Житомирський апеляційний суд
Справа №296/1254/20 Головуючий у 1-й інст. Шимон Л.С.
Категорія ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., з участю секретаря Кусковської Т.А., захисника Омельчука І.М., розглянувши матеріали справи про адміністративні правопорушення за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , учасника бойових дій, проживаючого в АДРЕСА_1 ,

встановив:

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03 березня 2020 року (справа № 296/1255/20) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Постановою Корольовського районного суду м. Житомира від 03 березня 2020 року (справа № 296/1254/20) ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Як встановив суд, 06.02.2020 року о 11 год. 40 хв. у м. Житомирі, по вул. Любарській, 4 водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Renault Trafic д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками сп`яніння (зіниці очей звужені, мляво реагують на світло, тремтіння пальців рук, сповільнення мови). Від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків. Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

Не будучи уважним ОСОБА_1 , не дотримався безпечної дистанції, не вибрав безпечної швидкості для руху, внаслідок чого скоїв зіткнення із транспортним засобом Daewoo Lanos д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_3 , що здійснив зупинку попереду.

В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями водій ОСОБА_1 порушив п.п.2.3.б, 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

На постанови суду захисником Омельчуком І.М., який діє в інтересах ОСОБА_2 подано апеляційні скарги, в яких ставиться питання про об`єднання справ в одне провадження, скасування постанов.

На його думку суд не взяв до уваги, що поліцейськими не були в повному обсязі дотримані вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».

Зокрема - як вбачається з відеозапису працівник поліції повідомила ОСОБА_1 , що вимагає від нього пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. При цьому не роз`яснила йому процедури огляду, що є важливим та необхідним, та повідомляла про свою вимогу проходження огляду - без свідків.

Коли ОСОБА_1 погодився їхати до медичного закладу, поліцейські відмовилися доставити його для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Вбачається, що поліцейські, не маючи при собі алкотестера, надумали в зв`язку з цим необхідність пройти огляду в медичному закладі для огляду на наявність у ОСОБА_1 наркотичного сп`яніння.

При цьому, в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, але чомусь відмовився від проходження огляду вже на стан наркотичного сп`яніння. Аналогічну інформацію містить рапорт поліцейського.

Суд не дав оцінки тій обставині, що у випадку, коли є підозри, що особа керує т/з в стані алкогольного сп`яніння (про що зазначено в протоколі та рапорті), то особі спочатку зобов`язані запропонувати пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки за допомогою алкотестера, - чого не було запропоновано ОСОБА_1 .

Також вказує, що в судовому засіданні не були допитані свідки.

Матеріали справи містять дані про те, що одночасно з розглядом справи 296/1254/20 суддя розглядала справу 296/1255/20 за фактом вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. В обох справах, які розглядалися суддею одночасно, 03.03.2020 року було накладено окремі стягнення за два різні правопорушення - що є порушенням вимог ст. 36 КУпАП.

Заслухавши пояснення захисника Омельчука І.М. на підтвердження доводів апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Висновки суду щодо про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП в апеляційних скаргах не оспорюються, а тому судом апеляційної інстанції не перевіряються.

Згідно з диспозицією ч. 1 ст.130 КУпАП відповідальність за даною нормою підлягають особи, які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У відповідності до змісту статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння чи під дією лікарських засобів підлягають оглядові на стан сп`яніння, який проводиться за допомогою спеціальних технічних засобів працівником поліції у присутності двох свідків або у закладах охорони здоров`я.

За змістом п.7 розділу 3 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» є обов`язковим проведення лабораторних досліджень в закладі охорони здоров`я на визначення наркотичного засобу або психотропної речовини.

У відповідності з п.п. 11.12,13 Інструкції для проведення лабораторних досліджень у обстежуваного відбираються зразки біологічного середовища, якими можуть бути слина, сеча, змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук, кров за відбір, транспортування, цілісність яких відповідає заклад охорони здоров`я.

З врахуванням цих вимог нормативних актів та вказаних особливостей огляду на стан наркотичного сп`яніння, які потребують спеціальних медичних знань та застосування медичного обладнання є правильним висновок суду про те, що ОСОБА_2 , маючи ознаки наркотичного сп`яніння (зіниці очей звужені, мляво реагують на світло, тремтіння пальців рук, сповільнення мови) відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, який він повинен був пройти у закладі охорони здоров`я.

Висновки суду першої інстанції про доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується, доказами, які містяться в матеріалах справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії БД № 064035 від 06.02.2020 року (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_4 (а.с.3) та ОСОБА_5 (а.с.4) від 06.02.2020 року, відповідно до яких водієві ОСОБА_1 в їх присутності працівником поліції було запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, але він від проходження огляду в закладі охорони здоров`я на визначення стану наркотичного сп`яніння відмовився; відеозаписом з нагрудної камери патрульного поліцейського, зафіксованого на бодікамеру АМ00014 (а.с.6).

З відеозапису нагрудної камери поліцейського (боді-камери) який долучено до матеріалів справи чітко вбачається, працівник поліції вказує про те, що вбачає у водія ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей мляво реагують на світло, тремтіння пальців рук, та в присутності свідків пропонує останньому пройти огляд в установленому законом порядку. ОСОБА_1 в присутності двох свідків відмовився від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння в умовах медичного закладу, зазначаючи про те, що «немає часу», крім того, з приводу названих працівником поліції у нього ознак сп`яніння надає пояснення на місці, що «позавчора пив, вчора відходив, тому такі ознаки». Ця відмова дала працівникам поліції підстави для складання протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Та обставина, що ОСОБА_2 після фіксування на відеокамеру його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння передумав та виявив бажання пройти такий огляд не виключає, на думку апеляційного суду, наявності в його діях складу адміністративного правопорушення, оскільки вказане правопорушення є закінченим з моменту відмови виконати законні вимоги працівника поліції.

Відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння передбачена ч.1 ст.130 КпАП України.

Зазначені доказами, які є належними, допустимими та достовірними, повністю спростовуються доводи апеляційної скарги захисника про порушення працівниками поліції положень Закону. На думку апеляційного суду, при перевірці обставин вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, працівниками поліції було дотримано вимоги ст.266 КУпАП.

Разом з тим, заслуговують на увагу суду доводи захисту щодо порушення судом вимог ст. 36 КУпАП під час одночасного розгляду протоколів про адміністративні правопорушення.

Так, відповідно до ч.2 ст. 36 КУпАП якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Зазначена норма закону є імперативною та зобов`язує орган (посадову особу) при одночасному розгляді кількох адміністративних протоколів накласти на особу стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

З матеріалів об`єднаної справи вбачається, що протоколи про вчинення ОСОБА_2 адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 КУпАП та ч. 1 ст. 130 КУпАП, які були вчинені ним одночасно, 12.02.2020 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями розподілені для розгляду судді Корольовського районного суду м. Житомира Шимон Л.С. та призначені до розгляду на один день та час, а саме на 16:50 год. 03.03.2020 року.

За таких обставин суд був зобов`язаний був розглядаючи ці справи одночасно, дотриматись вимог ст. 36 КУпАП, визнати ОСОБА_2 винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч.1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього стягнення в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, а саме за ст.130 КУпАП.

Проте суд, вказаних вимог закону не дотримався, як наслідок застосував до ОСОБА_2 стягнення за кожне з адміністративних правопорушень окремо, за ст. 124 КУпАП у виді штрафу в розмірі 340 грн., за ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік. та піддав ОСОБА_2 подвійному стягненню, що суперечить вимогам ст. 36 КУпАП, чим погіршив його становище.

Суд апеляційної інстанції, відповідно до своїх повноважень, визначених ст. 294 КУпАП виправити вказану помилку, допущену судом першої інстанції, шляхом внесення змін у прийняті рішення не в праві, оскільки це порушення може бути усунуто лише шляхом скасування постанов суду та прийняттям нової постанови.

Апеляційний суд приймаючи нову постанову, враховуючи положення ст.38, п. 7 ст. 247 КУпАП не вправі застосувати до ОСОБА_2 стягнення за більш серйозне правопорушення з числа вчинених, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення.

На підставі наведеного, керуючись ст. 38, ч. 7 ст. 247, ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Апеляційні скарги захисника Омельчука Ігоря Миколайовича задовольнити частково.

Постанову Корольовського районного суду м. Житомира від 03 березня 2020 року про притягнення ОСОБА_2 до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та ст. 124 КУпАП скасувати.

Прийняти нову постанову, якою визнати винним ОСОБА_2 у вчиненні правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 та ст.124 КУпАП.

На підставі ч. 7 ст. 247 КУпАП вказане провадження щодо ОСОБА_2 закрити у зв`язку з закінченням строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили після її винесення є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук