ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 липня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Струбіцька О.М., за участю особи, що притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , його захисника Бугая В.Д., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Постановою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 (десять тисяч двісті) гривень, 00 копійок в дохід держави з позбавлення права керувати транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №454916 від 02.03.2020р., ОСОБА_1 02.03.2020р. о 19:30год. в с.Лашківка по вулиці Головній керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення мови. Водій від проходження в установленому порядку, а саме у Кіцманській ЦРЛ на стан алкогольного сп`яніння відмовився. Водієм порушено вимоги п.2.5 ПДР.

На вказану постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Свої доводи обґрунтовує тим, що суд першої інстанції неповно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам.

ЄУНСС 718/437/20

Справа №33/822/277/20 Головуючий у І інстанції: Нерушка Т.І.

Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач: Струбіцька О.М.

Просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови районного суду посилаючись на те, що під час розгляду даної справи присутній не був, копію постанови районного суду отримав 02.06.2020р., а відтак, вважає причину пропуску строку на апеляційне оскарження поважною.

Стверджує, що 02.03.2020 року передав керування своїм транспортним засобом знайомому ОСОБА_2 на його прохання, так як сам попередньо вживав алкогольні напої, в якості пасажира, здійснили поїздку в місто Кіцмань, після повернення разом з ОСОБА_2 додому через декілька хвилин, до подвір`я ОСОБА_1 прибув екіпаж поліції та попросили документи для перевірки, після чого його протиправно затримали та повезли для освідчення.

Посилається на те, що за кермом був ОСОБА_2 , що він і пояснював працівникам поліції, проте вони його пояснення до уваги не взяли та склали відносно нього протокол про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Вказує, що ні під час складання протоколу про адміністративне правопорушення, ні в районному суді, не доведено факту керування ним транспортним засобом.

Крім того, 02.03.2020р. працівниками поліції було складено постанову про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, дана постанова була оскаржена до Кіцманського районного суду Чернівецької області, постановою якого від 08.04.2020р. задоволено позов ОСОБА_1 та скасовано постанову працівника поліції про накладення стягнення по справі про адміністративне правопорушення.

Перевіривши доводи наведені в апеляційній скарзі, заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Бугая В.Д., дослідивши матеріали адміністративного провадження, дослідивши відеозапис з нагрудних камер працівників поліції, апеляційний суд вважає, що вона є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав.

У судовому засіданні суду першої інстанції ОСОБА_1 присутній не був, про наявність судового рішення дізнався лише 02 червеня 2020 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність задоволення клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, оскільки клопотання вмотивоване, поважність причин пропуску доведена.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами.

Ст. 280 КУпАП передбачено, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідний орган чи посадова особа зобов`язані з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Цих вимог закону суд першої інстанції при розгляді даної справи про адміністративне правопорушення не дотримався, допустив неповноту та однобічність розгляду справи.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №454916 від 02.03.2020р., ОСОБА_1 02.03.2020р. о 19:30год. в с.Лашківка по вулиці Головній керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння рук, порушення мови. Водій від проходження в установленому порядку, а саме у Кіцманській ЦРЛ на стан алкогольного сп`яніння відмовився.

Ці обставини визнані судом першої інстанції доведеними і покладені в основу оскаржуваної постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

З такими висновками районного суду не погоджується апеляційний суд.

Під час апеляційного розгляду даної справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 пояснив, що він автомобілем не керував так як вживав алкогольні напої, на прохання знайомого ОСОБА_2 надав йому свій автомобіль, та проїхав разом з ним у якості пасажира до м. Кіцмань, після чого повернувшись додому, де через декілька хвилин до його будинку під`їхали працівники поліції, які протиправного його затримали та повезли для проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння.

Суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи ОСОБА_1 , які неможливо спростувати наявними матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме проте, що в матеріалах справи про адміністративне правопорушення відсутні будь які докази того, що ОСОБА_1 02.03.2020р. керував транспортним засобом ВАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність настає за керування транспортними засобами в стані сп`яніння, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Відповідно до п. 27 Постанови № 14 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» - судам слід враховувати, що відповідальність за ст.130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Таким чином, необхідною умовою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП є керування особою транспортним засобом і встановлення вказаного факту є обов`язковим при розгляді справи про адміністративне правопорушення.

Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Проте, враховуючи обставини справи та докази на які посилається апелянт, апеляційний суд вважає, що з матеріалів справи не можливо встановити факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, працівниками поліції він не був зупинений під час керування транспортним засобом, та не надано жодних належних доказів керування ОСОБА_1 автомобілем.

Апеляційним судом взято до уваги постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 08.04.2020р., якою адміністративний позов ОСОБА_1 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі задоволено, скасовано постанову у справі про адміністративне правопорушення від 02.03.2020 року серії БАА № 699003 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 6 ст. 121 КУпАП, провадження по справі закрито.

Однією з підстав прийняття даної постанови районним судом було відсутність доказів, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом.

В цьому рішення районного суду є посилання на пояснення свідка ОСОБА_2 , з яких вбачається, що 02.03.2020р. біля 18 години він відвозив ОСОБА_1 його автомобілем в м. Кіцмань по справах, під час руху його ніхто не зупиняв і він приїхав додому ОСОБА_1 та після чого він вийшов з автомобіля та пішов додому, пройшовши декілька метрів, побачив, що до подвір`я ОСОБА_1 заїхав поліцейський автомобіль.

Із витребуваних копій відеозаписів з матеріалів справи №718/466/20 за позовом ОСОБА_1 до капрала поліції Кіцманського ВП ГУНП в Чернівецькій області Серна А.Я. вбачається, що факту зупинки, керування чи освідчення на стан сп`яніння ОСОБА_1 працівниками поліції не зафіксовано.

Надаючи оцінку письмовим показам свідків апеляційний суд вбачає, що свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 засвідчили тільки відмову ОСОБА_1 від проходження освідчення на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, тоді як відповідно до постанови про адміністративне правопорушення ДПР18 №454916 від 02.03.2020р. ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння у Кіцманській ЦРЛ.

Відповідно до ч. 2 ст. 251, п. 1 ч. 1 ст. 255 КУпАП, законодавець покладає обов`язок щодо збирання доказів на посадових осіб Національної поліції, то апеляційний суд обмежений тільки тими доказами, що безпосередньо містяться в справі, яких на думку суду є недостатньо для встановлення факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, та подальшим притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Районний, апеляційний суд не можуть перебирати на себе обов`язок поліції передбачений ст. 251 КУпАП щодо збирання доказів винуватості особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, що також узгоджується із рішенням Європейського суду з прав людини у справі «Карелін проти Російської Федерації» від 20 вересня 2016 року, висновки якого є обов`язковими до застосування при розгляді справ судами.

У відповідності до ст. 7 КУпАП, ст. 62 Конституції України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку встановлених законом. Особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути притягнута до відповідальності, доки її вину не буде доведено в законному порядку.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

На підставі викладеного апеляційний суд приходить до висновку, що судом першої інстанції не виконано вимоги ст.245 КУпАП про всебічне, повне та об`єктивне дослідження всіх обставин справи.

Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №454916 від 02.03.2020р не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, постанова Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року прийнята з порушенням вимоги ст. 280 КУпАП, як наслідок було передчасно постановлено рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч.2 ст.62 Конституції України, ст.ст.245, 247, 251, 252, 283, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року задовольнити, а постанову Кіцманського районного суду Чернівецької області від 12 травня 2020 року, якою притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП - скасувати, провадження у справі закрити, на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду [підпис] О.М. Струбіцька

"Копія. Згідно з оригіналом."

Суддя - доповідач _________________ Струбіцька О.М.

(посада) (М.П., підпис) (ПІБ)

10.07.2020 року

(дата засвідчення копії)