Справа №461/2619/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 червня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Мисько Х.М., розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, пенсіонера, який проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 10 березня 2020 року о 17 годині 00 хвилин у м. Львові по вул. Винниченка, 10 керував транспортним засобом OPEL ASTRA д.н.з. НОМЕР_1 перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння зі згоди водія у встановленому законом порядку проводився на місці з використанням технічного засобу DRAGER ARJL 0257, тест № 994 у присутності двох свідків, результат позитивна проба 1,40 проміле, чим порушив п.2.9 «а» Правил дорожнього руху України.

Права особи, притягненої до адміністративної відповідальності, передбачені статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення, вимоги статті 63 Конституції України роз`яснені при складанні адміністративного протоколу.

ОСОБА_1 в судові засідання призначенні на 13 квітня 2020 року, 24 квітня 2020 року, 12 травня 2020 року, 25 травня 2020 року та 03 червня 2020 року не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про час і місце слухання справи, що стверджується матеріалами справи.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, викладеної у рішенні «Смірнов проти України» (рішення від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», заява № 36655/02), у силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, у першу чергу, на відповідні державні судові органи.

Розумність тривалості судового провадження оцінюється у залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінку сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Також, у своїх рішеннях Європейський суд неодноразово наголошував, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 16 лютого 2017 року у справі «Каракуця проти України» («Karakutsya v. Ukraine»), заява № 18986/06, § 71).

Як вбачається з матеріалів справи, подія мала місце 10 березня 2020 року, а тому строки притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 спливають 10 червня 2020 року. Справа перебуває у провадженні суду з 23 березня 2020 року і неодноразово відкладалась із-за неявок та клопотань особи, яка притягується до адміністративної відповідальності про перенесення судових засідань.

Наведені обставини дають підстави для критичної оцінки процесуальної поведінки ОСОБА_1 та свідчать про намір останнього у спосіб подання заяв про відкладення розгляду справи та його неявка в судове засідання за декілька днів до закінчення строку притягнення до адміністративної відповідальності, уникнути передбаченої законом відповідальності.

Суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не було обмежено у доступі до правосуддя, надано можливість скористатись усіма процесуальними правами та обов`язками особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Жодного доказу на спростовання обставин, викладених у протоколі про адміністративні правопорушення, які б виключали його вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не було надано.

Також, судом було роз`яснено ОСОБА_1 , що з метою дотримання розумних строків розгляду справи та бажанням приймати участь в судовому засіданні, він вправі скористатись встановленим Порядком роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, затвердженого наказом від 08.04.2020 №169 Державної судової адміністрації України, розміщеному на веб-сайті Галицького районного суду м.Львова 21 квітня 2020року. Також, було запропуновано надати суду письмові пояснення щодо обставин події згідно протоколу серії ДПР 18 № 080160 від 10.03.2020 року. Проте, останній своїм процесуальним правом не скористався.

За таких обставин, вважаю, що суддя вправі прийняти рішення у даній справі 03 червня 2020 року, за відсутності ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 9КпАП України адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 252КУпАП суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

За диспозицією ч. 1 ст. 130 КУпАП, особа несе відповідальність, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння регламентуєтьсяст.266 КУпАПта Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 року № 1452/735, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 11.11.2015 року за № 1413/27858 (далі Інструкція).

Відповідно дост.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться, зокрема, поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Перевіривши матеріали справи, вважаю, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Факт вчинення адміністративного правопорушення стверджується:

-протоколом про адміністративне правопорушення від 10 березня 2020 року;

-поясненнями та підписами свідків;

-актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, та іншими матеріалами справи, які знаходяться у об`єктивному взаємозв`язку між собою, нічим не спростовані, доповнюються та уточнюються іншими доказами.

Крім того слід зазначити, що у рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2017 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки.

Враховуючи обставини та характер вчиненого адміністративного правопорушення, особу правопорушника, та те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 слід притягнути до адміністративної відповідальності та накласти стягнення у виді штрафу та позбавлення права керувати всіма видами транспортних засобів.

Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10 200,0 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік накладене на ОСОБА_1 відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП є безальтернативним.

Окрім цього, у відповідності до ст. 40-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід стягнути 420,40 грн. судового збору.

Керуючись ст. ст. 248, 249, 251, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст. ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», суддя,

П О С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Державної судової адміністрації України судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення до Львівського апеляційного суду через місцевий суд. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Х.М. Мисько