справа №176/814/20
провадження №3/176/165/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року суддя Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області Гусейнов К.А., розглянувши матеріали, що надійшли від Жовтоводського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Новоекономічне Красноармійського району Донецької області, громадянина України, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

18 травня 2020 року до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з Жовтоводського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області, надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ч.1 ст.164 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №401983, складеного 11 травня 2020 року, 11.05.2020 року об 11 год. 20 хв. гр. ОСОБА_1 здійснював господарську діяльність без ліцензії на проведення певного виду господарської діяльності, а саме перевезення пасажира ОСОБА_2 на автомобілі ВАЗ-2105 р.н. НОМЕР_1 у м.Жовті Води по вул.Заводській, 1 за оплату в розмірі 40 (сорок) грн.,чим вчинив діяння, яке підпадає під ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнавав, пояснив суду, що його знайомий ОСОБА_2 попросив підвезти його до магазину «Водолей». На вул.Заводській його зупинила поліція. Представники поліції сказали, що зупинили його через те, що він не був пристебнутий паском безпеки. Він був без окулярів та не бачив текст протоколу. З письмовими поясненнями, доданими до матеріалів справи він не згоден. Даний автомобіль він купив із фішкою таксі, вона стоїть на автомобілі постійно. Ніякої оплати за проїзд ОСОБА_2 не здійснював.

Свідок ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився. 16 червня 2020 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від Жовтоводського ВП ГУНП надійшов рапорт про неможливість виконання приводу свідка ОСОБА_2 у зв`язку з тим, що його місцезнаходження не відоме.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 не являється підприємцем та не є суб`єктом господарювання.

Як доказ до протоколу про адміністративне правопорушення додано фото із зображенням автомобілю ВАЗ, р.н. НОМЕР_1 , на якому встановлено фішку таксі.

При вирішенні даної справи слід звернути увагу на диспозицію ч.1 ст.164 КУпАП, яка полягає у провадженні господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону.

Відповідно до ст.3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю у цьому Кодексі розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність.

Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку,є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями. Господарська діяльність може здійснюватись і без мети одержання прибутку (некомерційна господарська діяльність).

Суб`єктами господарювання, згідно зі статтею 55 цього Кодексу визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

За змістом статті 1 Закону України «Про підприємництво» від 7 лютого 1991 року N698-XII, з наступними змінами, підприємництво - це безпосередня самостійна, систематична, на власний ризик діяльність по виробництву продукції, виконанню робіт, наданню послуг з метою отримання прибутку, яка здійснюється фізичними та юридичними особами, зареєстрованими як суб`єкти підприємницької діяльності у порядку, встановленому законодавством.

Однак, на розгляд суду не надано переконливих доказів того, що ОСОБА_1 проводив господарську діяльність з надання послуг з перевезення пасажирів на таксі, так як сам факт знаходження на автомобілі фішки таксі не може вказувати на наявність такого факту. Посадовими особами, якими був складено протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП не зібрано та не надано переконливих доказів, які б підтверджували здійснення ОСОБА_1 систематичної господарської діяльності з надання послуг «таксі» по перевезенню пасажирів.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України визначено, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Посилання в протоколі про адміністративне правопорушення на порушення ОСОБА_1 норм закону, що регулюють заняття господарською діяльністю є безпідставним та бездоказовим.

В Рекомендаціях №R (91) 1 Комітету Міністрів Ради Європи «Про адміністративні санкції» одним із принципів застосування адміністративних стягнень є встановлення обов`язку нести тягар доказування саме для адміністративних органів (принцип 7).

Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) в своїх рішеннях неодноразово зазначав, що санкції, які згідно з національним законодавством Договірних держав не входять у сферу кримінальних покарань, можуть вважатися такими в світлі положень Конвенції. У своїх рішеннях у справах «Малофєєв проти Росії від 30 травня 2013 року», «Малиге проти Франції від 23 вересня 1998 року», «Озтюрк проти Германії» ЄСПЛ визнав адміністративні правопорушення кримінальними злочинами, які підпадають під гарантії статі 6 Конвенції.

Крім того, у п.21 свого рішення у справі «Надточий проти України від 15 травня 2008 року» ЄСПЛ зазначив, що український уряд визнав кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Як зазначено в преамбулі Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.02.2006 р., з наступними змінами, цей Закон регулює відносини, що виникають у зв`язку з обов`язком держави виконати рішення ЄСПЛ у справах проти України; з необхідністю усунення причин порушення Україною Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод і протоколів до неї; з впровадженням в українське судочинство та адміністративну практику європейських стандартів прав людини; зі створенням передумов для зменшення числа заяв до ЄСПЛ.

Таким чином, дані, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи у їх сукупності не спростовують показань ОСОБА_1 в тій частині, що він не проводив господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання.

Відповідно до п.1 ст.247 КпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Приймаючи до уваги вищевикладене, вважаю за можливе провадження по справі про адміністративне правопорушення, у відношенні ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч.1ст.164 КУпАП.

Керуючись ст.ст.164,247,268,279,280,283,284 КпАП України,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.164 КУпАП - закрити на підставі п.1 ч.1ст.247 КУпАП, за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Суддя К.А. Гусейнов