Справа № 487/8816/19
Провадження № 3/487/279/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року Заводський районний суд м. Миколаєва в складі головуючого судді Сухаревич З.М., за участю секретаря судового засідання Колісниченко В.М., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши матеріали адміністративної справи, що надійшли з Заводського відділу поліції Головного управління Національної поліції в Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Демидово, Одеської області, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , працює не офіційно,

за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

24.11.2019 р. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 245645/2066, в якому зазначено: 21.11.2019 року близько 17 год. 00 хв. по АДРЕСА_1 за місцем мешкання ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно тестя ОСОБА_2 , під час якого висловлювався нецензурною лайкою та погрожував фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство в сім`ї, чим вчинив правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 173-2 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 провину не визнав, пояснив, що 24.11.2019 до нього додому прийшов ОСОБА_2 (тесть). В цей час відбувалась розмова із сестрою дружини, яка проживає з ним в одній квартирі, про те, що потрібно або жити окремо сім`ями, аб сплачувати разом комунальні послуги, оскільки всі витрати несе лише він ( ОСОБА_1 ), навіть на лікування дітей сестри дружини. У розмову втрутився ОСОБА_2 і сталася сварка, але нецензурною лайкою він на адресу ОСОБА_2 не виражався і не погрожував.

Вислухавши пояснення ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність (ч. 1 ст. 9 КУпАП).

Частиною першою статті 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за вчинення насильства в сім`ї, тобто умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконання захисного припису особою, стосовно якої він винесений, не проходження колекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї.

Суть даного правопорушення, зокрема, зводиться до вчинення таких дій, внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона складу ч. 1 ст. 173-2 КУпАП має обов`язкову ознаку - можливість настання чи настання фізичної чи психологічної шкоди, яка була чи могла бути завдана потерпілому.

Зі змісту ст. 251 КУпАП вбачається, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, що притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

За змістом ст.252 КУпАП, оцінка доказів здійснюється органом (посадовою особою) за своїм внутрішнім переконанням, яке повинно ґрунтуватися на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Практика Європейського суду з прав людини вказує, що оцінюючи докази, суд застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом», яке має випливати із сукупності ознак чи непростовних презумпцій факту, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Натомість доказів, що підтверджують обставини, викладені в протоколі, матеріали справи не містять.

До пояснень ОСОБА_2 суд відноситься критично, оскільки він до судового засідання не з`явився, не підтвердив письмові пояснення.

При цьому, відповідно до вимог ч.2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Таким чином, з досліджених в судовому засіданні доказів встановлено відсутність об`єктивної сторони правопорушення, тобто істотної ознаки складу адміністративного правопорушення.

При цьому суд враховує, що відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно п.1 ч. ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю, у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінюючи надані докази в сукупності, враховуючи положення ст. 62 Конституції України, суд приходить до переконання про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, у зв`язку з чим, провадження по справі підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 247 п.1, 283,284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП - закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили через 10 днів з дня винесення та може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду у строк та порядку передбачені ст.294 КУпАП.

Суддя: З.М. Сухаревич