_ МАЛИНОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ___________
Справа №521/7331/20
Пр. №3/521/4363/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 травня 2020 року м. Одеса

Суддя Малиновського районного суду м. Одеси Сегеда О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали адміністративних справ, що надійшли з Овідіопольського ВП ГУНП в Одеській області відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який мешкає за адресою: АДРЕСА_1

за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст. 122-4 та ст. 124 КпАП України,

встановила:

07 квітня 2020 року о 14 годині 40 хвилин водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ TF 488P», державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись в Овідіопольському р-ні, с. Лиманка, ж/м Радужний, 23, не дотримався безпечного інтервалу, в результаті чого здійснив зіткнення з припаркованим автомобілем «Honda Accord», державний номерний знак НОМЕР_2 , та залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. п. 2.10, 13.1 Правил дорожнього руху України, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10 жовтня 2001 року.

В результаті дорожньо-транспортної пригоди, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

За даним фактом відносно ОСОБА_1 інспектором СРПП Овідіопольського ВП старшим лейтенантом поліції Гайдучик С.Г. складено протокол серії ДПР 18 № 442149 від 17 квітня 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КпАП України, та протокол серії ДПР 18 № 442148 від 17 квітня 2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 122-4 КпАП України.

ОСОБА_1 в судове засідання, призначене на 18 травня 2020 року о 10 годині 00 хвилин, не з`явився, про дату, час і місце розгляду справ про адміністративне правопорушення був повідомлений належним чином, що підтверджується підписом останнього у протоколі серії ДПР 18 № 442149 та у протоколі серії ДПР 18 № 442148 від 17 квітня 2020 року.

Відповідно до вимог ст. 268 КпАП України неявка правопорушника в судове засідання не перешкоджає розгляду справи в його відсутність, за умови належного сповіщення про час та місце слухання справи, тому суддя дійшла до висновку про можливість розгляду справи без участі особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п. 35 рішення від 07.07.1989 року Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»).

Дослідивши матеріали справи, суддя вважає, що в діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КпАП України, за кваліфікуючою ознакою: порушення водіями транспортних засобів правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, та адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КпАП України за кваліфікуючою ознакою: залишення водіями транспортних засобів в порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Пунктом 1.3 ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги Правил дорожнього руху України, а також бути взаємно ввічливими.

Згідно п. 1.10 ПДР України дорожньо-транспортна пригода - подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.

Відповідно до п. 2.10 ПДР України у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Залишення місця дорожньо-транспортної пригоди - дії учасника дорожньо-транспортної пригоди, спрямовані на приховання факту такої пригоди або обставин її скоєння, які спричинили необхідність проведення поліцейськими заходів щодо встановлення (розшуку) цього учасника та (або) розшуку транспортного засобу (п. 1.10 ПДР України).

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Вина водія ОСОБА_1 підтверджується зібраними в справі доказами, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 442149 від 17 квітня 2020 року, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 442148 від 17 квітня 2020 року, схемою місця пригоди, письмовими поясненнями учасників дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до ст. 36 КпАП України, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

Враховуючи характер вчинених правопорушень, особу ОСОБА_1 , який притягається до адміністративної відповідальності, ступінь суспільної небезпеки скоєних правопорушень та їх наслідки, суддя вважає необхідним та достатнім застосувати до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до ст. 40-1 КпАП України, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Пунктом 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника підлягає стягненню судовий збір за ставкою 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 гривень 40 копійок, які слід стягнути з ОСОБА_1 на користь держави.

На підставі викладеного, керуючись ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ст.ст. 23, 24, 33, 36, 122-4, 124, 221, 283, 284 КпАП України, суддя

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124 та ст. 122-4 КпАП України, та накласти на нього адміністративне стягнення за:

- ст. 124 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок;

- ст. 122-4 КпАП України у вигляді штрафу у розмірі 255 (двісті п`ятдесят п`ять) гривень 00 копійок.

На підставі ст. 36 КпАП України, остаточно призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: О. М. Сегеда