справа № 415/3737/20
провадження № 3/415/1003/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"18" червня 2020 р. місто Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Старікова М.М., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського ВП ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Малорязанцеве Луганської області, громадянина України, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , не є особою з інвалідністю, не працюючого, розлученого, зареєстрованого: АДРЕСА_1 та проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП,-

В С Т А Н О В И Л А:

22 травня 2020 року о 15 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив домашнє насильство психологічного характеру відносно своєї колишньої дружини ОСОБА_2 та свого сина ОСОБА_3 , висловлювався на їх адресу грубою нецензурною лайкою, внаслідок чого завдав шкоди їх психічному здоров`ю.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП визнав повністю, пояснивши, що за адресою: АДРЕСА_3 , він раніше тривалий час проживав разом зі своєю дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 .

З приводу вчиненого правопорушення, ОСОБА_1 в судовому засіданні зазначив, що дійсно 22 травня 2020 року о 15 годині, він знаходився за адресою: АДРЕСА_3 , де мешкає його колишня дружина ОСОБА_2 та його син ОСОБА_3 , куди він прийшов, щоб забрати речі. Колишня дружина та його син почали ображати його, а він не утримався та вчинив з ними сварку, в ході якої він дійсно висловлювався на їх адресу нецензурною лайкою, у зв`язку з чим, його колишня дружина ОСОБА_2 викликала співробітників поліції, які склали у відношенні нього адміністративний протокол, другий примірник якого він отримав. У вчиненому щиро розкаявся, свою провину усвідомив, зобов`язався більш подібного не вчиняти, вибачався за вчинене і просив суд суворо його не наказувати, оскільки він вперше притягується до адміністративної відповідальності.

Суд, вислухавши пояснення правопорушника ОСОБА_1 , якому були роз`ясненні його права, передбачені ст. 268 КУпАП, та дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, підтверджується встановленими та безпосередньо дослідженими в судовому засіданні доказами у їх сукупності, які не викликають у суду сумнівів у їх достовірності, та які відповідно до ст. 251 КУпАП суд визнає належними, допустимими, котрі повністю доводять провину ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, за обставин, викладених у протоколі:

- довідкою про результати розгляду звернення ОСОБА_4 , з якої вбачається, що 22 травня 2020 року, у сусідському будинку, за адресою: АДРЕСА_3 , кричить жінка та просить допомоги, ймовірно в неї їде конфлікт з двома чоловіками (а.с.2);

- поясненнями ОСОБА_1 , згідно яких, він раніше проживав за адресою: АДРЕСА_3 , сумісно з дружиною ОСОБА_2 та сином ОСОБА_3 .. 22 травня 2020 року, він прийшов за вищевказаною адресою, щоб забрати речі. Між ним та колишньою дружиною виникла сварка на ґрунті ревнощів, потім до будинку зайшов його син, який також почав його ображати, а він їм відповідав тим же, виникла сварка, в ході якої він ображав та висловлювався на їх адресу грубою нецензурною лайкою (а.с.3-4);

- поясненнями ОСОБА_3 , згідно яких, він проживає за адресою: АДРЕСА_3 , сумісно з своєю матір`ю ОСОБА_2 .. 22 травня 2020 року, до них додому прийшов батько ОСОБА_1 , щоб забрати свої речі та вчинив з ними сварку, в ході якої ображав та висловлювався на їх адресу грубою нецензурною лайкою (а.с.5).

Всі перераховані вище докази у своїй сукупності повністю підтверджують винуватість правопорушника у вчиненні інкримінованого йому правопорушення за обставин, викладених у протоколі, так як є послідовними, узгоджуються один з одним, відповідають фактичним обставинам справи, будь-які протиріччя в них відсутні, що свідчить про їх об`єктивність та правдивість.

Сім`я, згідно з положеннями ст. З Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст.1 вищезазначеного Закону, психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, суд оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному та повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності вважає, що провина ОСОБА_1 за ознаками ч. 1 ст. 173-2 КУпАП знайшла своє повне підтвердження в суді, і його дії органом поліції кваліфіковані правильно, як вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення дій психологічного характеру, внаслідок яких була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілих.

Інших доказів, які б ставили під сумнів кваліфікацію дій правопорушника, суду надано не було.

Вирішуючи питання про застосування до правопорушника виду адміністративного стягнення за вчинення адміністративного правопорушення, суд враховує, що відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення та для запобігання вчинення нових правопорушень, як самим порушником, так і іншими особами.

При призначенні стягнення, суд відповідно до ст. 33 КУпАП враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 офіційно не працює, не є особою з інвалідністю, розлучений, в судовому засіданні своєї провини не спростовував, вибачався за вчинене, щиро розкаявся.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд визнає повне визнання вини та щире розкаяння винного.

Обставиною, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжує відповідальність правопорушника, суд визнає вчинення правопорушення в стані алкогольного сп`яніння.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи та майнового стану правопорушника, який офіційно не працює, не є особою з інвалідністю, вперше притягується до адміністративної відповідальності, ступеню його вини, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують його відповідальність, а також з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушення, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у виді штрафу, в межах санкції, передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст.173-2 КУпАП та направлення на проходження програми для особи, яка вчинила домашнє насильство, передбаченої ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» відповідно до ст. 39-1 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі ч. 5 ст. 4, ст. 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, у зв`язку з ухваленням судом постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника на користь держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп.

Керуючись ст. ст. 33, 36, ч.1 ст.173-2, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накласти адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10 (десяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 170 (сто сімдесят) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , судовий збір на користь держави у сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя: М.М. Старікова