ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.10.2020 Справа №607/15989/20

м. Тернопіль

Суддя Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області Сливка Л.М., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення , що надійшли від Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України , жителя АДРЕСА_1 , тимчасово не працює ,

за частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2020 року уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліціїскладено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 133509 , у якому зафіксовано, що ОСОБА_1 16 вересня 2020 року, о 21 год. 16 хв., керував транспортним засобом ВАЗ2107, номерний знак НОМЕР_1 вулицею Є. Коновальця, 3 у м. Тернополі, перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився за допомогою Alkotest 6820 ARHJ-0295, повірка дійсна до 30 жовтня 2020 року, результат 2,28‰, чим порушив вимоги пункту 2.9 (а) Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена частиною 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні зазначив, що повністю розуміє зміст роз`яснених йому прав, передбачених статтею 63 Конституції України та статтею 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення; свою вину у вчиненні вказаного адміністративного правопорушення заперечив. Підтримав обставини, що викладені ним у письмову клопотанні . Вказав, що за обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 133509 від 16 вересня 2020 року він автомобілем не керував, автомобіль не здійснював руху, перебував у нерухомому стані. Він припаркував автомобіль та слідував до місця проживання, оскільки живе неподолік. На місці події працівники поліції не роз`яснили йому його визначених законом прав та обов`язків . Жодного належного доказу щодо керування ним транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння матеріали справи про адміністративне правопорушення не містять . Що стосується відеодиску , то вважає, що суд не може брати до уваги цей доказ, оскільки у самому протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено ні про наявність (долучення ) диску відеофіксації, також не зазначено жодних відомостей про технічний пристрій яким проводився відеозапис. Таким чином вважає, що з урахуванням практики ЄСПЛ , справа про адміністративне правопорушення щодо нього підлягає до закриття . Про що подав письмове клопотання .

Оцінивши наявні у адміністративних матеріалах докази , суддя вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно із вимогами частини 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до вимог статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Вимогами статті 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі аба в режимі фотозйомки (відеозапису) , які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (стаття 251 КУпАП).

Вимогами статті 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Окрім протоколу, у матеріалах про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 КУпАП, із документів, котрі відповідно до статті 251 КУпАП можуть містити будь-які фактичні дані щодо події , наявні виключно: результат продування ОСОБА_1 технічного приладу Alkotest 6820 ARHJ-0295 ; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів ; письмові пояснення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16 вересня 2020 року; копія постанови про накладення адміністративного стягнення по ДП18 № 736510 від 16 вересня 2020 року; Акт огляду та тимчасового затримання транспортного засобу від 16 вересня 2020 року ; рапорт заступника командира роти № 1 батальйону УПП в Тернопільській області ДПП В. Палій від 16 вересня 2020 року.

Оцінюючи ці матеріали через призму доводів ОСОБА_1 про те, що за обставин, описаних у протоколі, автомобілем він не керував, автомобіль рух не здійснював , суд вважає за необхідне зазначити таке.

Адміністративним правопорушенням є керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У абзацах 3 та 4 пункту 27 постанови пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснено, що керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Процедуру проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі стан сп`яніння), та оформлення результатів такого огляду визначає Інструкція про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція).

Пунктом 2 розділу І Інструкції визначено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

У адміністративних матеріалах відсутні докази того, що автомобіль ВАЗ2107, номерний знак НОМЕР_1 вулицею Є. Коновальця, 3 у м. Тернополіздійснював рух за описаних у протоколі серії ДПР18 № 133509 обставин, а ОСОБА_1 виконував функції його водія.

Так, з письмових пояснень ОСОБА_2 та ОСОБА_3 від 16 вересня 2020 року, вбачається, що вони не бачили моменту керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, описаних у протоколі про адміністративне правопорушення , а були лише свідками проходження ним огляду на стан сп`яніння.

У адміністративних матеріалах наявний диск відеофіксації , однак про наявність (долучення ) вказаного диска у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, за таких обставин вказаний диск не може вважатись належним доказом порушення водієм правил дорожнього руху оскільки , протокол про адміністративне правопорушення не містить ні посилань на наявність такого диску, ні посилань на технічний засіб за допомогою якого здійснено даний відеозапис.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за умови наявності юридичного складу адміністративного правопорушення, в тому числі, встановлення вини особи у його вчиненні , яка підтверджена належними та допустимими доказами.

Протокол про адміністративне правопорушення без його належного правового аналізу, не може бути визнаний належним доказом по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійним беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності .

Отож, викладені у протоколі обставини, щодо керування ОСОБА_1 автомобілем у стані алкогольного сп`яніння не мають жодного доказового забезпечення та ним заперечуються.

Це породжує об`єктивний сумнів у їх відповідності фактичним обставинам справи, котрі, згідно статті 62 Конституції України, тлумачаться на його користь.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема, у справах «Кобець проти України» від 14 лютого 2008 року, «Берктай проти Туреччини» від 08 лютого 2001 року, «Леванте проти Латвії» від 07 листопада 2002 року неодноразово вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує принцип доведення «за відсутності розумних підстав для сумніву», що може бути результатом цілої низки ознак або достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою неспростовних презумпцій.

Тобто усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

На підставі викладеного суд вважає, що належними та допустимими доказами не підтверджено факту керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, описаних у протоколі про адміністративне правопорушення а отже висновки щодо результатів його медичного огляду на стан сп`яніння вважаються недійсними на підставі пункту 2 розділу І Інструкції та ст. 266 КУпАП , оскільки складені з порушенням їх вимог, котрі чітко вказують на те, що такий огляд може бути проведений лише щодо водія транспортного засобу.

За даних обставин суддя приходить до переконання, про відсутність достатніх доказів, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій вказаних у протоколі про адміністративне правопорушення від 16 вересня 2020 року, тому приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутність події і складу адміністративного правопорушення (пункт 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП).

За наведених обставин провадження у даній справі слід закрити.

Керуючись частиною 1 статті 130, статтею 221, пунктом 1 частини 1 статті 247, статтями 266, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд ,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу стосовно ОСОБА_1 за частиною 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови до Тернопільського апеляційного суду через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Головуючий суддяЛ. М. Сливка