Провадження № 3/742/366/20
Єдиний унікальний № 742/1273/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 червня 2020 року м.Прилуки

суддя Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Павлов В.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №742/1273/20, які надійшли від Прилуцького ВП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

громадянина України,неповнолітнього,

проживаючого за адресою:

АДРЕСА_1

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП-

ВСТАНОВИВ:

14.05.2020 року о 23 год. 58 хв. по вул. Незалежності в м. Прилуки водій ОСОБА_1 керував мопедом «Сузукі ZZ», не маючи права керування даним мопедом, чим порушив вимоги п.2.1 А ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП.

В судовому засіданні неповнолітній ОСОБА_1 , надаючи показання в присутності матері ОСОБА_2 , свою вину визнав повністю та підтвердив обставини, що викладені в протоколі. В скоєному щиро розкаювався та просив суворо не карати.

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , повно та всебічно дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що в його діях вбачаються ознаки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення від 15.05.2020 року серії ДПР18 № 382394, складеним уповноваженою особою відповідно до вимог КУпАП, письмовими поясненнями особи-правопорушника, в заяві поданій до суду та його аналогічними поясненнями наданими в судовому засіданні.

Відповідно до ч.2 ст.126 КУпАП складом адміністративного правопорушення є, зокрема і керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Згідно п.2.1 «а» водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

За встановлених фактичних обставин справи, беззаперечно встановлено, що ОСОБА_1 , порушуючи вимоги п. 2.1 «а» ПДР України, скоїв правопорушення, що передбачене диспозицією ч.2 ст.126 КУпАП, оскільки вищезазначені факти його вини є переконливими, достатніми, в повному обсязі відповідають фактичним обставинам справи та знайшли своє підтвердження в доказах, які містяться в матеріалах справи, що були повно та всебічно досліджені під час судового засідання.

У відповідності до ст.23 КУпАП, адміністративні стягнення є мірою відповідальності і застосовуються з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчинення нових правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами. Положеннями ст.33 КУпАП визначено, що при накладенні адміністративного стягнення враховується характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність ОСОБА_1 за вчинення ним даних адміністративних правопорушень, є щире розкаяння та вчинення правопорушення неповнолітнім. Обтяжуючих відповідальність обставин за вчинення адміністративного правопорушення, передбачених ст.35 КУпАП, під час розгляду справи не встановлено.

Вирішуючи питання про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за скоєння ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, суд враховує характер вчинених адміністративних правопорушень, особу правопорушника та соціальне положення, ступінь вини та відношення до скоєних адміністративних правопорушень, наявність пом`якшуючих відповідальність обставин, за умови відсутності обставин, які б її обтяжували. Окрім того, суд бере до уваги повне визнання вини особою, яка притягується до адміністративної відповідальності як під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, так і в ході судового засідання, усвідомлення правопорушником всієї небезпеки його протиправних дій та свідоме ігнорування особою-правопорушником норм Правил дорожнього руху, небажання дотримуватись встановленого порядку в забезпеченні безпеки учасників дорожнього руху.

За таких обставин, дотримуючись принципу співвідношення між тяжкістю вчиненого адміністративного правопорушення та заходом державного примусу, за умов відсутності негативних наслідків скоєного адміністративного правопорушення, вважаю за необхідне та достатнє застосувати до ОСОБА_1 захід впливу, на підставі ст.241 КУпАП, у виді попередження, що в повній мірі забезпечить запобігання вчинення правопорушень, як самим правопорушником, так і іншими особами, та повністю досягне мети його застосування.

Враховуючи той факт, що адміністративне стягнення на правопорушника не накладається, суд не знаходить підстав для стягнення з нього судового збору за розгляд даної справи.

Керуючись ст.ст.13, 241, ч.2 ст.126 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП, та застосувати захід впливу у видіпопередження.

Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Прилуцького районного суду

Чернігівської області В.Г. Павлов