Справа № 727/3884/20
Провадження № 3/727/1835/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19.05.2020 року Суддя Шевченківського районного суду м.Чернівці Семенко О.В., розглянувши матеріали, які надійшли від УПП у Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП

ВСТАНОВИВ:

На адресу Шевченківського районного суду м. Чернівці з Управління патрульної поліції в Чернівецькій області надійшла адміністративна справа про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №290024 від 02 травня 2020 року убачається, що ОСОБА_1 02.05.2020 року о 17 год. 57 хв. керував автомобілем «ВАЗ 21061» д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Горіхівській 14 в м. Чернівці із ознаками алкогольного сп`яніння. Водій відмовився від проходження тесту у встановленому законом порядку. Своїми діями порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України

Працівниками патрульної поліції у м. Чернівцях дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненому адміністративному правопорушенні не визнав, та суду пояснив, що з відомостями, зазначеними в протоколі про адміністративне правопорушення не погоджується, оскільки не відмовлявся від проходження медичного огляду і не керував транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, а проведення огляду на стан сп`яніння працівниками УПП в Чернівецькій області було проведено з порушенням вимог, що передбачено ст. ст. 256,266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року, а також Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 року.

Таким чином, діючим законодавством визначено, що лише у двох випадках працівники поліції мають право направити водія до відповідного закладу охорони здоров`я для проведення огляду останнього на стан сп`яніння - це незгода водія проходити огляд, що проводиться працівником поліції та незгода з результатами такого висновку.

Як видно з матеріалів адміністративної справи ніякого огляду мене на місці зупинки транспортного засобу не проводилось, а також від мене не поступало відмови від проходження огляд, а також не було запропоновано мені поїхати в медичний заклад, чим є порушено ст.266 КУпАП

На місці пригоди працівники поліції не отримавши від мене відмову від проходження медичного огляду самі почали заповнювати бланк пояснень свідків, які мають бути присутні при огляду. Тобто не маючи ще свідків працівниками поліції вже було написані пояснення про мою відмову від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та в лікаря нарколога в ЧОНД. Хоча в Чернівецький наркологічний диспансер ні я, ні свідки зазначені в матеріалах справи не були.

Однак, працівниками патрульної поліції не було належним чином зафіксовано ні керування ОСОБА_1 транспортним засобом, ні відмова від проходження медичного огляду.

Щодо керування, то як вбачається із долучених до матеріалів справи відеозаписів, коли машина поліцейського патруля під`їхала до ОСОБА_1 , він стояв біля магазину. Фактично поліція звинуватила ОСОБА_1 у керуванні автомобілем внаслідок такої заяви третьої особи, самі ж поліцейські не виявили жодних порушень ПДР та підстав для зупинки цього автомобіля.

Щодо відмови від проходження медогляду у закладі охорони здоров`я - то із наданого поліцією відео не вбачається жодної відмови, ОСОБА_1 не заперечує проти того, щоб пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, лише задає поліцейському декілька уточнюючих питань і в результаті чого, поліцейський зазначає, що він вважає це відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння та складає адміністративні матеріали.

Так само із відео не вбачається залучення двох понятих/свідків такої відмови, оскільки ОСОБА_1 по-перше, такої відмови не давав, а по-друге, в присутності свідків йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння ніхто не пропонував. Щодо неналежності наявних у справі письмових пояснень таких свідків буде вказано далі по тексту.

Це підтверджується інформацією яка міститься на відеозаписах з нагрудних камер поліцейських, а саме те, що свідки не засвідчують факт відмови, натомість вони в цей час стоять віддалено з іншими патрульними поліцейськими і надають/підписують пояснення. На відео видно лише якихось невідомих людей, які спілкуються з працівниками патрульної поліції, будь-які їхні дані на відеокамерами не зафіксовані, що дає можливість вважати про відсутність свідків під час відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу.

Особу вказаних свідків не було підтверджено жодним документом (не надано суду копій документів, які посвідчують особу), ОСОБА_2 також їх не бачив, бо вони стояли приблизно на відстані 10-15 метрів від нього.

Спілкування поліцейських із ОСОБА_1 розпочалося із звинувачень у керуванні транспортним засобом у стані сп`яніння та незаконного особистого обшуку. При цьому патрульні не зачитали ОСОБА_1 його прав та не роз`яснили положень закону щодо проходження огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290024 від 02 травня 2020 року вказано, що ОСОБА_2 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків.

Відповідно до ч.2, 3 ст.266 КУпАП та положень Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року №1103, даний огляд проводиться з використанням спеціальних технічних засобів працівником поліції, а у разі незгоди водія на проведення такого огляду працівником поліції або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09 листопада 2015 року №1452/735, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Таким чином, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції є сукупністю, своєрідним алгоритмом послідовних дій працівників поліції, а саме:

1)використання спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків на місці зупинки транспортного засобу;

2)у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, проведення такого огляду в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ч.5 та 6 ст.266 КУпАП, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Проте, як вбачається з наданих працівниками патрульної поліції відеозаписів з нагрудних камер та протоколу про адміністративне правопорушення, даний алгоритм дій був грубо порушений працівниками поліції.

Патрульні пропонували пройти огляд на стан сп`яніння лише на місці, при чому свідки не стояли так, щоб це чути. Хоча ОСОБА_1 не відмовився, а задавав уточнюючі питання, патрульний поліцейський вирішив кваліфікувати це як відмову.

Крім того, відповідно до п.п.8, 12 розділу II Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває в стані наркотичного або іншого сп`яніння чи перебуває під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції згідно з ознаками, визначеними в п.4 розділу І Інструкції №1452/735 від 09 листопада 2015 року, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я із видачею направлення за формою, наведеною в додатку №1 до Інструкції.

Надання водієві направлення на огляд на місці зупинки транспортного засобу працівниками поліції є обов`язковим, а у випадку відмови водія від його отримання, визначає наявність в діях водія ознак складу адміністративного правопорушення за ст.130 КУпАП за відмову від проходження такого огляду.

Працівниками патрульної поліції було складено акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціального технічного засобу, хоча спеціальних засобів для перевірки алкогольного сп`яніння не застосовувалось, в якому зазначено, огляд проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, порушення мови.

Щодо належності і допустимості долученого відео, як доказу по справі:

Із даних реєстраційного файлу вбачається, що за період часу, вказаний у протоколі, як час вчинення адміністративного правопорушення до моменту складення протоколу поліцейський декілька разів вмикав та вимикав свою нагрудну камеру, чим не зафіксував усі пояснення ОСОБА_1 , чим порушив вимоги пункту 5 Розділу II Інструкції Із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів І технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- І кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року (далі - Інструкція).

Так, у даному пункті Інструкції чітко зазначено, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо). У процесі включення портативного відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу.

Таким чином, аналізуючи матеріали адміністративної справи та відеозаписи з нагрудних камер поліцейських можна зробити наступні висновки:

1)Відсутність об`єктивної сторони адміністративного правопорушення, оскільки не мало місце та працівниками патрульної поліції не було належним чином зафіксовано ні керування ОСОБА_3 транспортним засобом, ні відмова від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння;

2)Неналежне роз`яснення працівниками поліції Мельнику 0.0. його прав та відмова ОСОБА_4 0.0. у залучені адвоката, якому ОСОБА_2 намагався зателефонувати;

3)Відсутність підстав для огляду на стан алкогольного сп`яніння та направлення до медичного закладу;

4)Огляд Мельника 0.0. на стан алкогольного сп`яніння був проведений з порушенням вимог ст.266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735;

5)У направленні водія до закладу охорони здоров`я з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного сп`яніння внесені недостовірні та неповні відомості, а також не запропоновано ОСОБА_5 пройти огляд у медичному закладі та не надано ОСОБА_4 0.0 ОСОБА_6 для ознайомлення даного направлення ;

6)Відеофіксація спілкування працівників поліції з ОСОБА_4 0.0. велася з порушенням пункту 5 Розділу II Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису затвердженої Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року, що робить надані суду відео неналежними доказами по справі;

7)В матеріалах справи містяться пояснення свідків, які відбиралися в цих людей не у присутності ОСОБА_7 , огляд на стан сп`яніння чи відмова від проходження огляду на стан алкогольно сп`яніння при цих свідках також не відбувалася;

8) ОСОБА_7 не було відсторонено від керування транспортним засобом.

Інші будь-які належні та допустимі докази на підтвердження об`єктивної сторони та вини ОСОБА_7 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП, в матеріалах справи відсутні.

За таких обставин, вважаю, у діях ОСОБА_7 відсутній склад правопорушення, передбаченого статтею 130 КУпАП, що згідно п.1 ч.І ст. 247 цього Кодексу є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до ч.2 ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину, а згідно з частиною третьою цієї статті обвинувачення не може грунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Статтею 251 КУпАП визначено, що обов`язок щодо збирання доказів покладено на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року передбачено, що при розгляді справ суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, кого обвинувачено у вчиненні правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Таким чином, враховуючи, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 порушення вимог п.2.5 Правил дорожнього руху України, а його вина не може Ґрунтуватись на припущеннях, провадження у справі підлягає закриттю на підставі п.1 ч.І ст.247 КУпАП, за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.І ст.130 КУпАП.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.247, ст. 268 КУпАП, -

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 до адміністративної відповідальності за ч.І ст. 130 КУпАП закрити через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, згідно ст. 251КУпАП, доказами у справі є будь-які дані, на основі яких орган (посадова особа) встановила наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винуватість особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, тощо, а також іншими документами, яким необхідно дати юридичну оцінку, яка має ґрунтуватися на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Поліцією не надано достатніх належних та допустимих доказів винуватості поза розумним сумнівом ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на його користь.

Отже наведені обставини є такими що не ґрунтуються на законі, оскільки стаття 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.

Порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції визначається Інструкцією з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року № 1376.

Виходячи зі змісту положень КУпАП суд зазначає, що перелік адміністративних правопорушень, визначених частиною першою статті 258, за які адміністративне стягнення накладається та стягується на місці вчинення правопорушення є вичерпним і може бути змінений лише законом.

Згідно вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчинені, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КпАП України оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

Згідно вимог ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до ст.247 ч.1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, враховуючи пояснення ОСОБА_1 , наданих у судовому засіданні, які підтверджують факт того, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та відсутність в матеріалах справи належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення громадянином ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, суд вважає що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи вище викладене, у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, суд вважає, що провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. 24, 30, 33, 130, 247, 251, 283-285, 287-291, 294 КпАП України, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого АДРЕСА_1 закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького Апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя