ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/337/20 Головуючий в 1-й інстанції Щаслива О.В.
Єдиний унікальний № 336/5293/19 Доповідач в 2-й інстанції Фомін В.А.
Категорія ч.1 ст.183-1 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Фомін В.А., за участю прокурора Севальнєва О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою прокурора Дем`янова В.В. на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2019 року стосовно ОСОБА_1 , в якій міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження вказаного судового рішення,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , із застосуванням адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин.

Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 384,20 грн.

Як зазначено в постанові, ОСОБА_1 за виконавчим листом, виданим на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 27.09.2017 року зобов`язана сплачувати аліменти на користь КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» Запорізької обласної ради на утримання малолітніх дітей: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитині відповідного віку, починаючи з 28.12.2016 року до досягнення дітьми повноліття, за умові перебування кожного з дітей у даному закладі. Проте, аліменти на утримання дітей вона не сплачує, що призвело до виникнення заборгованості за виконавчим провадженням, яка станом на 31.07.2019 року становить 58674,40 грн., тобто сукупний розмір якої перевищує суму платежів за шість місяців.

В апеляційній скарзі прокурор вважає винесену постанову незаконною. В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_1 участі у розгляді справи не приймала, у тому числі під час складання протоколу про адміністративне правопорушення. Даний протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КУпАП, а саме: складений у відсутність ОСОБА_1 , відсутні пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Особі не роз`яснено її права та обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, під час складання протоколу, в протоколі відсутній підпис особи та відомості щодо відмови поставити підпис. Особою, відносно якої складено протокол, не надано письмових пояснень по суті правопорушення, що є грубим порушенням права на захист. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 містить лише відомості, що він направлений правопорушнику за певною адресою, однак жодних відомостей про те, що вказана особа реально сповіщена про факт притягнення її до адміністративної відповідальності ні протокол, ні жодні інші матеріали справи не містять. Вказаний факт свідчить про необізнаність ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності, а отже є безумовним порушенням права на захист.

Разом з цим, з урахуванням обставин справи, відповідно до постанови пленуму Верховного суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержанням вимог статті 256 КУпАП відповідному органу для належного оформлення. З урахуванням вказаних обставин, вірним рішення у вказаній справі є скасування постанови Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02.10.2019 року та повернення протоколу відносно ОСОБА_1 для належного оформлення відповідному органу.

Звертає увагу суду, що оскільки відносно ОСОБА_1 застосовані заходи примусового характеру, пов`язані з обмеженням її особистої свободи, а саме адміністративне стягнення у вигляді 120 годин суспільно корисних робіт, то прокурор наділений правом оскаржувати постанову судді в справі про адміністративне правопорушення даної категорії.

Також зазначає, що прокурор не приймав участі при розгляді справи, про рішення суду дізнався при здійсненні моніторингу судових рішень у єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме 27.04.2020 року, апеляційну скаргу подав 29.04.2020 року, а тому вважає строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин та підлягає поновленню.

На підставі викладеного, просить поновити строк оскарження постанови суду першої інстанції; скасувати постанову суду, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 повернути до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) для належного оформлення.

В судове засідання суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не з`явилась, про день та час розгляду справи була повідомлена належним чином, причина неявки суду невідома. Справа розглядається без ОСОБА_1 за участю прокурора по наявним в ній матеріалам в межах апеляційної скарги.

Заслухавши в судовому засіданні прокурора на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та аргументи скарги, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, у зв`язку з наступним.

У відповідності до вимог ст.294 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Враховуючи, що прокурор не приймав участі при розгляді справи, про рішення суду дізнався при здійсненні моніторингу судових рішень у єдиному державному реєстрі судових рішень, а саме 27.04.2020 року, апеляційну скаргу подав 29.04.2020 року, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що наведені у клопотанні обставини можна визнати як поважні причини пропуску строку на апеляційне оскарження, а тому вказаний строк підлягає поновленню.

Щодо доводів апеляційної скарги по суті, слід зазначити наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Матеріали справи не містять жодних даних про повідомлення осіб, які беруть участь у провадженні такі дані відсутні у протоколі про адміністративне правопорушення, а матеріали справи не містять доказів вручення повістки ОСОБА_1 . Судова повістка, яка була надіслана на ім`я ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , повернута до суду без вручення, із позначкою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.15-16).

Інших відомостей, які б свідчили про сповіщення ОСОБА_1 судом про час та місце розгляду справи, матеріали не містять.

Розглянувши справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, та даних про її своєчасне сповіщення про місце і час судового розгляду, суд першої інстанції не вжив заходів для всебічного, повного та об`єктивного встановлення обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, внаслідок чого залишились не з`ясованими обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Так, через наведене вище порушення судом першої інстанції залишився не з`ясованим той факт, що матеріали справи не містять жодних відомостей про обізнаність ОСОБА_1 у тому числі і щодо наявності судового рішення про стягнення аліментів з неї на утримання дитини та виконавчого провадження.

Таким чином, твердження суду у постанові про те, що ОСОБА_1 була належним чином повідомлена про день та час судового засідання, не підтверджуються наявними доказами у матеріалах справи.

У зв`язку з цим, апеляційний суд вважає обґрунтованими доводи прокурора про те, що суд, розглянувши справу без участі ОСОБА_1 не дотримався вимог ст.268 КУпАП, через що вона була позбавлена можливості в повній мірі реалізувати свої процесуальні права.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Разом з цим, суд першої інстанції, дійшовши висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, не з`ясувавши при цьому всіх обставин, що мають значення у справі, чим допустив формальний підхід до судового розгляду та дійшов передчасного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу цього адміністративного правопорушення.

В порушення вимог ст.283 КУпАП, у постанові суд формально послався на докази, які містяться в матеріалах справи, не проаналізувавши їх, та не надавши їм належної правової оцінки.

Кодексом України про адміністративні правопорушення визначено форму і основні елементи протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з положеннями ч.1 ст.256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Зазначених вимог закону як посадова особа, яка складала протокол, так і суд першої інстанції, приймаючи оскаржуване рішення, не дотрималися.

У пункті 4 Розділу XIV Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення від 04.05.2005 № 273, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 512/5 від 02.04.2012, в більшій мірі деталізовано вимоги, які висуваються при оформленні протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, у разі складання протоколу в органі державної виконавчої служби або офісі приватного виконавця, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, запрошується для складання та підписання протоколу.

У виклику зазначаються дата, час та місце складання протоколу. Виклик вважається належним чином врученим, якщо надісланий за адресою особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, рекомендованим листом з повідомленням про вручення або вручено особисто.

Проте матеріали справи не містять не тільки доказів вручення особі повідомлення про виклик до державної виконавчої служби, а навіть доказів його направлення.

Додані до протоколу матеріали не містять також доказів повідомлення божника про розрахунок заборгованості, як того вимагає ч.3 ст.71 Закону України «Про виконавче провадження», п. 4 Розділу XVI Інструкції.

Згідно з положеннями ст.278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення поряд з іншими повинний вирішити питання, чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду.

Відповідно до рекомендацій, викладених у п.12 Постанови Пленуму Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних справ і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014, норми КУпАП не забороняють повернення протоколу про адміністративне правопорушення, складеного не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог статті 256 цього Кодексу вмотивованою постановою суду для належного оформлення.

Суд першої інстанції, не виконав наведених вище вимог: не повідомив особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, про розгляд справи, не перевірив правильність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право, в тому числі, скасувати постанову та прийняти нову постанову.

Встановивши порушення вимог КУпАП, суд апеляційної інстанції позбавлений можливості розглянути справу по суті, відтак протокол відносно ОСОБА_1 підлягає поверненню на доопрацювання органу, який направляв його до суду, наразі цим органом є Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

п о с т а н о в и в:

поновити прокурору Дем`янову В.В. строк на апеляційне оскарження постанови судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2019 року.

Апеляційну скаргу прокурора Дем`янова В.В. задовольнити.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 02 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.183-1 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 годин, скасувати, протокол про адміністративне правопорушення направити для належного оформлення до Шевченківського відділу Державної виконавчої служби у м. Запоріжжя Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

Постанова Запорізького апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду В.А. Фомін

Дата документу Справа № 336/5293/19