ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження: 33/821/283/20 Справа: №712/920/20 Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Суддя у першій інстанції Рябуха Ю.В. Суддя в апеляційній інстанції - Ятченко М.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 червня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Ятченко М.О., з участю особи, притягнутої до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , та його адвоката Гукової Л.О., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Соснівського районного суду м.Черкаси від 10 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420,40 грн. на користь держави,

в с т а н о в и в :

Згідно постанови суду першої інстанції ОСОБА_1 , 27.01.2020 року о 18 год. 30 хв. в м. Черкаси по вул. Сумгаїтська, 13, керував автомобілем Ваз-21051 д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Від керування автомобілем відсторонений шляхом евакуації автомобіля.

Не погоджуючись з постановою Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.03.2020 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин, оскільки він не був присутнім під час розгляду справи, оскільки судові повістки направлялись за іншою адресою, а копію постанови отримав 14.05.2020 року. Тому вважає, що строк на апеляційне оскарження пропущений з поважних причин.

По суті апеляційних вимог вказує, що постанова суду першої інстанції є необґрунтованою та невмотивованою, такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки суд розглянув справу поверхнево, без дослідження доказів у справі та без участі правопорушника, належним чином не повідомивши його про розгляд справи чим порушив право обвинуваченого надавати пояснення, докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою. Недотримання судом вимог ст.268 КУпАП спричинило порушення права апелянта на захист своїх інтересів. Просив скасувати постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10.03.2020 року, а провадження щодо нього закрити.

Також в апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначив, що 27.01.2020 року з друзями випивав спиртне, а саме вжив 30 гр коньяку, проте вважає, що його вмісту було менше ніж 0,2 проміле, так як вживав спиртне символічно, тому відмовився від огляду на стан сп`яніння.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та адвокат Гукова Л.О. підтримали апеляційну скаргу з мотивів в ній наведених.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, перевіривши доводи апеляційної скарги, суддя вважає наступне.

Відповідно до ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

З матеріалів справи вбачається, що не був присутнім у суді під час розгляду справи відносно нього. Враховуючи, що копію постанови ОСОБА_1 отримав 14.05.2020 року, вважаю справедливим визнати названі скаржником причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови судді поважними, а також вбачаю необхідним його поновити.

По суті апеляційної скарги вважаю наступне.

Згідно з вимогами ст.245 КУпАП, завданням провадження у справі про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП, суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати всі обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Крім того, ст.251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, та іншими.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду дотримано у повному обсязі і висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за обставин наведених у постанові, підтверджується зібраними по справі доказами. Висновки, які викладені в постанові суду відповідають матеріалам справи і фактичним обставинам події, що підтвердилось й в суді апеляційної інстанції.

При винесенні постанови суддею було вжито заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження матеріалів справи.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №319607 підставою огляду на стан сп`яніння ОСОБА_1 стало те, що поліцейський виявив у нього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Відповідно до п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. З пояснень свідка ОСОБА_2 вбачається, що водій ОСОБА_1 у її присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на прилад «Драгер» та в КЗ «ЧОНД». Свідок ОСОБА_3 надала пояснення, які є аналогічними поясненням свідка ОСОБА_2 (а.с. 5). У суду не було обґрунтованих підстав ставити покази цих свідків під сумнів, оскільки ці особи не є зацікавленими у результаті розгляду справи.

Доводи апелянта, викладені ним в апеляційній скарзі про те, що оскаржувана постанова місцевого суду не відповідає фактичним обставинам справи, а також винесена з порушенням норм матеріального і процесуального права, спростовуються зібраними по справі доказами, яким дана належна юридична оцінка, і які в своїй сукупності та своєму взаємозв`язку повністю підтверджують вину ОСОБА_1 .

При цьому сам обвинувачений як в апеляційній скарзі, так і в суді апеляційної інстанції визнав, що він дійсно вживав спиртне; що йому пропонували працівники поліції пройти огляд на стан сп`яніння на місці і в лікарні; що він відмовився від такого проходження.

Тому, враховуючи, що обвинувачений не заперечує факт власної відмови від проходження огляду на стан сп`яніння, суд апеляційної інстанції вбачає, що в діях ОСОБА_1 присутній склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Стосовно доводів апелянта про те, що постанова була ухвалена судом першої інстанції за його відсутності, суд апеляційної інстанції не вбачає це істотною підставою для скасування рішення, яке по суті є вірним і справедливим.

Виходячи з цього, дії обвинуваченого судом першої інстанції кваліфіковані вірно. Стосовно виду і розміру стягнення суддя апеляційного суду вбачає, що суд першої інстанції належно і обґрунтовано застосував до обвинуваченого стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами згідно з санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП в редакції Закону України від 07.07.2016 р. № 1446-VIII.

Тому суд вважає, що факт відмови обвинуваченого від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння був зафіксований у законний спосіб, рішення суду першої інстанції є справедливим, й суд не вбачає підстав для його скасування.

Тому, керуючись ст. 247, 294 КУпАП, суддя,

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову Соснівського районного суду м. Черкаси від 10 березня 2020 року відносно ОСОБА_1 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, залишити без змін.

Постанова остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя М.О. Ятченко