Справа № 266/1521/20
Провадження№ 3/266/692/20

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
27 квітня 2020 року м. Маріуполь
Суддя Приморського районного суду м. Маріуполя Донецької області Д`яченко Д.О., розглянувши матеріали Приморського ВП ЦВП ГУ НП в Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, проживає: АДРЕСА_1 ФОП ОСОБА_2 , продавець,
- за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -
Відповідно до протоколу АПР18 № 733657 про адміністративне правопорушення від 18.03.2020 року, 18.03.2020 приблизно о 17 годині 00 хвилин ОСОБА_1 будучи барменом-реалізатором у магазині-барі ФОП ОСОБА_2 за адресою пров. Дніпропетровський б. АДРЕСА_2 у Приморському районі м. Маріуполя, як заклад громадського харчування не припинила роботу закладу та здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила пп.3 п.2 постанови КМУ від 11.03.2020 № 211, за що передбачена відповідальність за ст.. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Відповідно до протоколу АПР18 № 427951 про адміністративне правопорушення від 22.03.2020 року, 22.03.2020 приблизно о 17 годині 30 хвилин ОСОБА_1 будучи барменом-реалізатором у магазині-барі ФОП ОСОБА_2 за адресою пров АДРЕСА_2 , не припинила роботу закладу та здійснювала прийом відвідувачів, чим порушила пп.3 п.2 постанови КМУ від 11.03.2020 № 211, за що передбачена відповідальність за ст.. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснила, що вона дійсно працювала у магазині-барі ФОП ОСОБА_2 , але 18.03.2020 та 22.03.2020 вона не здійснювала прийом відвідувачів.
Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, а саме: протоколи про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 733657 від 18.03.2020 року та серії АПР18 № 427951 від 22.03.2020 року, пояснення від 18.03.2020 року, копію паспорта ОСОБА_1 , копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців та громадських формувань ФОП ОСОБА_3 , копію трудового договору від 21.02.2020 між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , пояснення свідків ОСОБА_4 від 18.03.2020 року, ОСОБА_5 від 22.03.2020 року, копію фотокарток, суд дійшов висновку про необхідність закрити справу про адміністративне правопорушення у зв`язку з відсутністю складу вказаного правопорушення в діях ОСОБА_1 з огляду на наступне.
Відповідальність за ст. 44-3 КУпАП встановлена за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.
Отже диспозиція вказаної норми є бланкетною, тобто такою, що відсилає до норм іншого нормативно-правового акта, тому, формулюючи суть правопорушення, вказівка на нормативний акт, вимоги якого порушені, є обов`язковою.
Закон України "Про захист населення від інфекційних хвороб" визначає правові, організаційні та фінансові засади діяльності органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ та організацій, спрямованої на запобігання виникненню і поширенню інфекційних хвороб людини, локалізацію та ліквідацію їх спалахів та епідемій, встановлює права, обов`язки та відповідальність юридичних і фізичних осіб у сфері захисту населення від інфекційних хвороб.
Статтею1 вказаного Закону, яка регулює визначення термінів, визначено, що карантин - це адміністративні та медико-санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.
За приписами ст. 29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Організація та контроль за дотриманням встановленого на території карантину правового режиму, своєчасним і повним проведенням профілактичних і протиепідемічних заходів покладаються на місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" з 12 березня 2020 року на усій території України встановлено карантин.
Згідно пп.3 п.2 вказаної постанови на період карантину на усій території України заборонено з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту; (в редакції від 17.03.2020 року).
Таким чином, зазначена заборона на певні види діяльності на період карантину поширюється на спеціальних суб`єктів - на суб`єктів господарювання.
Працівниками поліції при складані протоколів серії АПР18 № 733657 від 18.03.2020 року та серії АПР18 № 427951 від 22.03.2020 року інкриміновано ОСОБА_1 порушення пп. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020 року, не звернувши увагу на те, що заборона, викладена в пп. 3 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215 " Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211" та наступними змінами стосується лише суб`єктів господарювання.
Відповідно до ч.1 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов`язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов`язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.
Згідно ч. 2 ст. 55 ГК України суб`єктами господарювання є: 1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку; 2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.
Відповідно до матеріалів справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не є посадовою особою господарської організації або іншої юридичної особи та не є громадянином України, який здійснює господарську діяльність та зареєстрований відповідно до закону як підприємець. Крім того, відповідно до досліджених матеріалів вона є лише продавцем в магазині-барі.
Таким чином, забороненим видом діяльності під час карантину займалася інша особа, яка допустила до роботи свого продавця . При цьому така особа працівниками поліції не встановлювалася та будь-які матеріали щодо такої особи у справі відсутні, хоча саме щодо вказаної особи мав би бути складений протокол про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП.
У даному випадку ОСОБА_1 не може бути суб`єктом відповідальності за продаж в магазині-барі під час карантину, тому у її діях відсутній склад інкримінованого йому правопорушення.
За приписами ст. 280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясовується, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Згідно приписів ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Враховуючи вищезазначене суддя приходить до висновку, що необхідно закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.
Керуючись ст.ст. 44-3, 247 п. 1, 251, 256, 280 КпАП України, суддя
Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ст. 44-3 КУпАП відносно ОСОБА_6 , за відсутністю події і складу вказаного адміністративного правопорушення.
Постанова у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Приморський районний суд м. Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Д`яченко Д. О.