Єдиний унікальний номер №943/1740/20
Провадження №3/943/834/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2020 р.

Суддя Буського районного суду Львівської області Журибіда Б.М., розглянувши матеріали, які надійшли від т.в.о. начальника Буського відділення поліції Кам`янка-Бузького ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, пенсіонерки, проживаючої в АДРЕСА_1 .

за ст. 156 ч. 3 КУпАП -

встановив :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 №704057 від 16.09.2020 р., 08 вересня 2020 року о 13:00 год. ОСОБА_1 здійснила продаж алкогольного напою (горілка) з рук за адресою АДРЕСА_1 , громадянину ОСОБА_2 , чим порушила п. 10 ч. 1 статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового коньячного і плодового, алкогольних напоїв», чим вчинила правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 156 КУпАП.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчать повідомлення про отримання поштового відправлення. Через свого захисника подала до суду довідку про хворобу із зазначенням діагнозу «Гіпертонічна хвороба ІІІ ст. з ризиком IV Стан після перенесеного гіпертонічного кризу. Протипоказання емоційних навантажень.»

Захисник Скоробогатий М.В. у судовому засіданні не заперечував проти розгляду справи у відсутності ОСОБА_1 , просив закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, оскільки алкогольних напоїв ОСОБА_1 ніколи не продавала. У день, зазначений у протоколі, до неї прийшов її сусід і односельчанин ОСОБА_2 , якого вона попросила скосити траву біля будинку. За виконану роботу вона пригостила його горілкою і канапкою. Алкогольних напоїв йому не продавала. Крім того, з метою документування можливих протиправних вчинків, працівники поліції мали б провести контрольну закупку алкогольних напоїв, вилучити їх, провести їх дослідження, вилучити кошти, отримані від їх продажу. Факт можливого продажу алкогольних напоїв не може бути підтверджений лише словами свідків, які є зацікавленими особами, що перебувають у неприязних відносинах із ОСОБА_1 .

Всебічно, повно і об`єктивно дослідивши всі обставини справи у їх сукупності, вислухавши позицію захисника, суд дійшов висновку, що провадження по даній справі необхідно закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст. 252 КУпАП під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення серед іншого вирішує чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Так, в судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який повідомив, що коли проходив повз господарство ОСОБА_1 , то зустрів останню і та попросила його покосити траву біля будинку. На цю пропозицію він погодився. Коли він скосив траву, то ОСОБА_1 покликала його до будинку, де відкрила пляшку горілки і налила йому, а також дала закусити канапку. Алкогольних напоїв у ОСОБА_1 він не купував. Пояснення, яке написав працівник поліції він не читав. На запитання щодо тексту пояснення, складеного працівником поліції, пояснив, що такого працівнику поліції не розповідав. З приводу пояснень своєї колишньої дружини та дітей, вважає такі надуманими, оскільки між ними постійно виникають конфлікти.

Дослідивши в судовому засіданні матеріали справи, які містять пояснення свідків ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 встановлено, що вказані свідки жодним чином не підтверджують факту купівлі алкогольних напоїв ОСОБА_2 у ОСОБА_1 , який мав місце 08.09.2020 року о 13.00 год., а тому такі судом до уваги не приймаються, оскільки не є доказами в розумінні вимог ст. 251 КУпАП.

В матеріалах справи не міститься інших доказів, які б підтвердили факт торгівлі алкогольними напоями ОСОБА_1 , а саме факту вилучення таких алкогольних напоїв, факту вилучення коштів від продажу таких алкогольних напоїв (акт про вилучення, тощо), контрольна закупка не проводилася.

Отже, під час розгляду справи судом не отримано будь-яких доказів, в розумінні ст.251 КУпАП, на підтвердженні винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

У даному випадку слід зазначити, що у практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії»), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважені оцінювати надані їм докази (п.34 рішення у справі «Тейксейра де Кастро проти Португалії» від 09.06.1998 року, п.54 рішення у справі «Шабельник проти України» від 19.02.2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією про захист прав і основоположних свобод.

При оцінці доказів під час розгляду справ про адміністративні правопорушення мають бути застосовані критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України").

Приймаючи до уваги принцип «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований і у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України", доведення вини має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши в сукупності усі докази, наявні у матеріалах справи, заслухавши пояснення та доводи захисника, показання свідків, вважаю, що факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, не підтверджений належними і допустимими доказами при розгляді справи про адміністративне правопорушення в суді, тому провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення.

Керуючись ст.ст. 247, 280, 283, 284 КпАП України, суддя -

постановив :

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 156 КУпАП, закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення, за ч.1ст. 247 КУпАП.

Постанова про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня винесення постанови до апеляційного суду Львівської області через Буський районний суд Львівської області.

Суддя Б. М. Журибіда