Номер провадження: 33/813/656/20
Номер справи місцевого суду: 947/3145/20
Головуючий у першій інстанції Федулеєва Ю.О.
Доповідач Таварткіладзе О. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.05.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в особі судді Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Томашевської К.В.,

осіб, які з`явились до судового засідання:

-захисника ОСОБА_1 адвоката Галкина К.О.,

розглянувши апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Галкина Костянтина Олександровича на постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Київського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2020 року визнано ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір.

Не погоджуючись з вказаною постановою суду, представник ОСОБА_1 адвокат Галкин К.О. звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2020 року по даній справі та провадження у справі закрити, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги захисник зазначає, що районним судом порушено вимоги законодавства щодо повного та всебічного розгляду справи про адміністративне правопорушення. Дії суду першої інстанції під час розгляду справи свідчать про порушення судом приписів ст. 268 КУпАП: суд проігнорував заяву про ознайомлення з матеріалами справи, подану до канцелярії суду 03.04.2020 року, та розглянув справу без участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності та його представника, що позбавило можливості заявляти клопотання про виклик та допит у судовому засіданні понятих, надавати пояснення про обставини справи. Крім того, апелянт зазначає, що 24.03.2020 року суд першої інстанції безпідставно відхилив клопотання ОСОБА_1 про долучення до матеріалів справи документів та відеозапису подій, що відбулись 01.02.2020 року, у зв`язку з якими виник конфлікт з працівниками поліції та у ОСОБА_1 виникла недовіра до поліцейських, що зумовило останнього відмовитись від медичного обстеження, підписів, отримання копії протоколу про адміністративне правопорушення. Адвокат наголошує, що оскаржувана постанова суду фактично ґрунтується на свідченнях інспектора патрульної поліції, який складав протокол про адміністративне правопорушення, проте свідчення зазначеної особи не можуть вважатись об`єктивними доказами у справі, оскільки така особа є представником суб`єкта владних повноважень, який виконує функції нагляду та контролю за безпекою дорожнього руху.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, апеляційний суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, у зв`язку з наступним.

Згідно до вимог ст. 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення. Для встановлення події правопорушення, зазначеного у ч.1 ст.130 КУпАП необхідно з`ясувати, чи дійсно особа знаходилася в стані алкогольного сп`яніння під час керування транспортним засобом та чи дійсно саме та особа, відносно якої складено протокол, а не інша, керувала транспортним засобом, чи є відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, які використовуються при нагляді за виконанням правил, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, нормі стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а також іншими документами.

Стаття 252 КУпАП встановлює, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Під час перегляду справи в суді апеляційної інстанції, з наданих матеріалів справи апеляційним судом встановлено, що районним судом дотримано вищезазначених вимог закону щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, доведена зібраними у справі доказами, а саме даними протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2020 року серії ДПР18 № 329284, письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, Направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, відеозаписом з нагрудної камери.

Відповідно протоколу про адміністративне правопорушення від 01.02.2020 року серії ДПР18 № 329284 водій ОСОБА_1 01 лютого 2020 року о 09 годині 20 хвилин в м. Одеса по пр. Небесної Сотні, 101, керував автомобілем марки Toyota Corolla, д. н. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків. Вказаними діями водій ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП (а. с. 2).

За вимогами п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , наданих 01.02.2020 року, підтверджено факт відмови водія ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер, а також в медичному закладі (а. с. 4-5).

Згідно акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, складеного інспектором 2 взводу 5 роти 2 батальйону полку УПП в Одеській області ДПП лейтенантом поліції Зінченком ОСОБА_4 Миколайовичем, ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Також водій ОСОБА_1 відмовився від підпису даного акту (а. с. 6).

Відповідно до Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 01.02.2020 року у результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейськими, у водія виявлено запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, від огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер 6810 та від огляду у закладі охорони здоров`я ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків (а. с. 7).

З відеозаписів з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що 01.02.2020 року водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Toyota Corolla, д.н. НОМЕР_1 , був зупинений працівниками поліції, на зауваження поліцейського про те, що у ОСОБА_1 вбачаються ознаки алкогольного сп`яніння, водій ОСОБА_1 не заперечував, пояснивши, що з ранку посварився з дружиною, але при цьому від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер або в закладі охорони здоров`я водій ОСОБА_1 відмовився (а. с. 8).

У суді першої інстанції в якості свідка був допитаний лейтенант поліції Зінченко ОСОБА_5 , який 01.02.2020 року складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 . Відповідно до пояснень ОСОБА_6 після зупинення транспортного засобу у водія ОСОБА_1 виявлено ознаки алкогольного сп`яніння, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі водій ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність як за керування транспортним засобом особою в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, так і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження такого огляду.

Порядок проходження огляду на стан сп`яніння встановлений ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою спільним Наказом МВС України та Міністерством охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року (далі - Інструкція), Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок).

Інструкцією передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Огляд проводиться поліцейськими на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом, або, у разі відмови водія пройти огляд на місці, лікарем закладу охорони здоров`я.

Відповідно до п. 8 Порядку у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться закладі охорони здоров`я.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Виходячи з викладеного, апеляційний суд визнає вказані докази, які були повторно дослідженні в ході апеляційного розгляду справи, є: достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 01.02.2020 року та інкримінуються ОСОБА_1 .

Стосовно доводів апелянта щодо розгляду справи судом першої інстанції за відсутності ОСОБА_1 , що позбавило можливості надати пояснення, заявити клопотання щодо допиту свідків, пояснення яких містяться в матеріалах справи, щодо незадоволення районним судом клопотання про ознайомлення з матеріалами справи, апеляційний суд вважає необхідним зазначити наступне.

З матеріалів справи вбачається, що під час складення проколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , останній був повідомлений працівниками поліції, що розгляд справи відбудеться 02.03.2020 року у Київському районному суді м. Одеси. Після надходження 14.02.2020 року матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 до Київського районного суду м. Одеси, розгляд даної справи судом був призначений на 26.03.2020 року об 11-00 год., про що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності був повідомлений через сайт Судової влади України (а. с. 11), а також 20.03.2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 отримав судову повістку про виклик до суду 26.03.2020 року об 11-00 год., що вбачається з рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 12). Надалі, справу було відкладено на 30.03.2020 року о 13-30 год, про що ОСОБА_1 був сповіщений 27.03.2020 року телефонограмою та за допомогою смс-повідомлення (а. с. 18-19). 30.03.2020 року на електронну адресу районного суду ОСОБА_1 надіслав заяву про відкладення розгляду справи (а. с. 20-22), у зв`язку з чим справа була відкладена. 30.03.2020 року за допомогою смс-повідомлення ОСОБА_1 був сповіщений на 31.03.2020 року на 16-00 год. (а. с. 23). 31.03.2020 року за допомогою смс-повідомлення ОСОБА_1 був сповіщений на 03.04.2020 року на 12-00 год. (а. с. 24). Таким чином, судом достеменно встановлено про обізнаність ОСОБА_1 про розгляд даної справи в суді першої інстанції

03.04.2020 року до районного суду від захисника Галкина К.О. надійшла заява про ознайомлення з матеріалами справи, в якій заявник просив суд ознайомитися з матеріалами справи та зробити копії. Відповідно до розписки на цій заяві, захисник ознайомився з матеріалами справи 24.04.2020 року (а. с. 29-31).

Про відкладення розгляду справи судом першої інстанції захисник клопотання не подавав.

З урахуванням викладених обставин, апеляційний суд приходить до висновку про те, що ОСОБА_1 не був позбавлений можливості для забезпечення своєчасного захисту і представництва своїх прав та інтересів в суді першої інстанції.

Твердження апелянта, що районний суд не забезпечив реалізацію його права щодо надання клопотання про допит свідків, які були присутніми при складанні протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , безпідставно відхилив клопотання про долучення доказів та відеозапису, а оскаржувана постанова районного суду фактично ґрунтується на поясненнях працівника поліції, який склав протокол про адміністративне правопорушення, є необґрунтованими з огляду на наступне.

В матеріалах справи наявні пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , що були написані свідками власноруч та приєднанні до протоколу про адміністративне правопорушення. Крім того, обставини, щодо яких свідками були наданні пояснення, вбачаються з відеозаписів з нагрудної відеокамери поліцейських, які також були приєднані до протоколу про адміністративне правопорушення. При цьому, районним судом під час розгляду даної справи було в повній мірі дослідженні зазначенні докази у сукупності з іншими матеріалами справи, була надана повна та об`єктивна оцінка вказаним доказам, а тому об`єктивних підстав для виклику свідків до суду не було. Пояснення, що були наданні в судовому засіданні суду першої інстанції працівником поліції, також узгоджуються з відеозаписом події, що мала місце 01.02.2020 року за участі ОСОБА_1 .

Судом апеляційної інстанції задоволено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови районного суду, а отже поновлено право апелянта ОСОБА_1 на участь при розгляді справи про адміністративне правопорушення. У призначений час до судового засідання суду апеляційної інстанції з`явився захисник Галкин К.О., який належним чином здійснював захист в інтересах ОСОБА_1 щодо надання пояснень по обставинам справи, приєднання доказів до матеріалів справи та огляду в судовому засіданні доказів, які приєднані до справи під час розгляду в суді першої інстанції.

Так, 22.05.2020 року у засіданні суду апеляційної інстанції захисником були заявлені клопотання про долучення письмових матеріалів до справи та відтворення відеозаписів з флеш-носія. Такі клопотання були задоволенні судом апеляційної інстанції. Слід зазначити, що під час відтворення відеозапису, що був наданий захисником Шимбарьова ОСОБА_7 , судом апеляційної інстанції не встановлено обставин, які б спростували встановленні в цій постанові обставини, що слугували підставами для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП.

Крім того, на запитання суду про перешкоди чи труднощі, які унеможливили або суттєво ускладнили можливість ОСОБА_1 після складання протоколу про адміністративне правопорушення самостійно звернутись до медичного закладу для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння для підтвердження відсутності у нього алкогольного сп`яніння, а також ненадання ОСОБА_1 пояснень до протоколу про адміністративне правопорушення, в яких він міг би зауважити на порушення з боку поліцейських, захисник Галкин К.О. пояснень апеляційному суду не надав, посилаючись на необізнаність щодо вказаних обставин.

У рішенні ЄСПЛ по справах «Кобець проти України» від 14.02.2008, суд повторює, що відповідно до його прецедентиої практики при оцінці доказів він керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

За таких обставин, апеляційний суд визнає необґрунтованими доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції були допущені істотні порушення його прав, передбачених ст.268 КУпАП.

Слід зазначити, що відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є самостійним складом адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому посилання апелянта на відсутність у його діях складу вказаного правопорушення із огляду на те, що він не перебував у стані алкогольного сп`яніння за кермом, суперечать вимогам закону.

Позиція апелянта, яку той висловив в апеляційній скарзі та його процесуальна поведінка, пов`язана з наданням пояснень, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом, як спосіб самозахисту з метою уникнення від відповідальності за вчинене правопорушення.

Враховуючи наведені обставини в сукупності, апеляційний суд приходить до висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги та вважає, що наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, а тому висновок суду першої інстанції про визнання його винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП є законним та обґрунтованим, внаслідок чого немає підстав для скасування або зміни постанови суду.

При цьому судом першої інстанції було визначене адміністративне стягнення у виді розміру штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами, як єдиного та безальтернативного адміністративного стягнення, яке передбачене санкцією ст. 130 ч.1 КУпАП.

Враховуючи наведені обставини, суд дійшов до висновку, що не вбачається підстав для скасування або змінення постанови суду.

У відповідності до ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право:

1)залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін;

2)скасувати постанову та закрити провадження у справі;

3)скасувати постанову та прийняти нову постанову;

4)змінити постанову.

Керуючись ст.ст. 293, 294 КУпАП, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Галкина Костянтина Олександровича - залишити без задоволення.

Постанову судді Київського районного суду м. Одеси від 03 квітня 2020 року - залишити без змін.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.М. Таварткіладзе