Справа № 263/5229/20
Провадження № 3/405/1967/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року м. Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду м. Маріуполя Хараджа Н.В., при секретарі Петровському Д.С., за участю прокурора Ігнатоля Д.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Донецького управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , працюючого старшим майстром у ПрАП «Азовсталь», зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , та мешкаючого за адресою: АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, яке передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення за таких обставин:

07.11.2015 наказом ГУНП в Донецькій області № 63о/с ОСОБА_1 з 07.11.2015 прийнято на службу до Національної поліції України, призначено на посаду оперуповноваженого Маріупольського відділу поліції ГУНП в Донецькій області та присвоєно спеціальне звання старший лейтенант поліції.

30.03.2018 наказом Головного управління Національної поліції і Донецькій області № 115о/с 30.03.2018 Орлова О.М. призначено на посаду слідчого виділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Донецькій області.

08.10.2018 згідно наказу ГУНП в Донецькій області № 424о/с від 04.10.2018 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням).

Таким чином, після звільнення зі служби в поліції 08.10.2018 та припинення діяльності, пов`язаної з виконанням функцій держави, у ОСОБА_2 виник, передбачений нормативно-правовими актами України, обов`язок своєчасно подати в наступному, після припинення такої діяльності, році декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за минулий рік, шляхом її заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК у період з 00 год. 00 хв. 01 січня до 00 год. 00 хв. 01 квітня 2019 року.

У відповідності з даними реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 зареєструвався в Реєстрі 24.03.2017, але протягом визначеного Законом строку з 1 січня до 1 квітня 2019 року до свого персонального кабінету не заходив та жодних дій спрямованих на виконання свого обов`язку з подання декларації суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, не вчиняв.

Незважаючи на наявність попереднього досвіду подання двох декларацій, обізнаність у відповідних нормативних актах, за відсутності поважних причин, які б мали вплинути на своєчасність подання декларації, ОСОБА_1 , усвідомлюючи протиправний характер своєї бездіяльності, передбачаючи її шкідливі наслідки та свідомо допускаючи їх настання, в строк з 00 год. 00 хв. 01 січня до 00 год. 00 хв. 01 квітня 2019 року, визначений ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», не подав декларацію особи, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування.

Лише 12.04.2019 о 22 год. 46 хв., поза строком визначеним Законом, ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою: АДРЕСА_2 , несвоєчасно без поважних причин, подав до Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, чим порушив вимоги фінансового контролю.

При цьому, перешкод у доступі до Реєстру у нього не встановлено.

Поважних причин, які б перешкоджали подати декларацію особи, яка припиняє діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування за період не охоплений раніше поданими деклараціями не вказано і в ході збору матеріалів по даному факту не встановлено.

Дії по заповненню декларації за 2018 рік в «особистому кабінеті» розпочав 12.04.2019 о 22:27, яке в той же день о 22:46 успішно подав до вищевказаного реєстру.

Датою вчинення правопорушення пов`язаного з корупцією є 12.04.2019 о 22 год. 46 хв.

Таким чином, 12.04.2019 колишній слідчий слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів слідчого управління ГУНП в Донецькій області старший лейтенант поліції Орлов О.М., порушуючи вимоги ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», несвоєчасно подав без поважних причин декларацію суб`єкта декларування, який припинив діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні прокурор підтримав протокол про адміністративне правопорушення та просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення та призначити йому мінімальний розмір покарання, який передбачений санкцією цієї статті.

ОСОБА_1 в судове засідання з`явився, йому роз`яснено права особи, що притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ст.268 КУпАП, вину у вчиненні адміністративного правопорушення, яке ставиться йому в провину визнав у повному обсязі, зазначив, що на теперішній час правової допомоги не потребує, додатково пояснив, що дійсно 08.10.2018 року був звільнений зі служби у Національній поліції України, також був обізнаний про необхідність подати декларацію у наступному після звільнення року, проте подав декларацію лише 12.04.2019 року, будь-яких зауважень та клопотань щодо законності складеного протоколу не заявляв.

Вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи та оцінивши всі докази по справі, як кожен окремо, так і в їх сукупності, всебічно, повно і об`єктивно, суд приходить до висновку про винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, а саме несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що підтверджується наступними доказами:

-наказом ГУНП в Донецькій області № 63 о/с від 07.11.2015 року про прийняття на службу в поліцію Орлова ОСОБА_3

-наказом ГУНП в Донецькій області №115 о/с від 30.03.2018 року про призначення ОСОБА_1 на посаду слідчого відділу розслідування особливо тяжких злочинів СУ ГУНП в Донецькій області

- наказом ГУНП в Донецькій області №424о/С від 04.10.2018 року про звільнення зі служби за власним бажанням ОСОБА_1

- присягою на вірність Українському народові підписаною ОСОБА_1 07.11.2015 року

- зобов`язанням поліцейських, державних службовців та працівників поліції, які є суб`єктами декларування про дотримання окремих обмежень, передбачених Законом України «Про запобігання корупції» при звільненні зі служби, підписаною 13.09.2018 року ОСОБА_1

- відомістю про ознайомлення підлеглого особового складу відділу КП Центрального ВП ГУНП в Донецькій області з вимогою керівництва «Про дотримання вимог антикорупційного законодавства ( ГУНП в області від 15.08.2017 №8050/03/12-2017) підписаною ОСОБА_1

- відомістю щодо вивчення з особовим складом відділу кримінальної поліції Центрального ВП інформацію про вирішення технічних проблем під час чергового етапу подання е-декларації підписаною ОСОБА_1

- відомістю щодо вивчення особовим складом відділу кримінальної поліції Центрального ВП положень законодавства України у сфері запобігання корупції у тому числі з використанням рекомендації для поліцейських, державних службовців, що є суб`єктом декларування відповідно до вимог ЗУ «Про запобігання корупції» та Алгоритму дій щодо виконання окремих вимог антикорупційного законодавства, підписаною Орловим О.М.

- протоколом огляду від 15.04.2020 року.

-повідомленням про факт неподання чи несвоєчасного подання декларації особою, уповноваженою на виконання функції держави або місцевого самоврядування 2850/01/12-2019 від 13.04.2020 року.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Суддя також повинен з`ясувати мотив і характер вчиненого діяння, повноваження особи, яка його вчинила, наявність причинного зв`язку між діянням і виконанням останньою службових (посадових) повноважень, а у відповідних випадках - мети правопорушення.

Відповідно до статей 251, 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до диспозиції ч. 1 ст.172-6 КУпАП адміністративна відповідальність настає за н есвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Разом з тим, відповідно до ч. 1ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 корупція - це використання особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей з метою одержання неправомірної вигоди або прийняття такої вигоди чи прийняття обіцянки/пропозиції такої вигоди для себе чи інших осіб або відповідно обіцянка/пропозиція чи надання неправомірної вигоди особі, зазначеній у частині першій статті 3 цього Закону, або на її вимогу іншим фізичним чи юридичним особам з метою схилити цю особу до протиправного використання наданих їй службових повноважень чи пов`язаних з ними можливостей.

Цією ж нормою також визначено термін «корупційне правопорушення » - діяння, що містить ознаки корупції, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Правопорушення, пов`язане з корупцією діяння, що не містять ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст. 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Згідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, що посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Таким чином, вирішуючи питання про наявність в діях конкретної особи складу адміністративного правопорушення, крім іншого, необхідно враховувати наявність суб`єктивної сторони даного правопорушення, яка, виходячи із визначення поняття корупційного правопорушення, викладеного в ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції», завжди характеризується умисною формою вини, тобто, з врахуванням положень ст. 1 цього Закону, сутність порушення фінансового контролю полягає в тому, що особа, яка за законом зобов`язана задекларувати свої доходи, своєчасно подати декларацію та повідомлення про суттєві зміни, прагне уникнути цього і таким чином досягти певної мети.

Правопорушення, передбачене ч. 1 ст.172-6 КУпАП є правопорушенням, пов`язаним з корупцією. Під складом адміністративного правопорушення розуміється встановлена адміністративним законодавством сукупність об`єктивних і суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу адміністративного правопорушення в цілому.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу, а відповідальність настає лише за умови, що особа усвідомлювала протиправний характер своїх дій і усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала або свідомо припускала настання цих наслідків. Вчинення цього діяння через необережність виключає притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Так, з моменту прийняття ОСОБА_1 на службу в Національну поліцію України відповідно до пп «з» п.1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання та протидії корупції» він є суб`єктом на якого поширюються вимоги Закону України «Про запобігання та протидії корупції».

Ч.2 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» передбачено, що особи, які припинили діяльність ,пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч.1 цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік, шляхом її заповнення на офіційному віб-сайті НАЗК до 1 квітня.

Наявні в справах матеріали свідчать, що ОСОБА_1 будучи обізнаним, ознайомлений під підпис про необхідність подання декларацій після звільнення за 2018 рік.

Відповідно, суд кваліфікує діяння ОСОБА_1 за ч. 1 ст.172-6 КУпАП як несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави після звільнення.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу правопорушника, яка раніше до адміністративної відповідальності не притягувалася, пом`якшуючу відповідальність обставину, якою суд визнає щире каяття, відсутність обтяжуючих обставин, суд вважає доцільним застосувати адміністративне стягнення щодо ОСОБА_1 у виді штрафу в мінімальному розмірі, а саме 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 грн. та відповідно до ст.40-1 КУпАП стягнути з ОСОБА_1 судовий збір.

Керуючись ст. ст. 33, 40-1, ч. 1 ст. 172-6, 251, 283, 284, 287 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) грн.

Стягнути з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Маріуполя протягом 10-ти діб з дня її оголошення.

Суддя: Н.В. Хараджа