Справа № 462/3866/20
ПОСТАНОВА

03 липня 2020 року суддя Залізничного районного суду м. Львова Палюх Н.М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого у ЛКП «Львівелектротранс» на посаді водія, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП,

встановив:

До Залізничного районного суду м.Львова від Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції надійшли матеріали справи про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що матеріали справи про адміністративне правопорушення слід повернути для належного оформлення з наступних підстав.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Суть правопорушення викладається у відповідності до диспозиції тієї частини статті або статті, за якою складається протокол.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами (ст.23 КУпАП).

Питання складання протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ст.254 КУпАП.

Відповідно до п. 7 Розділу ІІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 06 листопада 2015 року № 1376 (надалі Інструкція), не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до протоколу про адміністративне правопорушення, а також унесення додаткових записів після того, як протокол про адміністративне правопорушення підписано особою, стосовно якої його складено.

Згідно п. 9 розділу ІІ Інструкції, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення в ньому зазначаються, зокрема: у графі «до протоколу додається» - пояснення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, викладені на окремому аркуші, рапорти посадових осіб органів поліції, довідки, акти тощо (у разі складення).

Згідно п. 9 Розділу IV вказаної Інструкції, бланк постанови по справі про адміністративне правопорушення заповнюється розбірливим почерком. Не допускаються закреслення чи виправлення відомостей, що заносяться до постанови, а також внесення додаткових записів після того, як постанова підписана особою, щодо якої вона винесена. У разі допущення порушень при оформленні такої постанови її заповнений бланк вважається зіпсованим.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган чи посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП серед іншого, при розгляді справи про адміністративне правопорушення слід з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доведення вини правопорушника покладається на орган, що складає протокол про адміністративне правопорушення. Під доказуванням у провадженні у справах про адміністративні правопорушення слід розуміти процесуальну діяльність суб`єктів щодо збору, перевірки та оцінки доказів з метою встановлення об`єктивної істини у справі й прийняття на цій основі законного рішення.

Протокол про адміністративне правопорушення є офіційним документом і до нього висуваються певні вимоги. Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка його складає та не може бути перекладено на суд.

Проаналізувавши положення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, приходжу до висновку, що у разі виявлення недоліків при складанні протоколу про адміністративне правопорушення, зіпсований бланк протоколу повинен бути зданий відповідній посадовій особі, яка за своїми функціональними обов`язками є відповідальною за стан діловодства у справах про адміністративні правопорушення, відповідно до п.2 розділу VІ Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції із внесенням таких відомостей до Журналу видачі бланків протоколів про адміністративні правопорушення, бланків постанов по справах про адміністративні правопорушення та бланків протоколів про адміністративні затримання (додаток 14 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції), та складений новий протокол на новому бланку з урахуванням виявлених недоліків.

Суддею встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення від 26.06.2020 серії АА №199389 відносно ОСОБА_1 не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, а саме у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, що унеможливлює суд провести судовий розгляд справи та постановити законне і обґрунтоване рішення, без усунення зазначених недоліків.

До матеріалів адміністративної справи долучено рапорт інспектора ВБДР УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції Бутинець А.Е., згідно якого 26.06.2020 під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо громадянина ОСОБА_1 у графі «передбачено частиною» ним не вказано статтю КУпАП. Вважає правильним «стаття 44-3» КУпАП.

Однак, вказаний рапорт інспектора патрульної поліції в частині визначення ним статті КУпАП, за якою складався протокол про адміністративне правопорушення від 26.06.2020 серії АА №199389, на відміну від протоколу про адміністративне правопорушення, не є офіційним документом, який може стверджувати факт вчинення певною особою адміністративного правопорушення та/або визначати нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення.

Крім цього, вказаний рапорт про допущену помилку в протоколі про адміністративне правопорушення взагалі не може розглядатись як належним доказом та невід`ємною частиною протоколу, оскільки долучення рапорту, яким виправляються відомості в протоколі про адміністративне правопорушення після його складання, жодним нормативно-правовим актом не передбачено.

Також, в порушення вимог Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в протоколі про адміністративне правопорушення в графі «до протоколу додається» не зазначено документи, які додані до протоколу, зокрема рапорт інспектора ВБДР УПП у Львівській області Департаменту патрульної поліції Бутинець А.Е. від 26.06.2020.

Суд констатує, що не зазначення в протоколі про адміністративне правопорушення до його підписання ОСОБА_1 нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане правопорушення, позбавляє останнього права здійснювати предметний захист та порушує його процесуальні права.

Відповідно до ст. 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод» кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом та гарантує право на справедливий судовий розгляд.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Європейський суд з прав людини, зокрема у рішенні від 06.09.2005 в справі «Гурепка проти України», зазначив, що з огляду на усталену прецедентну практику, в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26.06.2008, ухваленому у справі «Ващенко проти України», зазначено: «Обвинувачення для цілей п. 1 ст. 6 конвенції може бути визначене як офіційне доведення до відома особи компетентним органом твердження про вчинення цією особою правопорушення, яке нормою загального характеру визнається осудним і за яке встановлюється відповідальність карного та попереджувального характеру (п. 51)».

У рішенні від 25.07.2000, ухваленому у справі «Маттоціа проти Італії», детальніше прописано: «Обвинувачений у скоєнні злочину має бути негайно і детально поінформований про причину обвинувачення, тобто про ті факти матеріальної дійсності, які нібито мали місце і є підставою для висунення обвинувачення, а також про характер обвинувачення, тобто юридичну кваліфікацію згаданих фактів. Хоча ступінь детальності інформування обвинуваченого залежить від обставин конкретної справи, однак, у будь-якому випадку відомості, надані обвинуваченому, повинні бути достатніми для повного розуміння останнім суті висунутого проти нього обвинувачення, що є необхідним для підготовки адекватного захисту. У цьому відношенні обсяг та доречність наданої обвинуваченому інформації слід оцінювати крізь призму положення, закріпленого у п. «b» ч. 3 ст. 6 конвенції. Аналогічно слід оцінювати інформацію про зміни, які мали місце в обвинуваченні, включаючи зміни причини обвинувачення».

З урахуванням положень ч. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» рішення від 30 травня 2013 року заява № 36673/04 та «Карелін проти Росії» заява № 926/08 рішення від 20 вересня 2016 року у випадку коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення суд не має права самостійно редагувати її.

Положеннями п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Беручи до уваги викладене, суддя вбачає підстави для повернення до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції на дооформлення адміністративного матеріалу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, у зв`язку з його невідповідністю вимогам чинного законодавства України.

Керуючись ст.ст. 256, 278 КУпАП,

постановив:

Матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП повернути до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: /