№ 415/1966/20
№ 3/415/432/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.20 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Управління патрульної поліції в Луганській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, не є особою з інвалідністю, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

В протоколі серії БР №293848 від 09.03.2020 року, зазначено, що 09 березня 2020 року о 16 годині 30 хвилин, ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом автобусом ЗАЗ 1102, номерний знак НОМЕР_1 , по вулиця Могилевська, 12 міста Лисичанська, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів), від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не визнав та пояснив, що приблизно о 17:00 год. 09.03.2020 він прибув на вулицю ОСОБА_2 на своєму автомобілі ЗАЗ 1102 до свого кума. Дізнавшись, що кума немає вдома, вирішив поїхати. В той час коли він почав розвертатися, щоб уїхати, йому довелось додати трохи швидкості, бо дорога мала погане покриття. В цей час вибігла сусідка кума і почала на нього кричати, що він лякає дітей, на що він вибачився та поїхав. Виїхавши на вулицю ОСОБА_3 , йому подзвонив кум і повідомив, що він повертається до дому. Після розмови він залишив на вулиці Репіна свій транспортний засіб, тому що більше не хотів конфлікту з сусідкою кума, та пішов в сторону де мешкає кум. Йдучи по вулиці він випив алкогольний напій, через деякий час до нього під`їхала патрульна машина, з неї вийшли поліцейські, які попросили його надати документи. Побачивши поліцейські, що він перебуває в алкогольному сп`янінні, запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, від якого ОСОБА_1 відмовився.

Із відтвореної і дослідженої відеозйомки, яка міститься на СD носії, вбачається, що 09.03.2020 правопорушник ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку, що не заперечується і самим правопорушником, про те на відеозаписі не міститься запис, що правопорушник ОСОБА_1 керував транспортним засобом на час зупинення останнього працівниками поліції, що підтверджує обставини викладені правопорушником під час допиту в судовому засідання. (а.с. 10)

Ст. 62 Конституції України закріплює принцип судочинства - презумпцію невинуватості, відповідно до якого особа, яка притягується до відповідальності може бути визнана винною і покараною лише за умови, якщо її вина буде доведена в передбаченому законом порядку і встановлена рішенням суду. Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування на особу, яка притягується до відповідальності. Усі сумніви щодо доведеності вини особи, тлумачаться на її користь.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 251 КУпАП- доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положеннями ст.252 цього Кодексу зазначено, що орган (посадова особа) приймає рішення на підставі досліджених доказів, оцінюючи їх за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України»,ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

Згідно зі ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку належним і безстроковим судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його права та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Так, Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначив, що допустимість доказів є прерогативою національного права і за загальним правилом, саме національні суди уповноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастор проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельника проти України» від 19.02.2009 року), а також збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

З урахуванням наведеного, оцінивши надані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а також те, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд приходить до висновку, що факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП, не доведений, оскільки ОСОБА_1 заперечував факт керуванням ним транспортним засобом, а матеріали справи про адміністративне правопорушення, не містять достатніх доказів, про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 1102.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 130 ч.1, 221, 247, 284, 285, 289, 294 КУпАП України, -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження в справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП, у відношенні ОСОБА_1 закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін