ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд в складі судді Міняйла М.П., за участі: секретаря Белорукової І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 уродженку м. Миколаєва, громадянку України, не працюючу, мешкаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

- визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді адміністративного штрафу в сумі 17000 грн.

в с т а н о в и в :

Відповідно до постанови судді суду першої інстанції, 31.03.2017 року ОСОБА_1 здійснювала господарську діяльність без державної реєстрації як суб`єкта господарювання, а саме: здавала в оренду кв. АДРЕСА_2 за 30 грн. за кожен день, а відповідно вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 164 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови суду та скасувати її, а справу про адміністративне правопорушення щодо неї закрити.

Вважає дане судове рішення незаконним, необґрунтованим та таким, що не відповідає вимогам норм матеріального та процесуального права.

Апелянт зазначає, що ніяку господарську діяльність вона не здійснювала. А тому не може нести відповідальність за інкриміноване їй адміністративне правопорушення.

__________________________________________________________________

Провадження № 33/812/206/18 Головуючий у 1-й інстанції: Андрощук В.В.

Категорія: ч.1 ст. 164 КУпАП Доповідач апеляційного суду: Міняйло М.П.

Стверджує, що суддя суду першої інстанції не з`ясував фактичні обставини даного адміністративного правопорушення та не з`ясував, що вона не є суб`єктом відповідальності за вказаною статтею, не витребував необхідні документи для повного всебічного та об`єктивного розгляду справи.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, одним із завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.ст.9, 245, 252 КУпАП особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності лише за наявності в її діях складу адміністративного правопорушення, яке мало місце, та що має бути встановлено судом тільки після всебічної та повної оцінки всіх доказів по справі.

Відповідно до ст. 254 КУпАП одним із завдань провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

За змістом ч. 1 ст. 164 КУпАП відповідальність за цією нормою закону настає за провадження господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання або без одержання ліцензії на провадження певного виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню відповідно до закону, чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування, а так само без одержання дозволу, іншого документа дозвільного характеру, якщо його одержання передбачене законом (крім випадків застосування принципу мовчазної згоди).

Об`єктивна сторона вказаного правопорушення полягає у діяльності, що містить ознаки господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта підприємницької діяльності, або здійсненні без одержання ліцензії видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону.

Згідно ст. 3 Господарського кодексу України під господарською діяльністю розуміється діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Господарська діяльність, що здійснюється для досягнення економічних і соціальних результатів та з метою одержання прибутку, є підприємництвом, а суб`єкти підприємництва - підприємцями.

Згідно ст. 42 Господарського кодексу України підприємництво як вид господарської діяльності - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб`єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

Згідно з ч.1 ст. 20 Закону України "Про ліцензування видів господарської діяльності" від 02.03.2015 року N 222-VIII, за провадження виду господарської діяльності, що підлягає ліцензуванню, без ліцензії чи здійснення таких видів господарської діяльності з порушенням умов ліцензування посадові особи суб`єктів господарювання несуть адміністративну відповідальність, передбачену Кодексом України про адміністративні правопорушення

Зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що суддя суду першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Вказаний висновок судді підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії АА №847262 від 04 квітня 2017 року, в якому ОСОБА_1 поставила свій підпис та не зазначила жодних заперечень, протоколом прийняття заяви про вчинення правопорушення, поясненнями ОСОБА_2 ОСОБА_3 та ОСОБА_4 та висновком старшого ДОП СП Заводського Відділу поліції ГУНП в Миколаївській області Новак Н.П. та письмовими поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких вона підтвердила той факт, що дійсно здійснювала незаконну господарчу діяльність без державної реєстрації, як суб`єкт господарювання, а саме здавала квартиру, за що отримувала прибуток. Тобто її дії щодо здачі квартири по добово свідчать про дії систематичного характеру, що є невід`ємним елементом правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.

Суддя суду першої інстанції в межах наданих йому матеріалів справи про адміністративне правопорушення провів судовий розгляд, дослідив надані йому докази, з`ясував обставини, що підлягали з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, ухвалив законну та обґрунтовану постанову про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП.

Переконливих доводів, які б спростовували висновки судді про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, апелянтом апеляційному суду не надано.

Твердження апелянта про те, що ніяку господарську діяльність вона не здійснювала є таким, що не заслуговує на увагу та не підтверджується ніякими доказами.

Порушень норм матеріального та процесуального права, норм КУпАП, у тому числі, які б потягли за собою скасування постанови судді, судом апеляційної інстанції не встановлено.

Що стосується клопотання ОСОБА_1 щодо поновлення їй строку на апеляційне оскарження постанови суду, то суд вважає, що строк було пропущено з поважних причин, а тому дане клопотання підлягає задоволенню.

Суддею при розгляді справи в суді першої інстанції не було допущено істотних порушень вимог закону, які б могли вплинути на правильність прийнятого ним рішення.

Виходячи з наведеного, підстав для скасування постанови судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017 року суд апеляційної інстанції не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

П о с т а н о в и в :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Заводського районного суду м. Миколаєва від 30.05.2017 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Заводського районного суду м. Миколаєва від 30 травня 2017 року відносно ОСОБА_1 - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду М.П. Міняйло