Справа № 127/2120/20
Провадження № 33/801/220/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Михайленко А. В.
Доповідач: Сало Т. Б.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 квітня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., за участі захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенюка І.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2020 року в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

встановив:

Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 гривень на користь держави з позбавленням права керування усіма видами транспортних засобів на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір.

Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а справу закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Скарга мотивована тим, що він спиртні напої не вживав та в алкогольному сп`янінні транспортним засобом не керував; лише після четвертої спроби прилад «Драгер» показав результати огляду, тому такий прилад не був придатним для використання; він не вважав себе таким, що перебував у стані алкогольного сп`яніння; акт огляду на стан сп`яніння в його присутності не складався; йому не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і не зафіксовано його відмови; в протоколі не зазначено, що він вчиняв будь-які дії для ухилення від проходження огляду на місці зупинки, акт про відмову від проходження медичного огляду на місці зупинки не складався; проведення огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу «Драгер» 7510 не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; відсутня дата випуску спеціального технічного засобу, а останнє калібрування відбулося 05.07.2019 з порушенням шестимісячного строку; поліцейський не зупиняв транспортний засіб та не встановив факт керування транспортним засобом. Інші доводи апеляційної скарги є незрозумілими за своїм змістом.

У судове засідання, призначене на 27.04.2020 о 09 год. 05 хв. ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.70).

27.04.2020 від захисника ОСОБА_1 - адвоката Семенюка І.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із запровадженням на території України карантину та зазначено, що ОСОБА_1 продовжує хворіти.

Розглянувши вказане клопотання апеляційний суд прийшов до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, оскільки інтереси ОСОБА_1 захищає адвокат, який з`явився в судове засідання. Доказів хвороби ОСОБА_1 до вказаного клопотання не додано. При цьому суд враховує, що таке клопотання про відкладення розгляду справи подається втретє (а.с.63,67) і в попередніх двох клопотаннях не зазначалося про хворобу ОСОБА_1 , що протирічить змісту інших заяв. Крім того, ОСОБА_1 проживає в м. Вінниці, що підтверджує можливість останнього прийти до суду, і він не зазначив перешкод для його явки до суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши адвоката Семенюка І.В., апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 346150 від 26.01.2020, складеного 26.01.2020 о 00 год. 20 хв. інспектором роти №3 БУПП у Вінницькій області ДПП лейтенантом поліції Очеретяним Я.С., 25.01.2020 о 23 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Юності, 20, водій ОСОБА_1 керував автомобілем FIAT, д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння, огляд проводився у встановленому законом порядку в присутності двох свідків за допомогою алкотестера «Драгер 7510», проба позитивна 1,52 ‰, чим порушив вимоги п. 2.9 а Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП (а.с.2).

У підпункті а) пункту 2.9 Правил дорожнього руху України зазначено, що водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння.

Статтею 130 КУпАП передбачена відповідальність, зокрема, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

Під час розгляду справи суд першої інстанції у відповідності до вимог ст.280 КУпАП з`ясував всі обставини, що підлягають доказуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Висновок суду першої інстанції про те, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується доказами у справі, а саме протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №346150 від 26.01.2020 (а.с.2), роздруківкою приладу «Драгер 7510» (а.с.4); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічним засобів (а.с.5); письмовими поясненнями свідків (а.с.6); рапортом (а.с.7); відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції (а.с.41).

Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Твердження апелянта про те, що працівниками поліції йому не пропонувалося пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу і не зафіксованого його відмови від проходження огляду є безпідставними, оскільки спростовується актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу на місці зупинки транспортного засобу.

Будь-яких зауважень з приводу проведеного огляду чи незгоди з його результатами протокол про адміністративне правопорушення не містить.

Доводи ОСОБА_1 про не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення, що він вчиняв дії щодо ухилення від проходження огляду на місці зупинки також не беруться апеляційним судом до уваги зважаючи на проходження ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу огляду на стан сп`яніння за допомогою технічного засобу і виявлення у нього за результатами такого огляду стану сп`яніння.

Відхиляються також апеляційним судом твердження апелянта про те, що на місці зупинки транспортного засобу не складався акт про відмову від проходження медичного огляду, оскільки за результатами огляду, проведеного на місці зупинки, працівником поліції складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Безпідставними є доводи ОСОБА_1 про те, що поліцейський не зупиняв транспортний засіб та не встановив факт керування транспортним засобом, оскільки вони спростовуються наявним у справі відеозаписом з нагрудної камери працівника поліції.

Крім того, захисник Чабана О.В. в судовому засіданні стверджував, що ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а лише здійснив рух від одного під`їзду будинку до іншого під`їзду. Апеляційний суд звертає увагу, що в п.27 постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 № 14 роз`яснено, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Голослівним також є твердження апелянта про те, що йому не роз`яснювалися права, передбачені Конституцією Україна та КУпАП, оскільки він відмовився від підпису в протоколі про адміністративне правопорушення та від дачі пояснень.

Доводи ОСОБА_1 про те, що технічний засіб «Драгер 7510» не дозволено до застосування МОЗ та Держспоживстандартом є помилковими, виходячи з наступного.

Згідно з пунктами першим та третім розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водії транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України, МОЗ України 09.11.2015 №1452/735, передбачено, що поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.

Наказом «Про державну реєстрацію медичних виробів» Держлікслужби України від 29 грудня 2014 року № 1529 затверджено перелік зареєстрованих медичних виробів, які вносяться до державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення, до якого за № 43 внесено газоаналізатори Drager Alcotest, реєстрація та строк дії свідоцтва яких необмежений.

Використаний під час огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 газоаналізатор «Drager Alcotest 7510», в свою чергу, входить до вказаного вище переліку газоаналізаторів марки «Drager Alcotest» з необмеженим строком дії свідоцтва.

Крім того, відповідно до свідоцтва про Державну реєстрацію №14455/2014 газоаналізатори Drager Alcotest внесені до Державного реєстру медичної техніки та виробів медичного призначення і дозволені для застосування на території України.

Огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою технічного засобу Drager Alcotest 7510 проводився за згодою ОСОБА_1 , який мав можливість, у разі незгоди з використання вказаного приладу пройти такий огляд в медичному закладі.

Згаданою Інструкцією №1452/735 визначено, що спеціальні технічні засоби мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідні документи надаються поліцейськими на вимогу особи, що проходить огляд.

Періодичність повірки вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається, установлена наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України від 13.10.2016 року №1747 «Про затвердження міжповірочних інтервалів законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, за категоріями», який зареєстровано у Міністерстві юстиції України № 1417/29547 від 01.11.2016 і становить один рік.

Апелянт зазначає, що останнє калібрування приладу «Драгер» відбулося 05.07.2019 з порушенням шестимісячного строку, без посилання на відповідну норму закону.

З врахуванням викладеного, підстав вважати покладені в основу доведеності вини ОСОБА_1 (результати огляду з використанням приладу «Drager Alcotest 7510») докази недопустимими, про що вказує апелянт в своїй скарзі, апеляційним судом не встановлено.

Інші доводи апеляційної скарги взагалі є незрозумілими по своїй суті, тому надати оцінку таким доводам неможливо.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 25 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало