БОЛГРАДСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 497/787/2020 Провадження № 3/497/315/2020
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10.07.2020 року м.Болград
Суддя Болградського районного суду Одеської області, Кодінцева Світлана Володимирівна, розглянувши матеріали про адміністративне правопорушення, що надійшли з Сектору реагування патрульної поліції Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області відносно
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, одруженого, працюючого водієм в СВК «Криничне», не інваліда, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.130 ч.1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
16.06.2020 року о 22:15 годині відносно ОСОБА_1 було складено протокол про адміністративне правопорушення начальником СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області капітаном поліції Руденком О.Д.
Так, з протоколу серії ОБ №072491 слідує, що « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16 червня 2020 року о 21:40 годині керував мопедом «Alpha» без державного номерного знаку на автодорозі Т1631 18 км Болград-Ізмаїл з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнин рота). Від проходження обстеження на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», а також у медичному закладі в присутності свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 про час та місце розгляду матеріалів був сповіщений належним чином (а.с.15). В судове засідання не прибув, однак подав письмові пояснення на спростування доводів викладених в протоколі (а.с.16-21), та просив судове засідання провести у його відсутність з огляду на карантинні заходи в Україні.
Згідно поданих письмових пояснень, особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 стверджує, що « … дійсно 16 червня 2020 року він керував мопедом «Alpha», не зареєстрованим в установленому законом порядку і без мотошолома на автодорозі Т1631, 18 км Болград-Ізмаїл, та був зупинений працівниками поліції. При цьому, він не заперечував відсутність шолома, та відсутність оформлення т/з. На прохання одного з поліцейських він надав посвідчення водія, та відповів на усі запитання. Далі на запитання поліцейського щодо вживання алкогольних напоїв, він пояснив, що вживав напередодні 0.5 літра пива «Балтика».
Ніхто з поліцейських не пропонував йому пройти обстеження за допомогою приладу Драгер, якого при них навіть не було, і ніхто не намагався йому його пред`явити, а тим паче не пропонували йому проїхати до медичного закладу для перевірки мого стану. Ніяких свідків не було, і нікого з водіїв поліцейські не зупиняли. Якийсь проміжок часу здійснювали зйомку на особистий телефон.
Один із поліцейських видав йому дві постанови за ст.121 ч.5 КУпАП на оплату штрафу в розмірі 51:00 гривня та за ст.121 ч.6 КУпАП на оплату штрафу в розмірі 170.00 гривень.
Отримавши документи з суду, та ознайомившись з ними, його дуже здивувало наявність протоколу про адміністративне правопорушення за ст.130 ч.1 КУпАП, так як такий не складався, він свій підпис в ньому не ставив, та другий примірник протоколу йому не було вручено.
Звернув увагу суду на те, що він був зупинений на автодорозі Болград-Ізмаїл біля 21:40 години, тобто досить пізній час, та не так багато транспорту рухалося по цій дорозі, а інших людей взагалі не було, тому і ніяких свідків його зупинки не було. Він, ОСОБА_1 не заперечував, що мопед на якому він рухався не був зареєстрований і не у нього не було шолома, в зв`язку з чим йому були видані постанови про накладення штрафу. Однак, на стан сп`яніння поліцейський його не тестував, і навіть не пропонував такий тест пройти. Твердження поліцейського, що він, ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння не відповідають дійсності, оскільки після зупинки його мопеду, він не був відсторонений він подальшого його керування, і надалі рухався за кермом на мопеді до місця свого проживання.
Посилався на вимоги ч. 3 ст. 62 Конституції України згідно якої обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а тому вважав, що відсутній склад правопорушення у його діях та наполягав на закритті провадження у цій справі (а.с.16-21).
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 278 КУпАП, орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує зокрема, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.
Згідно вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Положеннями ст.ст.251, 252 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.
Частиною першою ст.130 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, …., а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений і чітко визначений наступними нормативними документами, та має бути строго дотриманий особою, яка складає протокол про адміністративне правопорушення:
- ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення;
- Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України №1103 від 17 грудня 2008 року із змінами і доповненнями, внесеними постановами Кабінету Міністрів України від 8 липня 2015 року N 476, від 28 жовтня 2015 року N 888 (надалі Порядок).
Згідно ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.
Разом з тим, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, який проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Інструкція визначає процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду (п.1).
Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п.2).
Згідно п.3 Інструкції … ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
Пунктом 6 Інструкції … визначено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); - лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (п.7 розділ І).
Розділ ІІ чітко визначає послідовність дій поліцейського при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів, а саме:
1. За наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу I цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
2. Огляд на стан алкогольного сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється поліцейськими, які мають спеціальні звання.
3. Поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
4. Огляд на стан сп`яніння проводиться з дотриманням інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу та фіксацією результатів на паперових та електронних носіях, якщо спеціальний технічний засіб має такі функції.
5. Перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.
6. Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Не можуть бути залучені як свідки поліцейські або особи, щодо неупередженості яких є сумніви.
7. Установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.
Згідно п.10 названої Інструкції ... результати огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів. У випадку установлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються у протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду.
Акт огляду складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається у поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення у разі встановлення стану сп`яніння.
Якщо технічними характеристиками спеціального технічного засобу передбачається роздрукування на папері його показників, ці результати долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Пункт 11 Інструкції чітко визначає, що оформлення матеріалів огляду на стан сп`яніння водія транспортного засобу здійснюється згідно з чинним законодавством.
Зазначений вище Порядок…. визначає процедуру направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - огляд), і проведення такого огляду.
Огляду підлягають водії транспортних засобів, щодо яких в поліцейського є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - стан сп`яніння), згідно з ознаками такого стану, установленими МОЗ і МВС.
Огляд проводиться: - поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Пункт 5 Порядку .. встановлює, що результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в акті огляду, форма якого затверджується МОЗ за погодженням з МВС. У разі встановлення стану сп`яніння результати огляду, проведеного поліцейським, зазначаються в протоколі про адміністративне правопорушення, до якого долучається акт огляду. Акт огляду на стан сп`яніння за результатами такого огляду, проведеного поліцейським, складається у двох примірниках, один з яких вручається водію, а другий залишається в поліцейського та/або долучається до протоколу про адміністративне правопорушення в разі встановлення стану сп`яніння.
Підтвердження стану сп`яніння в результаті огляду та згода водія транспортного засобу з результатами такого огляду є підставою для його притягнення згідно із законом до відповідальності.
Згідно п. 6 Порядку ... водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.
З огляду на зазначене, слід зробити висновок, що чітко визначений Порядок … покладає на поліцейських обов`язок суворо його дотримуватись, і діяти виключно до повноважень наданих їм.
Судовим розглядом за наслідком досліджених матеріалів встановлено, що начальником СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області Руденком О.Д. на місці зупинки транспортного засобу мопеду «Alpha» під керуванням водія ОСОБА_1 не дотримано цілком і неупереджено вимоги діючого законодавства, що наведені судом вище.
Зі змісту протоколу серії ОБ №072491 від 16.06.2020 року вбачається що « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 16 червня 2020 року о 21:40 годині керував мопедом «Alpha» без державного номерного знаку на автодорозі Т1631 18 км Болград-Ізмаїл з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнин рота). Від проходження обстеження на стан сп`яніння за допомогою алкотестера «Драгер», а також у медичному закладі в присутності свідків відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
В протоколі зазначені свідки правопорушення: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , мешканці м.Ізмаїл Одеської області, але в матеріалах в наявності є пояснення лише одного свідка ОСОБА_2 ..
Відмітка про передачу управління т/з іншій особі відсутня.
З дослідженого відеозапису тривалістю три хвилини (без наявності дати та часу відеозйомки) слідує, що водію ОСОБА_1 було запропоновано поліцейським надати документи на т/з, на що ОСОБА_1 надав поліцейському підтвердження придбання ним мопеду, та пояснив, що транспортний засіб не реєстрував в сервісному центрі належним чином. ОСОБА_1 надав посвідчення водія та повідомив усі свої анкетні дані. Пояснив, що їде з с.Коса в с.Криничне, тому шолом не брав і не одягав.
На відеозаписі відсутні будь-які інші особи, окрім поліцейського та ОСОБА_1 , жодних свідків присутніх не було. Поліцейський не пропонував ОСОБА_1 пройти обстеження з використанням приладу «Драгер», на роз`яснював особі про наслідки не проходження перевірки на стан алкогольного сп`яніння. Поліцейський не пропонував ОСОБА_1 проїхати до найближчого медичного закладу для проходження огляду на стан сп`яніння.
Таким чином, відомості що були занесені до протоколу про адміністративне правопорушення не відповідають дійсності, а відтак вказаний протокол є неналежним доказом.
Вказане свідчить про порушення поліцейським вимог Розділу ІІ вищезазначеної Інструкції, яка чітко визначає послідовність дій поліцейського при проведенні огляду на стан алкогольного сп`яніння і оформлення його результатів.
Заслуговують на увагу твердження особи відносно якої складено протокол про те, що свідки на місці зупини були відсутні, йому не пропонував поліцейський пройти обстеження з використанням технічного приладу «Драгер», та у його присутності протокол не був складений.
Крім того, підпис наявний в протоколі від імені особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 кардинально відрізняється від його підпису в наданих суду письмових поясненнях.
Усі перелічені обставини, свідчать про те, що поліцейський не дотримався передбаченого ст.266 КУпАП Порядку проведення огляду особи на стан алкогольного сп`яніння, а тому такий огляд згідно частини п`ятої зазначеної статті вважається недійсним, і доводи особи, відносно якої складено протокол в цій частині є слушними.
Згідно п.1 розділу ІІ цієї Інструкції слідує, що протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до статті 254 КУпАП. До протоколу про адміністративне правопорушення долучаються:
1) письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності;
2) акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу у разі здійснення його затримання;
3) акт огляду на стан сп`яніння у разі проведення огляду на стан сп`яніння;
4) інші документи та матеріали, які містять інформацію про правопорушення.
Проаналізувавши надані суду документи, суд дійшов висновку, що дії начальника СРПП Ізмаїльського ВП ГУНП в Одеській області Руденка О.Д., який склав протокол відносно ОСОБА_1 за ст. 130 ч.1 КУпАП не відповідають встановленим вимогам закону щодо порядку фіксації адміністративного правопорушення та складання протоколу про адміністративне правопорушення, та свідчать про неналежне виконання працівниками поліції своїх посадових обов`язків, що в даному конкретному випадку фактично призвело до нівелювання положень ст. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, якими визначені завдання цього кодексу, зокрема: зміцнення законності, запобігання правопорушенням та виховання громадян у дусі точного та неухильного додержання Конституції і законів України та сумлінного виконання своїх обов`язків.
Відповідно до положення ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
При цьому, на підставі задекларованого принципу, що міститься в ст. 7 КУпАП, кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.
Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.
Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.
За ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права.
Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення. Крім того, відповідно до ст. 32 Конвенції про захист прав і основних свобод людини (далі за текстом - Конвенція) питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.
Так, ч.1 ст. 6 Конвенції передбачає, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку». А згідно з положеннями ч.3 ст.6 Конвенції кожний обвинувачений у вчиненні кримінального правопорушення має щонайменше такі права: мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту; захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя, тощо.
Обов`язкова відповідність судового процесу у справах про притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП таким засадам, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості та забезпечення доведеності вини, забезпечення права на захист, безпосередність дослідження доказів, а також змагальність сторін та свобода в поданні ними суду своїх доказів безумовно має враховуватись як особами, яких звинувачують у скоєнні адміністративного правопорушення, та їх захисниками, так і судом, що здійснює розгляд відповідних справ.
Оцінюючи докази в їх сукупності, на підставі повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи, суд приходить до висновку про недоведеність того, що ОСОБА_1 у зазначені в протоколі час та місці, дійсно керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння або з ознаками алкогольного сп`яніння, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
А відтак, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.130 ч.1 КУпАП підлягає закриттю, оскільки положеннями ст.247 КУпАП передбачено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст. 62 Конституції України, ст.ст.221, 247 ч.1 п.1. п.7, 254, 256, 266, 280, 283-289 КУпАП, суд
П О С Т А Н О В И В:
Провадження по справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.130 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: С.В.Кодінцева