися» принцип презумпції невинуватості, однак всі обставини не були дослідженні та враховані під час розгляду адміністративної справи в суді, що призвело до винесення незаконного рішення про притягнення його до адміністративної відповідальності.

На думку апелянта, наявні у справі сфальсифіковані докази, які долучені до матеріалів справи, не підтверджують факт порушення ним вимог п. 2.5 ПДРУкраїни та відповідно наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. що є підставою для закриття провадження у справі згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

До початку розгляду справи в апеляційній інстанції ОСОБА_1 подав заяву про відкликання своєї апеляційної скарги на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2020 року.

Вислухавши думку ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Шевченка Р.В., які підтримали заяву про відмову від апеляційної скарги, перевівши матеріали справи, вважаю, що апеляційний розгляд справи підлягає закриттю з таких підстав.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, до початку розгляду справи в апеляційному суді має право відкликати апеляційну скаргу. В такому випадку при відмові апелянта від своїх апеляційних вимог і відсутності апеляційних скарг інших учасників процесу, апеляційним судом виноситься ухвала про закриття апеляційного розгляду справи.

Як убачається з матеріалів справи, апеляційні скарги від інших учасників судового процесу не надходили, а відклик апеляційної скарги ОСОБА_1 під час розгляду справи в апеляційному суді, є його правом. З огляду на наведене, апеляційний розгляд справи підлягає закриттю.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И Л А :

Прийняти відмову ОСОБА_1 від апеляційної скарги на постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2020 року.

Закрити апеляційний розгляд справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 у зв`язку з відкликом ОСОБА_1 апеляційної скарги на постанову судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07 лютого 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя

Київського апеляційного суду Л.І. Кепкал