Справа № 740/1902/20
Провадження № 3/740/653/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді - Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Полторацької В.М.,

з участю: особи, яка притягається до адмінвідповідальності ОСОБА_1 ,

адвоката - Царенка А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працює, проживає по АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

Згідно протоколу, складеного інспектором Ніжинського ВП Оскирко Б.О., про вчинення ОСОБА_1 адмінпорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП, 03 травня 2020 року о 19 год 30 хв ОСОБА_1 , керуючи автомобілем «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , по вул.Василівська в м.Ніжині Чернігівської області не виконав вимогу працівника поліції про зупинку транспортного засобу, чим порушив п.8.9 Правил дорожнього руху України, вчинивши правопорушення, передбачене ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Згідно надісланого до суду протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №221570 від 03.05.2020, складеного інспектором Ніжинського ВП Поторочею С.В., 03 травня 2020 року о 19 год 30 хв по вул.Московська в м.Ніжині ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, млява мова, почервоніння обличчя, від продуву приладу «Драгер» та проходження медичного огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху України, вчинивши адміністративне правопорушення передбачене ч.1ст.130 КУпАП.

Оскільки протоколи розглядаються одночасно одним і тим же органом (посадовою особою), та постановою суду від 04.06.2020 справи про адміністративні правопорушення об`єднані в одне провадження.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину за ч.1 ст.122-2, ч.1 ст.130 КУпАП не визнав, посилаючись на те, що 03 травня 2020 року о 19год 30 хв по вул.Василівська та по вул.Московська в м.Ніжині Чернігівської області він не керував належним його автомобілем «ВАЗ-2108», державний номерний знак НОМЕР_1 , а за кермом його автомобіля під час руху знаходився його товариш ОСОБА_2 , який був відсутній на місці події по вул.Московській в м.Ніжині, коли до нього під`їхали працівники поліції. Він не заперечує, що вживав алкогольний напій, пиво та відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, але не вважає свої дії протиправними, оскільки він не керував автомобілем. З цих підстав він складені на нього адмінпротоколи у відділу поліції не підписував та відмовився від надання будь-яких письмових пояснень інспекторам поліції.

Пояснити, чому він під час складання на нього адмінпротоколів не зателефонував ОСОБА_2 , який, з його слів, в дійсності керував автомобілем, та не надав письмових пояснень з цього приводу або не заявив клопотання про допит його в якості свідка, він не може. Також пояснив, що неправомірні дії інспектори поліції до нього не застосовували і зі скаргами на їх дії він не звертався.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 в якості свідка ОСОБА_2 пояснив, що вони з ОСОБА_1 разом працюють і 03 травня 2020 року поверталися з роботи на належному ОСОБА_1 автомобілі, яким керував він, так як має посвідчення водія, яке отримав близько п`яти років тому, але ніколи водієм не працював і автомобіля особистого не мав. Під час руху по вул.Василівська в м.Ніжині Чернігівської області інспектор поліції їх не зупиняв, а коли вони приїхали на вул.Московську в м.Ніжині, то він пішов додому, щоб віднести свої речі і переодягнутися, а коли вийшов, то ОСОБА_1 біля його автомобіля вже не було. Про обставини складання протоколів йому нічого невідомо, так як в цей час він не був присутній на місці події і ОСОБА_1 йому не телефонував.

Допитаний в судовому засіданні за клопотанням ОСОБА_1 в якості свідка його батько - ОСОБА_3 пояснив, що на прохання сина по телефону він прибув до відділу поліції, де власноручно написав розписку під диктовку працівника поліції про доставку автомобіля сина. Ніякого тиску в боку працівника поліції, коли він писав розписку, на нього не було. Потім він забрав автомобіль зі стоянки і відігнав його в гараж. Про обставини складання на ОСОБА_1 адмінпротоколів йому нічого невідомо, оскільки він при цьому присутній не був і син йому нічого не розповідав.

Допитаний інспектор Ніжинського ВП ГУНП Потороча С.В. пояснив, що 03 травня 2020 року близько 19.30 години по вул.Василівській в м.Ніжині під час спільного патрулювання з інспектором ОСОБА_4 останній повідомив, що на його вимогу не зупинився автомобіль і назвав номери. Вони переслідували вказаний автомобіль, який вже наздогнали на вул.Московській і біля якого стояв ОСОБА_1 , який вживав пиво. На їх запитання, чому він не зупинився на їх вимогу, він повідомив, що є власником автомобіля, але керував автомобілем його товариш, який не був присутній на місці події, даних про якого він не надав та особисто на місце події не запрошував для надання пояснень. На їх прохання він був доставлений у відділ поліції, де на нього були складені адмінпротоколи. Він не заявляв будь-яких клопотань і від надання пояснень із зазначенням фактичних обставин відмовився. Під час руху автомобіля крізь тоновані вікна автомобіля він особисто не бачив, чи був за кермом саме ОСОБА_1 , але при подальшому переслідуванні на місці події по вул.Московська в м.Ніжині інших осіб, які керували автомобілем, крім власника, встановлено не було.

Заслухавши осіб, що з`явилися в судове засідання, та відповідно до ст.252 КУпАП оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права, свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку передбачено адміністративну відповідальність

У відповідності п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події та складу адміністративного правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Відповідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган(посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, а також іншими документами.

Отже, протокол про адміністративне правопорушення, сам по собі, відповідно до ч.1 ст.251 КУпАП є доказом у справі про адміністративне правопорушення.

Однак, в судовому засіданні, крім протоколу про адмінправопорушення за ч.1 ст.122-2 КУпАП, інших належних і допустимих доказів не встановлено, тому суд вважає за необхідне закрити справу в цій частині відносно ОСОБА_1 .

Адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП настає також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Порядок проходження огляду регламентований ст.266 КУпАП. Відповідно до ст.266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні вказаного адмінправоворушення підтверджується поясненнями самого ОСОБА_1 , який визнає факт вживання ним спиртних напоїв та факт відмови від проходження медогляду, пояснюючи правомірність такої відмови його твердженням про те, що він не керував автомобілем.

Його вина у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується також протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №221570 від 03.05.2020, складеним інспектором Ніжинського ВП Поторочею С.В., зміст якого відповідає вимогам ст.256 КУпАП, зокрема, із зазначенням свідків вчиненого ОСОБА_5 та ОСОБА_6 та їх письмових пояснень, які, незважаючи на виклик їх до суду, не з*явилися в судове засідання та не були допитані, однак, це не виключає достовірність такого доказу як протокол про адміністративне правопорушення і відсутні підстави визнання протиправності дій посадової особи під час складання протоколу, які ніким не оспорені та не спростовані.

Отже, докази вини ОСОБА_1 в сукупності узгоджуються з матеріалами справи, фактичними обставинами справи, зокрема, при складанні протоколів ОСОБА_7 не вказав свідків, зокрема ОСОБА_2 , які б могли спростовувати дані, зазначені в протоколі, від дачі пояснень із зазначенням фактичних обставин справи відмовився, крім того в своїх поясненнях підтвердив факт відмови від проходження медичного огляду на стан сп`яніння.

Суд критично оцінює показання свідків, які не були зазначені в протоколі про адмінправопорушення, та перебувають у родинних або дружніх стосунках з ОСОБА_1 , це показання його батьки ОСОБА_3 та товариша ОСОБА_2 . Незважаючи на це, свідок ОСОБА_3 не спростовує факт керування автомобілем саме ОСОБА_1 .

Крім того, показання свідка ОСОБА_2 , який не був присутній на місці події і відомостей про якого не було надано ОСОБА_1 під час складання протоколу, не є достовірним, беззаперечним і єдиним доказом того, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, оскільки показання ОСОБА_2 також не узгоджуються з фактичними обставинами справи, встановленими судом, і суд вважає їх недостовірними, враховуючи навіть відсутність пояснень ОСОБА_2 в частині керування ним автомобілем ОСОБА_1 з урахуванням його визнання того, що у нього відсутній стаж роботи і досвід водія, оскільки він ніколи не працював водієм і не мав власного автомобіля або на передбачених законом підставах керував будь-яким іншим автомобілем.

Пояснення ОСОБА_1 в частині того, що не він, а інша особа керувала його автомобілем, суд розцінює як вигадану ним історію подій, яка не узгоджується з матеріалами справи і яка не спростовує його вину та не є підставою «поза розумним сумнівом» для визнання його невинуватості у вчиненні адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Невизнання ОСОБА_1 вини у вчиненні адмінправопрушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд розцінює як намагання уникнути від відповідальності за вчинене правопорушення, враховуючи, що його пояснення є суперечливими та не узгоджуються з іншими доказами у справі.

Пояснення ОСОБА_8 в тій частині, що він особисто не міг через тоновані вікна автомобіля достовірно впізнати особу ОСОБА_1 , не є беззаперечним доказом невинуватості ОСОБА_1 , на який він посилається, оскільки всі наступні події по переслідуванню автомобіля і обставини складання протоколу про адмінправопорушення не спростовують факту керування автомобілем саме його власником - ОСОБА_1 .

Матеріали справи не містять жодних відомостей щодо неправомірних дій працівників поліції при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, щодо оскарження цих дій, результатів такого оскарження, як і не містять доказів, які б спростовували вину ОСОБА_1 .

Враховуючи, що по справі зібрано достатньо доказів, які не викликають сумнівів у своїй достовірності і допустимості та які підтверджують вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, тому є всі підстави для притягнення його до адміністративної відповідальності.

Згідно положень ст.23 КУпАП України адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд враховує характер вчиненого правопорушення, який становить значну суспільну небезпеку в сфері безпеки дорожнього руху, особу порушника, ступінь його вини.

На підставі викладеного суд вважає за можливе накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, оскільки особі, що скоїла адміністративне правопорушення, необхідно призначити стягнення необхідне і достатнє для її виправлення та попередження вчинення нових правопорушень.

З ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.36, 245, 280, 283, 284 КУпАП, ст. 4 ЗУ «Про судовий збір»,

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити в частині за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122-2 КУпАП.

Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1ст.130 КУпАП і накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн штрафу на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

У разі несплати штрафу протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення постанови про накладення штрафу у порядку примусового виконання постанови відділом державної виконавчої служби стягується подвійний розмір штрафу у сумі 20 400 грн.

Стягнути з ОСОБА_1 420 (чотириста двадцять) грн 40 коп. судового збору на користь держави.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова