Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 червня 2020 року місто Луцьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., з участю захисника Проскуровського В.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2019 року,

В С Т А Н О В И В:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, проживаючого в АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) грн. 20 коп.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він 28.10.2019 року о 16 год. 02 хв., на перехресті вул. Шопена та пр. Перемоги в м. Луцьку, керував транспортним засобом марки «Dodge Ram Van», номерний знак НОМЕР_1 із ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мовлення, координація рухів, зіниці очей не реагували на світло), однак від проходження медичного огляду відмовився, чим порушив вимоги, передбачені п.2.5 ПДР України.

Не погоджуючись з рішенням суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, оскаржує його з мотивів незаконності, неповноти судового розгляду. Вважає рішення суду необґрунтованим, прийнятим з порушенням норм матеріального та процесуального права, а його висновки не відповідають фактичним обставинам справи. В апеляційній скарзі вказує на те, працівниками поліції порушено вимоги інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» оскільки, в стані наркотичного сп`яніння не перебував, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння не відмовлявся, до медичного закладу для проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння працівниками патрульної поліції не доставлявся.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на оскарження постанови судді, вказує на те, що належним чином не був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, і про існування даного судового рішення дізнався 31 січня 2020 року з ЄДРСР вважає, що причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними. З огляду на наведене просить поновити строк на оскарження рішення суду першої інстанції.

Перевіривши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, заслухавши пояснення захисника Проскуровського В.В., який апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити, приходжу до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення з таких підстав.

У відповідності до ч.7 ст.294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах доводів апеляційної скарги.

Відповідно ст.268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно вимог ч.1 ст.285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Так, з матеріалів справи вбачається, що у них відсутні дані про те, що ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. При цьому суддя розглянув справу без його участі, чим позбавив ОСОБА_1 права на захист.

Оскільки ОСОБА_1 не був присутній під час розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення в судовому засіданні, з копією постанови судді ознайомився 31.01.2020 року, апеляційну скаргу подав 06.02.2020 року, тому строк на апеляційне оскарження постанови судді йому слід поновити.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Даних вимог закону при винесенні постанови місцевим судом дотримано.

Факт вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, доводиться зібраними матеріалами справи, зокрема:

- протоколами про адміністративне правопорушення серії БД №344920 від 28.10.2019 року (а.с.1);

- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.3-4);

- відеозаписом з бодікамер поліцейських (а.с.8).

Згідно п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеного пункту ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Статтею 130 КУпАП встановлена адміністративна відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про адміністративні правопорушення на транспорті» Із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду N 18 ( V0018700-08 ) від 19.12.2008, відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Доводи апелянта про порушення вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не знайшли свого підтвердження під час перегляду матеріалів справи в суді апеляційної інстанції та спростовуються наявним в матеріалах справи доказами, а саме відеозаписом з боді камер поліцейських на яких чітко зафіксовано, що працівниками поліції пропонувалося пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння на, що ОСОБА_1 відмовився та пояснив, що не перебуває в стані наркотичного сп`яніння. Поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 які були присутні 28.10.2019 року під час того коли працівники поліції пропонували водієві транспортного засобу марки «Dodge Ram Van», номерний знак НОМЕР_1 проїхати до лікаря нарколога для проходження огляду на предмет наркотичного сп`яніння на, що останній в категоричній формі відмовився.

Враховуючи вищезазначене та зібрані у справі докази, яким суд першої інстанції дав правильну правову оцінку, приходжу до висновку про законність постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст.33 КУпАП стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, крім випадків накладення стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованому в автоматичному режимі.

Згідно з ст.23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

При накладенні стягнення суд першої інстанції, відповідно до даних вимог Закону, врахував характер вчиненого правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , ступінь його вини та інші обставини, обравши йому безальтернативне стягнення, передбачене санкцією ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Поновити ОСОБА_1 строк на оскарження постанови судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2019 року.

Постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 17 грудня 2019 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк