Справа № 264/3082/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.06.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Матвєєва Юлія Олександрівна, розглянувши в м.Маріуполі матеріали, які надійшли з відділу превенції Центрального ВП ГУНП у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_1 , виданий 06 грудня 2001 року Орджонікідзевським РВ ММУ УМВС України в Донецькій області, що не працює, який проживає в АДРЕСА_1 , зареєстрований в АДРЕСА_2 , за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

У провадження Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 733134 від 08 травня 2020 року, 08 травня 2020 року приблизно о 17.00 годині ОСОБА_1 , знаходячись за місцем свого проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив відносно свого брата ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного та фізичного характеру, а саме висловлювався на його адресу грубою нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Правопорушника в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про день розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності складу правопорушення з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, а саме умисних діянь фізичного та психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до матеріалів справи додана заява ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки останній 08 травня 2020 року приблизно о 17.00 годині вчинив відносно нього домашнє насильство психологічного та фізичного характерів, що виразилося в тому, що брат виражався на його адресу нецензурною лайкою, намагався душити, відбирав ключі від автомобіля, висловлював погрози вбивства.

Також в матеріалах справи маються письмові пояснення ОСОБА_2 , в яких останній власноруч вказав, що 08 травня 2020 року приблизно о 17.00 годині його брат ОСОБА_3 вчинив домашнє насильство відносно нього, а саме сварка виникла через автомобіль, що належить ОСОБА_2 . Під час сварки ОСОБА_1 виражався нецензурною лайкою, відбирав ключі у брата, викручував останньому руки, душив та погрожував фізичною розправою, видав брата до полу та погрожував вбивством. При цьому, ОСОБА_2 стало зле та він втратив свідомість, через що його в подальшому госпіталізували з діагнозом гіпертонічний криз. Через дії брата, ОСОБА_2 побоюється за своє здоров`я та життя.

Між тим, у підтвердження факту госпіталізації ОСОБА_2 не було надано жодного документу.

Судом досліджено письмові пояснення свідка правопорушення ОСОБА_4 , яка пояснила, що вона є колишньою дружиною ОСОБА_2 . Вона проживає за однією адресою із колишнім чоловіком та його братом ОСОБА_1 та 08 травня 2020 року о 17.00 год. ОСОБА_1 жодних протиправних дій відносно брата не вчиняв.

Інших допустимих та належних доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства суду не надано.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини ,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення за ч. 1 ст.173-2 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП України закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м.Маріуполя Донецької області.

Суддя: Ю. О. Матвєєва