Номер провадження: 33/813/349/20
Номер справи місцевого суду: 509/6714/19
Головуючий у першій інстанції Кириченко П.Л.
Доповідач Толкаченко О. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.04.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Толкаченка О.О.;

за участю: секретарів с/з Подуст Т.П., Маслова Р.Ю,

прокурора Єфанової О.І.,

особи, що притягається до адміністративної

відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 січня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1

визнаний винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126; ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП та відповідно до положень ч.2 ст.36 КУпАП на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десяти тисяч двісті) грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік. Стягнутий судовий збір у сумі 420 грн. 40 коп.

Відповідно до оскаржуваної постанови суду,

11 грудня 2019 року о 00 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «FORD FOCUS» д/н НОМЕР_1 на польській реєстрації, біля «Ветряки» на а/д Овідіополь-Дальник, Овідіопольського району, Одеської області з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим водій порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Крім того, 11 грудня 2019 року о 00 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «FORD FOCUS» д/н НОМЕР_1 на польській реєстрації біля «Ветряки» на а/д Овідіополь-Дальник, Овідіопольського району, Одеської області, будучи обмеженим в праві керування транспортними засобами згідно постанови Овідіопольського РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області від 09.04.2019 р. № 54458590.

Своїми діями ОСОБА_2 порушив вимоги п.2.1а ПДР України.

Крім того, 11 грудня 2019 року о 00 год. 10 хв. ОСОБА_1 , перебуваючи за адресою Одеська область Овідіопольський районй, смт.Овідіополь, а/д Овідіополь-Дальник «Ветряки» з явними ознаками алкогольного сп`яніння образливо чіплявся до громадян, на законну вимогу поліції, припинити адміністративне правопорушення не відреагував, при цьому висловлювався у грубій формі.

Не погодившись із зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржену постанову, а справу відносно нього закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Доводи апеляційної скарги обґрунтував тим, що:

1)суддя не забезпечив присутність прокурора у судовому засіданні під час розгляду справи, і в порушення принципу безсторонності, взяв на себе виконання функції державного обвинувачення в поєднанні з функціями судді;

2)у постанові суду від 31 січня 2020 року відсутні відомості про обізнаність ОСОБА_1 до 11 грудня 2019 року з обставиною обмеження його у праві керування транспортними засобами;

3)суддя не забезпечив виклик і допит в якості свідків осіб, зазначених в протоколах про адміністративні правопорушення;

4)суддя не дослідив обставину додержанням поліцейським Боговиком Є.С вимог Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції»;

5)суддя ухилився від перегляду наданого ОСОБА_1 і змонтованого ОСОБА_3 відеозапису подій 11 грудня 2019 року;

6)висновки викладені в постанові суду не відповідають фактичним обставинам справи;

7)суддя в порушення принципу презумпції невинуватості, у постанові визначив процесуальний статус ОСОБА_1 , як правопорушник, замість особа, яка притягається до адміністративної відповідальності;

8)суддя в порушення принципу публічності і відкритості не забезпечив схоронність і цілісність офіційних звукозаписів судових засідань, які відбулися 26 грудня 2019 року, 10 січня 2020 року, 17 січня 2020 року, а також не забезпечив належну якість судового засідання, яке відбулось 31 січня 2020 року.

Заслухавши суддю-доповідача, ОСОБА_1 , який підтримав доводи апеляційної скарги, думку прокурора Єфанової О.І., яка підтримала вимоги апеляційної скарги в частині закриття справи за ч.3 ст.126 КУпАП в задоволенні решти вимог заперечувала, допитавши свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення апеляційний суд дійшов таких висновків.

Частиною 7 ст.294 КпАП України передбачено, що апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду скарги буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду...., а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Оцінка доказів, у відповідності до ст.252 КУпАП, здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно з п.2.5 Правил дорожнього руху, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що суд першої інстанції, розглядаючи справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 додержався вимог статей 245 та 252 КУпАП та на підставі аналізу доказів, досліджених під час судового розгляду, з`ясувавши всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, дійшов до обґрунтованих висновків про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №096469, згідно з яким 11 грудня 2019 року о 00 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «FORD FOCUS» д/н НОМЕР_1 на польській реєстрації, біля «Ветряки» на а/д Овідіополь-Дальник, Овідіопольського району, Одеської області з ознаками алкогольного сп`яніння: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння в встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим водій порушив вимоги п.2.5 ПДР України.

Апеляційний суд зазначає, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а тому визнає його допустимим доказом.

В графі «Пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» ОСОБА_1 зазначив, що не керував транспортним засобом марки «FORD FOCUS» д/н НОМЕР_1 і зазначив, що не погоджується з поліцейськими.

Аналогічні покази ОСОБА_1 надавав і під час апеляційного розгляду. ОСОБА_1 зазначив, що був на полюванні, після чого вживав алкогольні напої. Проте транспортним засобом в стані сп`яніння він не керував, знаходився в салоні автомобілю очікуючи свого товариша, який мав сісти за кермо та відігнати автомобіль. Також ОСОБА_1 наголошував, що коли до його автомобілю під`їхали поліцейські двигун автомобілю був вимкнений.

В свою чергу апеляційний суд зазначає, що ОСОБА_1 притягається до адміністративної відповідальності не за те, що перебував у стані алкогольного сп`яніння за кермом, а за порушення пункту 2.5 Правил дорожнього руху, відповідно до якого водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Так, в диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП передбачено три склади об`єктивної сторони даного правопорушення, які полягають у:

-керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

-передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів;

-відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Дії ОСОБА_1 , які виразились у відмові (ухиленні) від проходження огляду на стан сп`яніння, самі по собі утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, незалежно від того перебував він у стані алкогольного сп`яніння чи ні.

Крім того, винуватість ОСОБА_1 підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Згідно з їхніми поясненнями вказані особи були свідками того, що 11 грудня 2019 року близько 00 годин 30 хвилин на а/д Овідіополь-Дальник, Овідіопольського району, Одеської області біля «Ветряки» водій автомобілю «FORD FOCUS» д/н НОМЕР_1 на польській реєстрації ОСОБА_1 відмовився від пропозиції співробітників поліції пройти медичний огляд на стан сп`яніння.

З метою, перевірки доводів викладених в апеляційній скарзі та прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, апеляційним судом за клопотанням ОСОБА_1 були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 .

Вказані свідки будучи попередженими про кримінальну відповідальність за статтями 384, 385 КК України про відмову від дачі показань або за дачу завідомо неправдивих показань повністю підтвердили фактичні обставини викладені ними в їх поясненнях від 11 грудня 2019 року та пояснили, що за викликом працівників поліції 11 грудня 2019 року біля 12:00 години ночі вони прибули на а/д Овідіополь-Дальник, Овідіопольського району, Одеської області біля «Ветряки».

Автомобіль «FORD FOCUS» д/н НОМЕР_1 на польській реєстрації знаходився в полі в 50 метрах від узбіччя автодороги. В салоні автомобілю за кермом знаходився ОСОБА_1 , а також в ньому знаходилась дитина. У ОСОБА_1 були наявні при собі документи на автомобіль, а також ключі від нього. Працівники поліції продемонстрували свідкам відеозапис з мобільного телефону, з якого вбачалось, що спочатку автомобіль «FORD FOCUS» д/н НОМЕР_1 був припаркований на узбіччі автодороги. Після того, як поліцейські проїхали вказаний автомобіль та вирішили розгорнутися з метою дізнатися у водія про причини його зупинки, то автомобіль «FORD FOCUS» д/н НОМЕР_1 вже не знаходився на узбіччі автодороги, а був вже розташований в полі в 50 метрах від дороги.

Свідки зазначили, що в їх присутності на неодноразові пропозиції поліцейських пройти огляд на стан сп`яніння ОСОБА_1 відповідав відмовою, посилаючись на те, що він не керував транспортним засобом і не є його водієм, а чекав в салоні автомобілю на свого приятеля, який мав сісти за кермо та відігнати його автомобіль.

Крім того, свідки зазначили, що капот автомобілю був теплий, а також на дорозі були видні чіткі, свіжі сліди від автомобільних шин автомобілю «FORD FOCUS» д/н НОМЕР_1 .

Вказані обставини, на переконання апеляційного суду, беззаперечно доводять, що автомобіль ОСОБА_1 рухався, а враховуючи, що в салоні автомобілю окрім дитини та ОСОБА_1 інших осіб не було, апеляційний суд переконаний, що саме ОСОБА_1 керував вказаним автомобілем, тобто є його водієм та на вимогу поліцейських, на виконання п.2.5 Правили дорожнього руху України, мав пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Показання свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 узгоджуються з іншими доказами, які були досліджені апеляційним судом, зокрема відеозаписом поліцейських, з якого вбачається, що автомобіль «FORD FOCUS» д/н НОМЕР_1 знаходився в полі. На польовій дорозі були видні свіжі сліди від шин автомобілю, що свідчить про те, що незадовго до приїзду працівників поліції автомобіль рухався.

Апеляційний суд визнає докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 11 грудня 2019 року та інкримінуються ОСОБА_1 та достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП за кваліфікуючими ознаками - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку, що зібрані у справі докази повністю підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України за, що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому постанову суду першої інстанції в цій частині слід залишити без змін.

Апеляційний суд вважає, що адміністративне стягнення ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП було накладене судом першої інстанції з дотриманням вимог ст.33 КУпАП в межах санкції даної статті.

Щодо визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП за кваліфікуючими ознаками керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами апеляційний суд зазначає про наступне.

Згідно відповіді начальника Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Костенко Р.В. 15 лютого 2018 року, на підставі пункту 9) ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем ОСОБА_6 було винесено вмотивовану постанову про обмеження боржника ОСОБА_1 у праві керування транспортними засобами до погашення заборгованості зі сплати аліментів у повному обсязі.

У відповіді зазначено, що боржник довгий час не з`являвся на виклики державної виконавчої служби та його місце проживання не вдавалося встановити. Ухвалою Високопільського районного суду Херсонської області від 21 березня 2018 року ОСОБА_7 . ОСОБА_8 було оголошено у розшук. Навіть коли боржника було знайдено органами МВС, ОСОБА_1 , не став сплачувати аліменти, погашати заборгованість та цікавитися станом виконавчих проваджень. Тільки після того як боржника було вночі було зупинено правоохоронними органами, ОСОБА_1 з`явився до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції.

З вказаної відповіді вбачається, що до зупинки ОСОБА_1 поліцейськими 11 грудня 2019 року він не був повідомлений про застосовані до нього обмеження у праві керування транспортними засобами.

За таких обставин апеляційний суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутня суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.126 КУпАП, а тому висновки суду першої інстанції в частині визнання його винуватим за цією статтею КУпАП є неправильними та не відповідають фактичним обставинам справи.

Щодо винуватості ОСОБА_1 за ст.185 КУпАП.

Об`єктивна сторона адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП полягає у злісній непокорі законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку. Права працівника поліції встановлені Законом України «Про національну поліцію».

З дослідженого в судовому засіданні апеляційного суду відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 на вимогу поліцейських відмовлявся пред`являти для перевірки своє водійське посвідчення та реєстраційний документ на транспортний засіб.

Разом з тим, такі дії ОСОБА_1 повністю охоплюються диспозицією ч.1 ст.126 КУпАП, проте протокол про адміністративне правопорушення за цією нормою КУпАП у відношенні ОСОБА_1 не складався.

Та обставина, що на вимогу працівників поліції ОСОБА_1 відмовлявся сісти в службовий автомобіль поліцейських не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, оскільки Правила дорожнього руху України та інші нормативно-правові акти не зобов`язують ОСОБА_1 вчиняти такі дії.

Інші законні вимоги до ОСОБА_1 працівники поліції не пред`являти.

На підставі викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, а висновки суду в цій частині також не відповідають фактичним обставинам справи.

З урахуванням викладеного апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, а постанова суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визнання винуватості ОСОБА_1 за ч.3 ст.126 КУпАП, ст.185 КУпАП.

Відповідно до ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право:

1) залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2) скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3) скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4) змінити постанову.

Керуючись ст.293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення суддя апеляційного суду Одеської області,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 частково задовольнити.

Постанову Овідіопольського районного суду Одеської області від 31 січня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.126, ч.1 ст.130, ст.185 КУпАП скасувати в частині визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.3 ст.126, ст.185 КУпАП та накладення на нього адміністративних стягнень за даними статтями КУпАП, а провадження в цій частині закрити.

Виключити з оскаржуваної постанови посилання суду на застосування положень ч.2 ст.36 КУпАП.

В іншій частині постанову залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення та оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.О. Толкаченко