Київський апеляційний суд
Провадження № 33/824/3879/2020 Головуючий в суді першої інстанції: Коренюк А.М.
Категорія: ст. 44-3 КУпАП
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2020 року м. Київ

Суддя Київського апеляційного суду Гладій С.В., за участі особи, стосовно якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні його апеляційну скаргу на постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, працюючого адміністратором магазину «Вором», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , -

В С Т А Н О В И В:

Постановою Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року ОСОБА_1 визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень.

Згідно з постановою суду, 28 липня 2020 року близько 12 годин 40 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 5, в магазині «Вором», ОСОБА_1 , який є адміністратором цього магазину, перебуваючи на робочому місці, здійснював продаж товарів без засобів індивідуального захисту, чим порушив вимоги ст. 20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», п.п. 6 п. 3 Постанови Кабінету Міністрів України № 392 від 20 травня 2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 та етапів послаблення протиепідемічних заходів», чим вчинив правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, ОСОБА_1 в апеляційній скарзі просить скасувати постанову місцевого суду від 17 серпня 2020 року та закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд неповно з`ясував всі обставини справи, надав неправильну оцінку наявним у матеріалах справи доказам, а висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи. Вказав, що 28 липня 2020 року, за відсутності відвідувачів магазину, проводив інструктаж стажера ОСОБА_2 з її посадовими обов`язками та особливостями роботи у магазині. О 12 годин 40 хвилин до магазину зайшли працівники поліції, які помітили його без захисної маски, разом з тим до початку розмови з ними, він одягнув захисну маску, як того вимагає діюче законодавство України, проте поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП. Посилаючись на положення п. 1 ст. 247 КУпАП, апелянт просить закрити провадження у справі за відсутності в його діях складу інкримінованого йому правопорушення.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційних вимог, працівника поліції Кудлай В.І., дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи про адміністративне правопорушення, слід прийти до наступних висновків.

Апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги, як указано в ст. 294 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суд (суддя), у відповідності з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Згідно положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Диспозицією ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Вказана норма є бланкетною, тобто відсилає до нормативно-правових актів, які регулюють правила карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм та є обов`язковими для виконання.

Відповідно до ст. 20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Рішення про встановлення карантину, а також про його відміну негайно доводиться до відома населення відповідної території через засоби масової інформації. У рішенні про встановлення карантину зазначаються обставини, що призвели до цього, визначаються межі території карантину, затверджуються необхідні профілактичні, протиепідемічні та інші заходи, їх виконавці та терміни проведення, встановлюються тимчасові обмеження прав фізичних і юридичних осіб та додаткові обов`язки, що покладаються на них. Карантин встановлюється на період, необхідний для ліквідації епідемії чи спалаху особливо небезпечної інфекційної хвороби.

У відповідності до ст. 41 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» особи, винні в порушенні законодавства про захист населення від інфекційних хвороб, несуть відповідальність згідно із законами України.

Згідно з постановою Кабінету Міністрі України від 20 травня 2020 року № 392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2 та етапів послаблення протиепідемічних заходів», в редакції чинній на момент складання протоколу про адміністративне правопорушення, на період дії карантину забороняється перебування в громадських будинках і спорудах, громадському транспорті без вдягнутих засобів індивідуального захисту, зокрема респіраторів або захисних масок, що закривають ніс та рот, у тому числі виготовлених самостійно.

Так, в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , підтримуючи свої первинні пояснення, не заперечував обставин того, що в означений в протоколі про адміністративне правопорушення час, день та місці - 28 липня 2020 року близько 12 годин 40 хвилин за адресою: м. Київ, вул. Декабристів, 5, в магазині «Вором», перебував на робочому місці без засобів індивідуального захисту, пояснюючи це тим, що була обідня перерва і в магазині були відсутні відвідувачі. В цей час він проводив інструктаж стажера та ознайомлював з посадовими обов`язками та особливостями роботи у магазині. Коли до магазину зайшли працівники поліції, він одразу одягнув захисну маску.

Дані пояснення знайшли своє підтвердження і в поясненнях дільничного інспектора Кудлая В.І., наданими суду апеляційної інстанції, який підтвердив фактичні обставини справи при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 щодо порушення ним постанови Кабінету Міністрів України № 395 від 20 травня 2020 року.

Вина ОСОБА_1 в порушенні ст. 20 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», окрім його визнавальних пояснень, підтверджена дослідженими судом доказами, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ГР № 181759 від 28 липня 2020 року (а.с. 1), рапортом старшого дільничного Кудлая В.І. (а.с. 2) тощо.

Також, факт перебування ОСОБА_1 28 липня 2020 року о 12 годині 40 хвилин в приміщенні магазину «Вором» без належним чином одягненої захисної маски зафіксовано на фотознімках, здійснених дільничним інспектором, які містяться в матеріалах справи (а.с. 6, 7).

Досліджені під час розгляду справи про адміністративне правопорушення докази узгоджуються між собою та є такими, що не викликають сумніву у їх достовірності та допустимості, а отже підтверджують винуватість ОСОБА_1 в порушенні правил щодо карантину людей.

Отже, суд першої інстанції проаналізувавши вищевказані докази у їх сукупності та взаємозв`язку, дійшов вірного висновку про те, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки останній перебував в приміщені магазину, без вдягнутих належним чином засобів індивідуального захисту, зокрема: захисної маски, що закриває ніс та рот.

Проте, вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд не в повній мірі дотримався вимог ст.ст.23, 33 КУпАП, в силу яких адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до вимог ст. 22 КУпАП при малозначності вчиненого правопорушення орган, посадова особа, уповноважені вирішувати справу, можуть звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи обставини та характер вчиненого правопорушення, а також те, що ОСОБА_1 має невеликий дохід, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, відсутність тяжких наслідків вчиненого, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 слід звільнити від адміністративної відповідальності на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Застосування такого заходу, як усне зауваження, буде необхідним та достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети - виховного впливу та запобіганню вчиненню нових правопорушень.

За наведеним, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а постанова судді першої інстанції підлягає скасуванню, із закриттям провадження у справі.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Дарницького районного суду м. Києва від 17 серпня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнан о винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2000 (двох) тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34000,00 (тридцять чотири тисячі) гривень - скасувати.

Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за ст. 44-3 КУпАП на підставі ст. 22 КУпАП у зв`язку із малозначністю вчиненого ним правопорушення, обмежившись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Київського апеляційного суду С.В. Гладій