ЄУН №337/1393/20
Провадження №3/337/492/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року Хортицький районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.,

за участю секретаря - Шелудько О.О.,

особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який народився в м.Оріхів Запорізької області, громадянина України, не працевлаштованого, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- за ст.130 КУпАП

Права та обов`язки, передбачені ст.63 Конституції України, ст.268 КУпАП роз`яснені.

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушеннясерії ДПР18 №096157 від 03.04.2020р., який складений поліцейським СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Б`ятенко Д.І.: 03.04.2020 року о 10.00 годин на а/д Покровськ-Бахмут-Михайлівка 38 км., водій ОСОБА_1 керував т.з. Renault н/з НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння (зірниці не реагують на світло, тремтіння пальців рук), було запропоновано на місці, але за відсутності технічних засобів, було запропоновано пройти медичний огляд на стан сп`яніння в КЛПУ «Міський наркологічний диспансер» м.Констянтинівки, де він відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину в інкримінованому правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно у зазначений в протоколі день, час та місце він керував транспортним засобом та був зупинений працівниками поліції, які безпідставно звинуватили його в тому, що він перебуває в стані наркотичного сп`яніння та запропонували проїхати до наркологічного диспансеру. Оскільки був тверезий та впевнений у своїй невинуватості, він погодився на медичний огляд, залишив свій транспортний засіб та на автомобілі працівників поліції був доставлений в Міський наркологічний диспансер м.Костянтинівки. При цьому жодних направлень на огляд з метою виявлення стану наркотичного сп`яніння поліцейськими не оформлялось та йому не вручалось, від проходження огляду він не відмовлявся. У медичному закладі, після здачі на аналіз біологічного середовища у вигляді сечі, лікар йому повідомив, що зробити висновок про наявність або відсутність стану наркотичного сп`яніння, він не може через невеликий об`єм сечі. На його пропозицію взяти на лабораторне дослідження кров або іншим шляхом зробити аналіз, лікар відмовився. Жодних висновків лікар не складав. Після цього працівники поліції склали відносно нього протокол, зазначивши, що він відмовився від огляду. Вважає такі дії працівників поліції неправомірними. Просить провадження у справі закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків.

Згідно зі ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом (ст.245 КУпАП).

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, чи заподіяно матеріальну шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У своїх рішеннях, в тому числі і проти України, ЄСПЛ неодноразово наголошував на необхідності суворого дотримання процедури притягнення особи до відповідальності (як кримінальної, так і адміністративної).

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Деталі обвинувачення мають дуже суттєве значення, а його неконкретність розглядається ЄСПЛ як порушення права на захист (Справа «Маттоціа проти Італії» від 25 липня 2000 року).

Особа вважається невинуватою до тих пір, поки її вина не буде доказана у встановленому законом порядку. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (ст.62 Конституції України).

Вирішуючи справу, суд виходить з того, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для ініціювання притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених у ст.258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст.251 КУпАП) у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст.256 КУпАП.

Частина 1 ст.130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння.

Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, а також Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008р. № 1103 (із змінами), огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським на місці зупинки у присутності двох свідків.

Водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 8 Порядку № 1103, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 від 09.11.2015р., огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану (п. 2 розділу І).

Пункт 4 розділу І Інструкції визначає ознаки наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Такими ознаками є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

За наявності таких ознак, поліцейський направляє особу до найближчого закладу охорони здоров`я, що випливає іх п. 12 розділу ІІ Інструкції.

Відповідно до п. 8 розділу ІІ форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції. У направленні зазначаються, зокрема, ознаки сп`яніння водія, встановлені поліцейським.

Отже, за наявності підстав вважати, що водій перебуває у стані наркотичного сп`яніння (тобто має певні ознаки такого сп`яніння, визначені п.4 розділу І Інструкції), поліцейський відстороняє особу від керування транспортним засобом та направляє її до закладу охорони здоров`я для проведення огляду на стан сп`яніння. У направленні на огляд повинні бути зазначені ознаки наркотичного сп`яніння, які виявлені у водія поліцейським. У разі відмови водія від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

За ч.1 ст.254 , ч.1 ст.256 КУпАП про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою. У протоколі зазначаються: місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Наведене свідчить, що протокол про адміністративне правопорушення, яким зафіксовано відмову водія транспортного засобу від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, має бути складений за часом після направлення водія на огляд, якщо таке направлення є у матеріалах справи.

Відповідно до матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення від 03.04.2020р. складений о 13.15 год., тобто після спливу двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення, а направлення водія на огляд матеріали справи не містять.

Крім того, посадова особа у протоколі про адміністративні правопорушення зазначила такі ознаки сп`яніння у водія: зіниці не реагують на світло, тремтіння пальців рук, що по-перше, не відповідає ознакам, які визначені п. 4 розділу І Інструкції (повинно бути зазначено у якому стані - звуженому чи розширеному - перебувають зіниці, що не реагують на світло, тремтіння пальців рук повинно бути виражене), по-друге, суд не може перевірити, що вказані ознаки відповідають ознакам, які вказані у направленні водія на огляд, адже в останнього документу в матеріалах справи немає.

Наведені недоліки оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення за певних обставин могли би бути усунені шляхом допиту свідків та особи, яка склала протокол про адміністративне правопорушення.

Проте поліцейський СРПП Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області Б`ятенко Д.І., який складав протокол про адміністративне правопорушення ДПР18 №096157 від 03.04.2020р., будучи неодноразово викликаним, в судові засідання не з`явився.

Свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення ДПР18 №096157 від 03.04.2020р. та письмові пояснення яких містяться в матеріалах справи, на виклики в судові засідання неодноразово не прибули, хоча про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Причини неявки не повідомили.

Крім того, суд неодноразово звертався до начальника Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області щодо надання суду інформації про відеофіксацію поліцейськими 03.04.2020р. у період часу з 10.00 год. до 13.15 год. подій за участю ОСОБА_1 , зокрема під час оформлення відносно нього протоколу про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, і в разі наявності такого відеозапису - надання його суду.

Однак жодної відповіді від Костянтинівського ВП Бахмутського ВП ГУНП в Донецькій області до суду не надійшло.

При ухваленні рішення суд враховує, що у зв`язку із застосуванням принципу презумпції невинуватості саме інспектор поліції, як особа, що виявила факт адміністративного правопорушення, повинен зібрати докази наявності події і складу адміністративного правопорушення, винуватості особи, тобто довести наявність законних підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Оскільки судом встановлено, що докази, які б поза розумним сумнівом доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, відсутні, а згідно зі ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, то наявність законних підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності немає.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже, діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в т.ч. вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Пункт 2 ст.6 Конвенції про основні права та свободи людини і відповідна практика ЄСПЛ вимагає, щоб при здійсненні своїх повноважень судді відійшли від упередженої думки, що підсудний вчинив злочинне діяння, так як обов`язок доведення цього лежить на обвинуваченні та будь-який сумнів трактується на користь підсудного.

Суд вважає такими, що не можуть бути визнані належними та допустимими доказами відомості, що містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть «випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту».

Оскільки, належні та допустимі докази, передбачені ст.251 КУпАП, які б підтверджували факт порушення ОСОБА_1 положень ПДР України під час керування ним транспортним засобом, тобто факту вчинення ним адміністративного правопорушення та його винуватість в ньому, суду не надані, то виходячи з вимог ст.252,280 КУпАП, оцінивши обставини справи та надані докази, суд вважає, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП поза розумним сумнівом не доведений, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується судом на його користь.

Визнання ОСОБА_1 в протоколі вини у зазначеному правопорушенні суд не бере до уваги, оскільки факт визнання особою вини у вчиненні правопорушення не звільняє особу, яка виявила факт правопорушення, від доведення правомірності притягнення особи до відповідальності і відповідно не може бути достатнім доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Таким чином, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст. 7, 8, 9, 130, 245, 247, 251, 252, 256, 268, 280, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Вилучене посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане 07.12.2017р. НОМЕР_3 на ім`я ОСОБА_1 - повернути власнику ОСОБА_1 .

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом 10 (десяти) днів з дня винесення постанови.

Суддя М.В.Сидорова