Справа № 316/613/20
Провадження № 3/316/202/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.04.2020 рік м.Енергодар

Суддя Енергодарського міського суду Запорізької області Бульба О.М., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з Енергодарського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Запорізькій області, відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення складеного 11.03.2020 р. серія ОБ №063319 (далі протокол про адміністративне правопорушення), 11.03.2020 р. о 09 год. 25 хв. в м.Енергодарі по вул.Українська, 27, ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», д.н. НОМЕР_1 з ознаками наркотичного сп`яніння (зіниці ока не реагували на світло). Від огляду на стан сп`яніння відмовився у присутності двох свідків в передбаченому законом порядку, чип порушив п 2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності: ОСОБА_2 адвокат Штенгелов Олександр Володимирович, який діє на підставі письмового ордеру (а.с.17), не заперечував щодо відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння у присутності двох свідків, проте зазначив на неправомірність самого складання відносно ОСОБА_1 протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, працівники поліції не зупиняли ОСОБА_1 , як водія, під час керування транспортним засобом. Сам ОСОБА_1 знаходився поряд з магазином «Сільпо» по вулиці Українська в місті Енергодарі, а отже в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, у зв`язку з чим провадження відносно ОСОБА_1 , на думку адвоката підлягає закриттю, про що надав письмові клопотання з поясненнями (а.с.24-29).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно положень ст.ст.245, 252, 280, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), при розгляді справи про адміністративні правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин справи, підлягають для з`ясування питання про те, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа в його вчинені, рішення приймається на підставі доказів долучених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Об`єктивна сторона інкримінованого ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП полягає у відмові особи, яка керує транспортним засобом від проходження, в установленому законом порядку, огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відповідно до положень п.27 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» №14 від 23.12.2005 р. із змінами, щодо ст.130 КУпАП, під керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Згідно приписів ст.14 Закону України «Про дорожній рух», учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Відповідно до положень ч.1 ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

З доданих до протоколу про адміністративне правопорушення письмових пояснень свідків ОСОБА_3 (а.с.4) та ОСОБА_4 (а.с.5), про яких зазначено у Протоколі (а.с.1) судом встановлено, що 11.03.2020 р. ОСОБА_1 відмовився у їх присутності, від проходження огляду на стан сп`яніння на місці та в закладі охорони здоров`я, що не заперечує і сторона захисту ОСОБА_1 .. Проте, ці пояснення свідків не підтверджують, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом «ВАЗ 21099», державний номерний знак НОМЕР_1 та його, як водія транспортного засобу, було зупинено поліцейськими, доданий до матеріалів протоколу диск з відеозаписом, також цього не підтверджує (а.с.7).

Наявності інших доказів на доведення зазначеного у Протоколі про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, тобто був учасником дорожнього руху, як водій, матеріали справи не містять, при цьому, письмові пояснення свідка ОСОБА_5 спростовують зазначене у Протоколі, оскільки з них встановлено, що ОСОБА_1 був запрошений поліцейськими до їх транспортного засобу, після того, як вийшов з магазину «Сільпо» по вул.Українська в м.Енергодарі (а.с.30).

Відповідно до ч.2 ст.251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу, в даному випадку, на працівників поліції Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області.

Належних доказів на доведення того, що ОСОБА_1 був учасником дорожнього руху, як водій, суду надано не було, а судом таких доказів не встановлено.

Пунктами 2, 3 ч.1 ст.129 Конституції України, визначено, що основними засадами судочинства, є забезпечення доведеності вини, змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно приписів ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ, застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява № 7460/03), правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

Згідно з рішенням ЄСПЛ у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011 р.), при оцінці доказів суд керується критерієм доведення «поза розумним сумнівом», проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів.

Згідно ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно положень статті 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

З аналізу встановлених в судовому засідання обставин та сукупності досліджених доказів, суд не вбачає наявності доведення «поза розумним сумнівом» керування транспортним засобом 11.03.2020 р. ОСОБА_1 як водія, тобто учасника дорожнього руху, отже і порушень ОСОБА_1 . Правил дорожнього руху, які інкриміновано Протоколом, у зв`язку з чим, законності підстав для проведення поліцейськими огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, наслідком якого стало складання Протоколу 11.03.2020 р. відносно ОСОБА_1 .

Зазначене, свідчить про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в тому разі, якщо відсутня подія і склад адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю, отже клопотання адвоката Штенгелова О.В. підлягає задоволенню.

У зв`язку з зазначеним, вилучене, відповідно довідки Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області (а.с.6), посвідчення водія серія НОМЕР_2 видане 22.12.2017 р., яке знаходиться в Енергодарському ВП підлягає поверненню ОСОБА_1 .

На підставі вищевикладеного, керуючись Конституцією України, ст.ст. 7, 9, 247, 251, 255, 256, 266, 283, 284, 287-289, 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі №316/613/20 про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Запорізького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О. М. Бульба