ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
24 червня 2020 рокуСправа №: 695/187/20
Номер провадження 3/695/339/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 червня 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області Степченко М.Ю., за участі прокурорів Золотоніської місцевої прокуратури Потокі А.А., Іванової О.І., захисника ОСОБА_1 , адвоката Черватюк Ю.В., а також ОСОБА_1 , розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Управління стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 172-5 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення №23/2020 від 27.01.2020 року, ОСОБА_1 , будучи головним державним інспектором відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області (державним службовцем категорії «В») та суб`єктом відповідальності за вчинення правопорушень, пов`язаних з корупцією, згідно з п.п. «в» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» і приміткою до ст.. 172-5 КУпАП, в порушення вимог ч. 2 ст. 23 даного Закону одержав від не близької особи - громадянки ОСОБА_2 подарунок у не грошовій формі, а саме, відповідно до договору дарування земельної ділянки від 04.02.2019 року, який зареєстровано в реєстрі за №124, набув у дарунок земельну ділянку площею 0,6501 га, кадастровий №:02:001:0118, яка розташована в с. Дмитрівка, Золотоніського району Черкаської області, вартістю відповідно до договору 26004 грн., що перевищує дозволений законом розмір сукупної вартості подарунків, чим вчинив адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

Прокурори Золотоніської місцевої прокуратури Потокі А.А., Іванова О.І., наполягали на винуватості ОСОБА_1 у чиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП та просили притягнути до адміністритивної відповідальності за вказаною статтею, зазначаючи при цьому, що такі дії ОСОБА_1 по отримання подарунку є протиправними, а дійсні наміри ОСОБА_2 встановити неможливо у зв`язку з її смертю. Заперечували відносно показів свідка ОСОБА_3 , як належні та достовірні, оскільки остання є матір`ю особи, що притягується до адміністративної відповідальності, що викликає сумніви у достовірності її показів.

Під час розгляду матеріалів справи ОСОБА_1 свою вину заперечував та вказував, що він в час оформлення договору дарування був у складних відносинах із своєю дружиною та вирішувалося питання про їх розлучення, тому нотаріус порадив йому укласти саме договір дарування зазначеної земельної ділянки із ОСОБА_2 . Із останньою він не був у службових відносинах, по роботі не пересікався та мав на меті лише набути у власність зазначену у протоколі про адміністративне правопорушення земельну ділянку, яку фактично у ОСОБА_2 придбав, адже віддав за неї кошти в сумі 60000 грн.. При складенні матеріалів справи про вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, відповідні органи не надали можливості належним чином йому ознайомитися із матеріалами справи, тому він не зміг надати належних пояснень під час їх оформлення та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Черватюк Ю.В. під час розгляду матеріалів справи вказувала, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 172-5 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення належним чином не доведена, оскільки дарунки державним службовцям прямо не заборонені нормами чинного законодавства, тим більше шляхом укладення офіційного договору дарування. Наполягала, що на момент укладення договору дарування діяли старі норми КУпАП в частині строків накладення адміністративного стягнення, а саме ст.. 38 КУпАП, а тому наполягала, що розпочате провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за обставин закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.. 38 КУпАП. Також вказала, що дане порушення було виявлене працівниками управління стратегічних розслідувань ще в грудні 2019 року. Також захисник зазначала, що ОСОБА_1 одержав від неблизьких осіб - ОСОБА_2 та ОСОБА_4 подарунок у негрошовій формі, а саме, відповідно до договорів дарування житлового будинку та земельної ділянки набув у дарунок майно, вказувала на тяжкість санкції, яка встановлена ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, у якій передбачена конфіскація майна, що може призвести до надмірних страждань особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та позбавлення останнього права власності, тому така справа повинна бути віднесена до кримінального обвинувачення та спираючись на практику ЄСПЛ до неї має бути застосована презумпція невинуватості. Між ОСОБА_1 як «обдарованим» та дарувальником за договором дарування від 04.02.2019 року не було ніякої взаємодії, пов`язаної із виконанням ОСОБА_1 функцій держави або місцевого самоврядування. Просила прийняти рішення про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , відповідно до положень п. п. 1, 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Свідок ОСОБА_3 під час розгляду матеріалів справи пояснила, що вона є матір`ю ОСОБА_1 та вона допомагала останньому придбати земельну ділянку та будинок, який розташований на ній в с. Дмитрівка Золотоніського району Черкаської області. Продавця вони знайшли по оголошенню та до оформлення зазначених документів власника майна не знали, ОСОБА_1 саме придбав вказану земельну ділянку, однак вони консультуючись у нотаріуса вирішили, що простіше оформити договір дарування. Купівля усього майна, тобто будинку та земельної ділянки здійснювалися за 90000 грн., а при нотаріусі у її присутності вони віддали 60000 грн..

Свідок ОСОБА_5 під час розгляду матеріалів справи пояснила, що вона є племінницею ОСОБА_4 , в інтересах якої вона й діяла при укладенні договору дарування земельної ділянки та будинку. Оскільки ОСОБА_4 була громадянкою Російської Федерації та була онкохвора, тому мала намір продати будинок та земельну ділянку, на якій той знаходиться. ОСОБА_1 передавав кошти за вказану земельну ділянку та будинок, який розташований на ній у нотаріуса ОСОБА_6 в її присутності. До оформлення вказаних договорів дарування ні вона ні ОСОБА_4 із ОСОБА_1 знайомі не були. Фактично здійснювалася купівля-продаж земельної ділянки та будинку, який знаходився на ній.

Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності в результаті всебічного повного та об`єктивного їх дослідження, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, його захисника, прокурора та свідків, суддя приходить до наступного висновку.

Як вбачається із матеріалів справи, Управлінням стратегічних розслідувань в Черкаській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП.

За твердження органу, який склав протокол про адміністративне правопорушення вина ОСОБА_1 стверджується:

-рапортом про проведення пошуку електронних документів в Єдиному державному реєстрі декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, поданих до вказаного реєстру ОСОБА_1 , та проведенням їх подальшої роздруківки;

-роздруківкою відомостей відносно ОСОБА_1 , виданих пошуковою системою Єдиного державного реєстру декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування з офіційного сайту НАЗК України;

-роздруківкою електронної декларації ОСОБА_1 за 2018 рік;

-листом Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області №)-7-17/1895-19 від 18.12.2019 з додатками до нього;

-копією договору дарування земельної ділянки №124 від 04.02.2019;

-довідкою Дмитрівської сільської ради Золотоніського району Черкаської області №3 від 02.01.2020.

Відповідальність за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП передбачена за порушення встановлених законом обмежень щодо одержання подарунків.

Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону України «Про запобігання корупції» (далі по тексту Закону), особам, зазначеним у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 цього Закону, забороняється безпосередньо або через інших осіб вимагати, просити, одержувати подарунки для себе чи близьких їм осіб від юридичних або фізичних осіб: 1) у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування; 2) якщо особа, яка дарує, перебуває в підпорядкуванні такої особи.

Виходячи із диспозиції вищевказаної норми, з об`єктивної сторони правопорушення становлять діяння у вигляді одержання у власність речей або майнових прав з порушенням вимог вищезазначеного Закону. Зокрема, таке порушення матиме місце у разі одержання подарунку в зв`язку з виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування, тобто, обумовлюється службовим становищем одержувача, посадою, яку він обіймає.

Згідно роз`яснень МЮУ Департаменту антикорупційного законодавства та законодавства про правосуддя від 28.07.2011 року щодо одержання подарунків особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, в питанні неправомірності подарунків має бути доведений причинно-наслідковий зв`язок отримання публічним службовцем у власних інтересах подарунків.

Частина 2 ст. 23 Закону обмежує особам, зазначеним у пп.1, 2 ч. 1 ст. 3 цього Закону приймати подарунки, якщо вартість таких подарунків перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка, одноразово, а сукупна вартість таких подарунків, отриманих від однієї особи (групи осіб) протягом року, не перевищує двох прожиткових мінімумів, встановлених для працездатної особи на 1 січня того року, в якому прийнято подарунки, крім випадків, передбачених ч. 1 ст.23 цього Закону, тобто, Закон пов`язує суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону зі встановленням факту чи отриманий подарунок у зв`язку із здійсненням такими особами діяльності, пов`язаної із виконанням функцій держави або місцевого самоврядування і чи перебуває особа, яка дарує у підпорядкуванні такої особи. Передбачене цією частиною обмеження щодо вартості подарунків не поширюється на подарунки, які: даруються близькими особами та одержуються як загальнодоступні знижки на товари, послуги, загальнодоступні виграші, призи, премії, бонуси. Знову ж таки, від близьких осіб, які не є підлеглими, якщо ці подарунки не пов`язані з використанням особою функцій держави або місцевого самоврядування (інакше вони трансформуються у неправомірну вигоду).

З об`єктивної сторони порушення ст. 172-5 КУпАП матиме місце у разі одержання подарунку в зв`язку з виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування, тобто обумовлюється використанням службового становища одержувачем, посадою, яку він обіймає. Пов`язаними із виконанням службових обов`язків є подарунки, що надаються як подяка за раніше вчинені службовцем дії (бездіяльність) або прийняті ним рішення на користь дарувальника або третіх осіб; або даруються в очікуванні заздалегідь необіцяного вчинення публічним службовцем дій (бездіяльності) або прийняття ним рішень на користь дарувальника чи третіх осіб.

Таким чином, для наявності корупційного правопорушення має бути встановлений зв`язок між виконанням особою функцій держави або органів місцевого самоврядування та одержанням подарунка. Якщо такий зв`язок у конкретному випадку не встановлено, відповідальність за ст. 172-5 КУпАП виключається.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 призначений на посаду головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, що стверджується наказом Управління державного агентства рибного господарства у Черкаській області (Черкаський рибоохоронний патруль) від 15.04.2018 року за №91-к.

У подальшому наказом Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області, від 15.05.2019 року за №80-К ОСОБА_1 з 16.05.2019 року звільнено з посади головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області в порядку переведення до Державного агентства рибного господарства у м. Києві та Київській області.

Згідно з п.п. «в» п.1 ч. 1 ст. 3 Закону суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону, є державні службовці, до яких відноситься і посада головного державного інспектора відділу охорони водних біоресурсів «Рибоохоронний патруль» Управління Державного агентства рибного господарства у Черкаській області. Одночасно, зазначена категорія віднесена до суб`єктів вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, та на них розповсюджуються обмеження і обов`язки, передбачені ст.23 Закону.

Відповідно до п.9 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про державну службу», державний службовець зобов`язаний додержуватися вимог законодавства у сфері запобігання і протидії корупції.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 на підставі договору дарування земельної ділянки від 04.02.2019, який посвідчено приватним нотаріусом Золотоніського районного округу Кравченок С.В. і зареєстровано в реєстрі за №124, набув у дарунок від не близької особи - ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,6501 га, кадастровий №:02:001:0118, яка розташована в с. Дмитрівка, Золотоніського району Черкаської області.

Згідно п.4 даного договору дар сторони оцінили в 26 004 грн. (двадцять шість тисяч чотири гривні). Висновок про ринкову вартість земельної ділянки виданий ТОВ «Земельне бюро «Хрещатик» 21.01.2019-26 004 грн.

Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік», з 1 січня 2019 року установлено розмір прожиткового мінімуму на одну працездатну особу у сумі 1921 грн.

Тобто вартість отриманого дарунку становить 26004 грн., що перевищує один прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на день прийняття подарунка - 04.02.2019.

За таких обставин був складений протокол про адміністративне правопорушення.

Разом з тим, матеріали справи не містять в собі жодних доказів, що ОСОБА_1 отримав вищевказану земельну ділянку в дарунок у зв`язку зі здійсненням ним своєї професійної діяльності, пов`язаної із виконанням ним своїх посадових обов`язків. Крім того, відсутні докази, що ОСОБА_2 перебувала в підпорядкуванні ОСОБА_1 ..

З огляду на наведене, суд приходить до висновку, що складаючи протокол про адміністративне, правопорушення, Управлінням стратегічних розслідувань в Черкаській області, не було здобуто доказів, що ОСОБА_1 отримав подарунок від у зв`язку із здійсненням своєї діяльності, тобто відсутній наслідковий зв`язок між виконанням ним даних функцій та одержанням подарунка.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог Закону.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, суду не надано, винуватість особи у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, то склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-5 КУпАП, в його діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

З урахуванням того, що договір дарування земельної ділянки було укладено 04.02.2019 року, а дану подію було виявлено 27.01.2020 року, суд також зазначає наступне.

Станом на час розгляду справи 24.06.2020р. діють норми статті 38 КУпАП, які визначають, що адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом шести місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Враховуючи те, що суддя вирішує питання про закриття провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, питання застосування строків, передбачених ст. 38 КУпАП, не вирішується.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 172-5, 283, 284 КУпАП, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-5 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М.Ю. Степченко