Справа № 690/139/20
Провадження № 3/690/60/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Ватутіне

Суддя Ватутінського міського суду Черкаської області Линдюк В.С., розглянувши матеріали адміністративної справи відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України НОМЕР_1 , виданий 10.02.2016 року Ватутінським МС УДМС України в Черкаській області, адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , інші відомості суду не відомі, за фактом вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.04.2020 року близько 01 год. 00 хв., перебуваючи по вул. Зоряній, 1, м. Ватутіне Черкаської області, у порушення п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, керував автомобілем ВАЗ 21051, д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судове засідання, будучи належним чином повідомленим про місце дату та час розгляду даної справи, ОСОБА_1 не з`явився, надав до суду заяву за змістом якої згідний із скоєним правопорушенням та просить розгляд даної справи проводити без його участі.

Відповідно до змісту ч. 1 ст. 268 КУпАП під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, неявка ОСОБА_1 у судове засідання не перешкоджає розгляду даної справи.

Положеннями ст. 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно з п. 2.9 а) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (зі змінами), крім іншого, водієві забороняєтьсякерувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши матеріали адміністративної справи, що мають доказове значення, у їх сукупності, з урахуванням заяви ОСОБА_1 про визнання ним факту вчинення правопорушення, а також його письмових пояснень від 09.04.2020 року, зміст яких він не заперечував, про те, що 09.04.2020 року близько 01 год. керував автомобілем ВАЗ 21051, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Зоряній, 1, м. Ватутіне Черкаської області, а перед цим вжив 1 літр пива, вважаю доведеною вину ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме: керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

При цьому, результат тест газоаналізатора Alkotest 6810 Drager, яким встановлено ступінь алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , НОМЕР_3 ‰, підлягає критичній оцінці.

Згідно ч.ч. 2, 5 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС України, МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 (далі Інструкція), регламентовано аналогічний порядок проведення огляду та наслідки недотримання її вимог.

Відповідно до змісту п.п. 3-4 розділу ІІ Інструкції передбачено, що поліцейськими для проведення огляду на стан сп`яніння використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.

Судом встановлено, що останнє калібрування приладу Alkotest 6810 Drager, який використовувався для проведення огляну на стан сп`яніння ОСОБА_1 , проводилось 04.06.2019 року, що вказано на роздруківці результату тесту.

При цьому, згідно Інструкції з експлуатації газоаналізатора Alcotest «Drager 6810», умовою правильної роботи приладу є суворе дотримання вимог, що наведені у розділі «Інтервали технічного обслуговування», яким передбачено, що прилад має проходити калібрування кожні шість місяців.

Крім того, вважаю, що долучене до матеріалів справи свідоцтво про повірку газоаналізатора Alkotest 6810 (зав. № ARBL-0948) від 05.06.2019 року № 577/305, яке видане ДП «Черкасистандартметрологія», хоча і чинне до 05.06.2020 року, не може свідчити про дотримання інструкції з використання даного газоаналізатору, оскільки огляд ОСОБА_1 проведено поза межами 6-місячного строку його останнього калібрування.

Таким чином, за наявності порушення правил експлуатації газоаналізатора Alkotest 6810, зафіксовані ним дані, відповідно до ч. 5 ст. 266 КУпАП та Інструкції, вважаються недійсними, а тому результат огляду ОСОБА_1 на стан сп`яніння не враховується як доказ під час розгляду даної справи.

Відповідно до інформації територіального сервісного центру МВС України в Черкаській області № 7143 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія на право керування транспортними засобами не отримував.

Крім того, постановами від 09.04.2020 року серії БАА №№ 391119, 391120, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 126 (керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила для перевірки реєстраційного документа на транспортний засіб), ч. 2 ст. 126 КУпАП (керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом).

Обставин, що обтяжують чи пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 , судом не встановлено.

Відповідно до п. 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», позбавлення права керувати транспортними засобами можна застосовувати як додаткове покарання незалежно від того, що особу вже було позбавлено такого права в адміністративному порядку. Однак, призначення цього покарання особі, яка взагалі не мала права керувати транспортними засобами, є неможливим.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, враховуючи: особу винного, який не отримував права на керування транспортними засобами; характер вчиненого правопорушення, вважаю за необхідне призначити йому покарання у вигляді штрафу, розмір якого є безальтернативним за санкцією даної статті, 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн.

При цьому, відсутні підстави для позбавлення ОСОБА_1 права керування транспортними засобами, оскільки він такого права на час вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не мав.

З урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 40-1 КУпАП відповідно до яких судовий збір, розмір і порядок сплати якого встановлюється законом, у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення, вважаю за доцільне стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 7, 23, 33-35, 40-1, 130, 245, 251, 265, 268, 279, 280, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Визнати винуватим ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 600 (шістсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що на даний час становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , судовий збір у дохід держави у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Штраф має бути сплачений правопорушником не пізніше як протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а у разі оскарження такої постанови не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У разі несплати штрафу добровільно у вказаний строк, з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу, та витрати на облік зазначених правопорушень, розмір яких визначається Кабінетом Міністрів України.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена особами, визначеними ч. 2 ст. 294 КУпАП, до Черкаського апеляційного суду через Ватутінський міський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Линдюк В.С.