Справа № 404/2143/20
Номер провадження 3/404/872/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2020 року суддя Кіровського районного суду м. Кіровограда Поступайло Володимир Васильович, за участю захисника Жабського Д.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи стосовно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає по АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 27.03.2020 року близько 17 год. 30 хв. ОСОБА_1 перебуваючи на робочому місці у кіоску «Молочна лавка» по вул.Бєляєва, 1 у м.Кропивницькому відпускала молочні товари клієнтам без засобів особистого захисту (маска, перчатки), чим порушила Постанову Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП не визнала та пояснила, що за обставин вказаних у протоколі вона працювала продавцем у кіоску «Молочна лавка» по АДРЕСА_2 . У кінці робочого дня о 17 год. 30 хв., коли вона зняла засоби захисту, щоб випити чаю та прибрати в магазині перед його закриттям, до кіоску підійшла покупець, яка повідомила, що поспішає та не буде чекати поки вона одягне засоби захисту. Під час здійснення нею продажу молочного товару, який відпускається не в приміщенні, а через вікно, до неї підійшли працівники поліції, які в подальшому склали протокол про адміністративне правопорушення. Проте, вказаного покупця вони не опитували, та іншим клієнтам вона товар без засобів захисту не продавала, вказаний випадок був одиничним, крім того на фото зображено лише одного покупця. Пояснила, що є продавцем у ФОП « ОСОБА_2 », проте сама фізичною особою-підприємцем не є. Крім того, вважає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам чинного законодавства та є недопустимим та неналежним доказом, оскільки в останньому відсутні посилання на нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, а вказана у протоколі постанова Кабінету Міністрів України вказує на дотримання встановлених правил суб`єктами господарювання, яким вона не є. Просить закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Дільничний офіцер поліції Кропивницького ВП ГУНП в Кіровоградській області Примак С.А. у судовому засіданні пояснив, що ним було встановлено факт порушення ОСОБА_1 правил щодо карантину людей, у зв`язку з чим складено протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст.44-3 КУпАП. Вказати конкретний пункт Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року, який було порушено ОСОБА_1 він може. Крім того, вказав, що особу ОСОБА_1 він встановлював на підставі паспорта громадянина України та медичної книжки, проте допустивши описку, не вірно вказав її по-батькові.

На обґрунтування вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення до протоколу про адміністративне правопорушення долучено рапорт поліцейського (а.с.2), письмові пояснення ОСОБА_1 (а.с.3), фотозображення (а.с.4), довідку по даним бази ІППС «АРМОР» (а.с.5).

Крім того, суд враховує дані про особу ОСОБА_1 , які зазначені у паспорті громадянина України (а.с.18).

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , дільничного офіцера поліції Примака С.А., дослідивши протокол у справі про адміністративне правопорушення та докази, надані до суду, суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, не доведена належними та достатніми доказами, зважаючи на таке.

Положеннями частини 1 статті 44-3 КУпАП визначено адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Така диспозиція є бланкетною, яка лише називає саме правопорушення, але для повного визначення ознак цього правопорушення відсилає до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів.

Зокрема, такі норми мають загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Проте в протоколі про адміністративне правопорушення вказано про порушення ОСОБА_1 . Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року без вказівки на конкретні пункти, тобто не зазначено будь-якої норми законодавства, які б вказували про покладення на продавців обов`язку відпускати товар у масці та перчатках.

Відповідно до підпункту 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року (в редакції станом на 27.03.2020 року) до 24 квітня 2020 р. заборонено роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: у тому числі, торгівлі продуктами харчування за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Тобто з вказаної постанови вбачається покладення на суб`єктів господарювання обов`язку забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством. Суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

При цьому судом встановлено, що ОСОБА_1 працює продавцем у кіоску «Молочна лавка» та суб`єктом господарювання не є. Також раніше наведена Постанова Кабінету Міністрів України на момент події не містила конкретного виду засобів індивідуального захисту, які мали використовуватися під час торгівлі продуктами харчування.

Водночас протокол про адміністративне правопорушення не містить належного викладення обставин події, не зазначено найменування проданого товару, кількість, яку було продано, за яку вартість та за яких обставин або в який спосіб (кому саме, під час перевірки тощо). Відсутні конкретні положення Правил, які порушено та випливають зі змісту нормативно-правового акту, який встановлює ці правила. Крім всього, у протоколі не вказано будь-яку офіційну назву суб`єкта господарювання, який здійснював свою діяльність із порушенням відповідних Правил. Тобто зміст правопорушення конкретно і належно не викладено.

Крім того, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення особу ОСОБА_1 було встановлено на підставі паспорта громадянина України, при цьому у протоколі допущено описку, а саме вказано « ОСОБА_1 », проте остання є відповідно до паспорта « ОСОБА_1 » (а.с.18), тобто працівниками поліції під час складення протоколу про адміністративне правопорушення було неналежно встановлено особу, яка притягається до адміністративної відповідальності.

При цьому суд враховує, що з дотриманням вимог ст.ст.256, 264, 265 КУпАП виручка від торгівлі не вилучалася, не оглядалася, не встановлювалася, а пояснення у покупця молочних товарів не відбиралися та до матеріалів справи не долучалися.

Фотознімки долучені до матеріалів справи суд не може взяти до уваги, оскільки вони нічим не підтвердженні, мають невідоме походження та час здійснення, крім того вказують лише на знаходження ОСОБА_1 на робочому місці без маски та перчаток, що не заперечується за вказаних обставин самою ОСОБА_1 . Рапорт поліцейського (а.с.2) не зареєстрований та на ньому відсутня резолюція особи, якій він подавався. Тому такі докази не можуть бути визнані достатнім допустимим доказом провини ОСОБА_1 та покладені в основу доведення факту вчинення правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 КУпАП.

Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст.62 Конституції України.

Відповідно до ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

При цьому суд зобов`язаний розглядати справу в межах тверджень про вчинення адміністративного правопорушення, вказаних стосовно особи у протоколі про адміністративне правопорушення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

За викладених обставин, оскільки суть та обов`язкові ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, належно не викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, а обставини, які підлягають доказуванню у цій справі, про які зазначено раніше, не доведені, суд вважає вину ОСОБА_1 не доведеною достатніми та беззаперечними доказами, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно до п.1 ст.247, п.3 ч.1 та ч.2 ст.284 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.33, 44-3, 265, 283, 284, 285 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ :

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду протягом 10 днів з дня винесення через Кіровський районний суд м. Кіровограда.

Суддя Кіровського районного

суду м. Кіровограда В.В. Поступайло