Номер провадження: 33/813/214/20
Номер справи місцевого суду: 491/1081/19
Головуючий у першій інстанції Желясков О. О.
Доповідач Копіца О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12.06.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі: головуючого судді Копіци О.В., при секретарі судового засідання Пойзнер В.Є., за участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Бойка О.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 21.12.2019 року, відносно:

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Суха Журавка Ширяївського району Одеської області, громадянина України, працюючого по найму, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

- про накладення стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130, ч.3 ст. 126 КУпАП,

встановив:

Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції.

Зазначеною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130, ч. 3 ст. 126 КУпАП України та на нього накладено стягнення:

- за ч. 3 ст. 126 КУпАП у виді позбавлення права керувати транспортними засобами на строк шість місяців.

- за ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до положень ч.2 ст. 36 КУпАП остаточно на ОСОБА_1 накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік, а також стягнутий судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Судом 1-ої інстанції встановлені наступні обставини: 10 листопада 2019 року близько 6 год. 58 хв. ОСОБА_1 на автодорозі «Р-71» між населеними пунктами м. Ананьїв та с. Боярка здійснював керування транспортним засобом марки «ВАЗ-2109» з номерним знаком « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №74 від 10 листопада 2019 року, проведеного в Ананьївській ЦРЛ, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху.

Крім того, 10 листопада 2019 року близько 6 години 58 хвилин ОСОБА_1 на автодорозі «Р-71» між населеними пунктами м. Ананьїв та с. Боярка здійснював керування транспортним засобом марки «ВАЗ-2109» з номерним знаком « НОМЕР_1 », будучи обмеженим в праві керування Ширяївським РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області в рамках виконавчого провадження №58580947 від 12 березня 2019 року.

Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:

- суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , не повідомивши його належним чином про місце та час судового розгляду, чим порушив його право на захист, оскільки ним подавались клопотання про відкладення судового розгляду для звернення за правничою допомогою;

- працівники поліції безпідставно зупинили його на автодорозі «Р-71» між населеними пунктами м. Ананьїв та с. Боярка, при цьому він їм, а також лікарю Ананьївської ЦРЛ повідомляв про те, що не перебуває у стані сп`яніння та алкогольні напої не вживав;

- поза увагою суду залишилось те, що протокол про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2019 року серії БР №014410 за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, оскільки протокол складався за його відсутності, його копію він не отримував та в протоколі не відображені обставини, що мають суттєве значення по справі.

На підставі зазначених доводів, ОСОБА_1 просить постанову суду 1-ої інстанції відносно нього скасувати та провадження у справі закрити.

В судове засідання апеляційного суду, призначене на 21.02.2020 року ОСОБА_1 та його захисник адвокат Бойко О.О. з`явились, доводи апеляційної скарги підтримали.

Натомість, в судові засідання апеляційного суду, призначені на 07.02.2020 року, 10.04.2020 року, 22.05.2020 року, 12.06.2020 року ОСОБА_1 не з`явився.

Разом з тим, ОСОБА_1 повідомлявся про призначення судових засідань через свого захисника адвоката Бойка О.О., про що свідчать телефонограми, наявні в матеріалах справи.

Апеляційний суд зазначає, що обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України").

Як відзначив суд у рішенні у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» (1989), сторона зобов`язана «демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань».

З огляду на вищевикладене, ігнорування особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 виклику до суду, апеляційний суд доходить висновку про розгляд справи за наявними в матеріалах справи доказами.

Щодо заявлених клопотань сторони захисту про відкладення розгляду справи через запровадження в апеляційному суді тимчасових заходів з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19, апеляційний суд вважає, що на час призначення судового засідання від 07.02.2020 року, вони були відсутні, а на час розгляду справи від 12.06.2020 року, вони послаблені на підставі відповідних постанов КМ України та поновлено міжміське сполучення, в тому числі транспортне сполучення громадським транспортом. Також, апеляційний суд враховує, що згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 укладені угоди із адвокатом Бойком О.О., від якого клопотань про відкладення судового засідання не надходило, що свідчить про можливість їх прибуття до апеляційного суду для розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 .

Окрім того, на підставі рішення зборів суддів Одеського апеляційного суду від 16 березня 2020 року, відповідно до ч.2 ст.29 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», Указу Президента України від 13 березня 2020 року № 87/2020 «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13 березня 2020 року «Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19», розпорядження голови Одеської обласної державної адміністрації від 18 лютого 2020 року № 97-/од-2020 «Про заходи щодо запобігання занесенню і поширенню на території Одеської області гострої респіраторної хвороби, спричиненої коронавірусом 2019-nCoV», з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену коронавірусом COVID-19:

Тимчасово, на час установлення на території України карантину, зупинити розгляд справ за участю учасників судових процесів та припинити їх допуск до залів судових засідань. Скасувати особистий прийом громадян керівництвом суду.

Зазначені обмеження не стосуються розгляду: в) апеляційних скарг у справах про адміністративні правопорушення, якщо у разі відкладення розгляду справи закінчяться строки, передбачені ст. 38 КУпАП.

Апеляційний суд вважає, що дії ОСОБА_1 та його захисника по не з`явленню до суду, свідчать про зловживання наданими йому процесуальними правами та на штучне затягування розгляду справи.

Більш того, відповідно до ч. 4 ст. 294 КУпАП апеляційний перегляд здійснюється суддею апеляційного суду протягом двадцяти днів з дня надходження справи до суду.

З огляду на вищевикладене, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, апеляційний суд вважає можливим розглянути апеляційну скаргу за відсутності особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на підставі доводів, викладених в ній, а також доказів, які містяться в матеріалах справи.

Вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд приходить до наступного.

Мотиви суду апеляційної інстанції.

Відповідно до приписів ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Мотивуючи свій висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції у постанові послався на наступні докази:

- протокол про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2019 року серії БР №014410 (а.с.5) з якого вбачається, що 10 листопада 2019 року близько 6 години 58 хвилин громадянин ОСОБА_1 на автодорозі «Р-71» між населеними пунктами м. Ананьїв та с. Боярка здійснював керування транспортним засобом марки «ВАЗ-2109» з номерним знаком « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №74 від 10 листопада 2019 року, проведеного в Ананьївській ЦРЛ. У вказаному протоколі також містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що випив вина та їхав до дому, з протоколом ознайомлений та згоден;

- висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 вересня 2019 року (а.с.6), виданого на підставі акту огляду №74 лікарем Ананьївської ЦРЛ ОСОБА_2 , згідно з яким, що станом на 7 годину 50 хвилин 11 листопада 2019 року ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння.

- протокол про адміністративне правопорушення від 10.11.2019 року серії БР №014411 (а.с.14), з якого вбачається, що 10.11.2019 року близько 6 години 58 хвилин громадянин ОСОБА_1 на автодорозі «Р-71» між населеними пунктами м.Ананьїв та с.Боярка здійснював керування транспортним засобом марки «ВАЗ-2109» з номерним знаком « НОМЕР_1 », будучи обмеженим в праві керування Ширяївським РВ ДВС ГТУЮ в Одеській області в рамках виконавчого провадження №58580947 від 12 березня 2019 року. Зазначений протокол також містить пояснення ОСОБА_1 , в яких він зазначає, що 10 листопада 2019 року о шостій годині п`ятдесят вісім хвилин керував автомобілем будучи обмеженим у праві керування;

- витяг з ІІПС МВС України «Армор» «МЮ ДВС реєстр постанов на боржників обмежених у правах» від 10 листопада 2019 року (а.с.12), з якого вбачається, що відносно ОСОБА_1 державним виконавцем ОСОБА_3 11 червня 2019 року винесено постанову про встановлення тимчасового обмеження боржника у праві керування транспортними засобами в рамках виконавчого провадження №58580947 від 12 березня 2019 року.

Посилаючись на наведені докази, суд першої інстанції дійшов висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, зокрема у порушенні вимог п. 2.9-а Правил дорожнього руху України.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, зі змісту протоколу серії БР №014410 від 10.11.2019 року видно, що 10 листопада 2019 року близько 6 год. 58 хв. ОСОБА_1 на автодорозі «Р-71» між населеними пунктами м. Ананьїв та с. Боярка здійснював керування транспортним засобом марки «ВАЗ-2109» з номерним знаком « НОМЕР_1 », перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції №74 від 10.11.2019 року, проведеного в Ананьївській ЦРЛ, чим порушив вимоги п.2.9.а Правил дорожнього руху.

Зазначені обставини підтверджуються матеріалами справи, повторно дослідженими під час апеляційного розгляду, які дають підстави визнати докази належними та допустимими та такими, що підтверджують вину ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення.

Відповідно до приписів п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Об`єктивно оцінивши докази у справі, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що зазначені вище докази повністю доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає настання адміністративної відповідальності за: 1) керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння....; 2) передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів; 3) відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння...

Отже, дії ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, як керування транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Так, аналізуючи доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 , не повідомивши його належним чином про місце та час судового розгляду, чим порушив його право на захист, оскільки ним подавались клопотання про відкладення судового розгляду для звернення за правничою допомогою, апеляційний суд вважає голослівними, оскільки судом 1-ої інстанції ОСОБА_1 викликався в судові засідання декілька разів, окрім того, в матеріалах справи наявне повідомлення ДП «Укрпошта» про те, що 20.11.2019 року ОСОБА_1 отримав судову повістку про призначення судового засідання на 25.11.2019 року, яке за його клопотанням відкладене на 29.11.20119 року та мав достатньо часу 9 днів для укладення договору про надання правової допомоги із адвокатом.

Окрім того, під час апеляційного розгляду ОСОБА_1 був представлений захисником, однак в судові засідання апеляційного суду не з`явився.

Перевіривши доводи апеляційної скарги в частині того, що протокол про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2019 року серії БР №014410 за ч.1 ст.130 КУпАП не відповідає вимогам КУпАП, оскільки протокол складався за відсутностіОСОБА_1 , його копію він не отримував та в протоколі не відображені обставини, що мають суттєве значення по справі, апеляційний суд вважає голослівними, оскільки в матеріалах справи міститься оригінал протоколу (а.с. 5), в якому ОСОБА_4 розписався та власноручно вказав, що випив бокал вина, зі змістом протоколу ознайомлений та згодний.

Також, відповідно до наданої на запит апеляційного суду копії Акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного або іншого сп`яніння від 10.11.2019 року, встановлено, що лікарем Ананївської ЦРЛ проведений огляд ОСОБА_1 та встановлений вміст алкоголю 1, 12 проміле, у зв`язку з чим зроблений висновок про знаходження ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння.

Накладаючи на ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції обґрунтовано застосував стягнення у вигляді штрафу та позбавлення права керувати транспортними засобами, адже воно, відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП, є безальтернативним.

Згідно ч.1 ст.36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Частиною 2 ст. 36 КУпАП встановлено, що якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

За наведених обставин, із застосуванням ч.2 ст.36 КУпАП, на ОСОБА_1 накладено остаточне стягнення в межах санкції частини 1 статті 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за більш серйозне правопорушення.

У відповідності до припису п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП, за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Отже, за результатами апеляційного розгляду апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та справедливою, тому підстави для задоволення апеляційної скарги, - відсутні.

Керуючись ст.ст. 7, 38, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Ананьївського районного суду Одеської області від 21.12.2019 року відносно ОСОБА_1 про накладення стягнення за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130, ч.3 ст. 126 КУпАП- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Копіца