солом`янський районний суд міста києва
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

05 червня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва

Жовноватюк В.С.,

за участю представника Київської міської митниці Держмитслужби, - Панькіна Д . В.,

адвокатів Колесніка І.І. та Кононенко О.С.,

розглянувши справу про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керівника ТОВ «АМАРКОРД» (, м. Київ, вул. Червоноармійська, буд. 72, літ. А), який зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

за ознаками порушення митних правил, передбачених ч.1 ст. 483 МК України,

В С Т А Н О В И В :

З протоколу про порушення митних правил №0934/10000/19 вбачається, що 28 березня 2018 року через митний кордон України, міжнародний пункт пропуску «Аеропорт-Бориспіль» Київської митниці ДФС, авіаційним транспортом з території Європейського cпівтовариства на митну територію України ввезено товари «вироби медичні в асортименті» у кількості вагою брутто - 43 кг. Вказані товари переміщувалися за договором перевезення окремого експрес відправлення MAWB №48 у складі консолідованого вантажу загальною вагою брутто - 730 кг, перевезення якого здійснювалось міжнародною кур`єрською службою «FedEx» за авіаційною накладною № 1.

Після доставки вищевказаного вантажу у Київську митницю ДФС 30.03.2018 товари на підставі договору доручення на здійснення декларування від 22.12.2014 №04-14, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ "АМАРКОРД", були заявлені декларантом ОСОБА_5 (графа 54 МД) у вільний обіг на митному посту «Спеціалізований» за митною декларацією №UA100230/2018/495620.

Разом із вказаною митною декларацією та товаросупровідними документами до митниці були подані контракт від 21.03.2018 № S160118 та додаток до нього № 1 , укладені між продавцем - компанією «Global Standard Group Limited» Suite 308,34 Buckingham Palace Road London, SW 1W ORH United Kingdom) та покупцем - ТОВ «АМАРКОРД» (, м. Київ, вул. Червоноармійська, 72 , літ. А) в особі керівника - ОСОБА_3 . Відправником товарів виступила компанія «Boston Scientific International B.V.», Нідерланди.

Відповідно до інвойсу від 21.03.2018 №2078 , виданого компанією «Global Standard Group Limited» для ТОВ «АМАРКОРД», які було надано під час переміщення та митного оформлення товарів фактурна вартість останніх становить 35 768,00 доларів США.

З метою перевірки законності ввезення на митну територію товарів медичного призначення Київською митницею ДФС 31.09.2019 було направлено запит до митних органів Королівства Нідерланди.

В результаті вивчення надісланих у відповідь на запит від Королівства Нідерланди завірених копій інвойсів та документів митного контролю (надісланих 03.12.2019 листом Департаменту організації протидії митним правопорушенням ДФС України), Київською митницею ДФС було встановлено, що сумарна вартість проданих компанією «Boston Scientific International B.V.» товарів «вироби медичні в асортименті» до ТОВ «АМАРКОРД» становить - 19 594,79 доларів США.

При цьому, фактурна вартість відправлених компанією «Boston Scientific International B.V.» товарів , заявлена під час митного контролю та митного оформлення ТОВ «АМАРКОРД» в Україні, згідно наданих інвойсів від 21.03.2018 №2078 та від 21.03.2018 №5138130 становила 35 768,00 доларів США. Під час митного оформлення товарів сплачувалось ПДВ у розмірі 7 %, так як товари є виробами медичного призначення із ставкою мита 0%.

На момент переміщення та митного оформлення вищевказаних медичних товарів керівником ТОВ «АМАРКОРД» був громадянин ОСОБА_3 .

У зв`язку з цим, посадовою особою митниці було складено протокол відносно останнього за ч.1 ст. 483 МК України - переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів як підстави для переміщення товару документів, що містять неправдиві відомості необхідні для визначення митної вартості.

У судовому засіданні представник митного органу підтримав протокол про порушення митних правил та просив притягнути громадянина ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 483 МК України.

Представники ОСОБА_3 в судовому засіданні кожний окремо заперечували проти притягнення до адміністративної відповідальності останнього. Стверджували про відсутність події та складу адміністративного правопорушення, просили закрити провадження у справі, обсгрунтовуючи свою позицію наступним.

Так, вони зазначили, що сторони зовнішньоекономічного договору вправі самі визначати вартість тих товарів, які вони будуть придбавати. Що в даному випадку, вартість була обумовалена і в договорі, і у відповідних інвойсах. Більше того, звернули увагу на те, що саме заявлена вартість була сплачена ТОВ «АМАРКОРД».

Також представники просили суд врахувати, що декларування товару здійснювалося іншим суб`єктом на підставі відповідного договору, тому взагалі висловили нерозуміння, яке відношення до процедури має керівник ТОВ «АМАРКОРД».

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судовим розглядом встановлено, що 28.03.2018 через митний кордон України в зоні діяльності Київської митниці ДФС (міжнародний пункт пропуску «Аеропорт Бориспіль») авіаційним транспортом з території Європейського співтовариства на митну територію України ввезено товари «вироби медичні» в асортименті, загальною вагою брутто 43 кг. Зазначений товар переміщувався за договором на перевезення окремого експрес відправлення MAWB №48 у складі консолідованого вантажу загальною вагою брутто 730 кг, перевезення якого здійснювалось міжнародною кур`єрською службою «FedEx» за авіаційною накладною (Air Waybill) № 1.

30.03.2018 даний товар було оформлено в митному режимі «імпорт» на підставі електронної митної декларації типу «ІМ40АА» № UA 100230/2018/495620 та наступних товаросупровідних документів: контракту № S160118 від 21.03.2018; додатку № 1 від 21.03.2018 до контракту № S160118 від 21.03.2018; інвойсу № 2078 від 21.03.2018; інвойсу № 5138130 від 21.03.2018; авіаційної накладної (Air Waybill) № 1 від 28.03.2018; договору на перевезення окремого експрес відправлення MAWB № 48 від 27.03.2018; декларації про відповідність № 069-BSC/UA, № 040- BSC/UA, № 009- BSC/UA, № 003- BSC/UA, № 026- BSC/UA, № 123- BSC/UA, № 018- BSC/UA, № 145- BSC/UA.

Перед подачею митної декларації на товар, брокером на виконання вимог ч.2 ст. 266 МК України, було проведено ідентифікаційний огляд товарів, з метою перевірки їх відповідності опису (відомостям) зазначеним у товаросупровідних документах. Оглядом було встановлено відповідність товарів відомостям, заявленим в товаросупровідних документах, а саме: інвойсу № 2078 від 21.03.2018; інвойсу № 5138130 від 21.03.2018; договору на перевезення окремого експрес відправлення MAWB № 48 від 27.03.2018.

Відповідно до даних товаросупровідних документів продавцем товару виступало підприємство «Global Standard Group Ltd» (яке спеціалізується на торгівлі виробами медичного призначення та медичним обладнанням всесвітньо відомих компаній-виробників), покупцем - ТОВ «АМАРКОРД».

Відповідно до контракту № S160118 від 21.03.2018; додатку № 1 від 21.03.2018 до контракту № S160118 від 21.03.2018, інвойсу від 21.03.2018 № 2078, виданого компанією «Global Standard Group Ltd» для ТОВ «АМАРКОРД», інвойсу від 21.03.2018 № 5138130, які були подані в якості товаросупровідних документів під час переміщення через митний кордон України та митного оформлення товарів, фактурна вартість становить 35 768,00 доларів США.

З метою перевірки законності ввезення на митну територію України товарів медичного призначення Київською міською митницею ДФС листом від 10.08.2018 № 2823/8/26-70-20-04 направлено запит до митних органів Нідерландів та Сполученого Королівства.

Листом від 03.12.2019 № 31573/7/99-99-20-01-17 Департаментом організації протидії митним правопорушенням та міжнародної взаємодії ДФС до Київської міської митниці ДФС направлено копії відповіді на міжнародний запит.

В результаті вивчення надісланих завірених копій інвойсів, отриманих від митних органів Королівства Нідерланди та документів митного контролю та митного оформлення, наданих до Київської міської митниці ДФС із співставленням відомостей, що містяться у них, посадовою особою Київської митниці Держмитслужби зроблено висновок, що дані інвойси стосуються вищезазначеної поставки товару та у зв`язку з цим виявлено правопорушення та складено протокол про порушення митних правил № 0934/10000/19 за ознаками ч. 1 ст. 483 МК України відносно громадянина України, керівника ТОВ «АМАРКОРД» ОСОБА_3 .

Диспозицією ч. 1 ст. 483 МУ України встановлено відповідальність за переміщення або дії, спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з використанням спеціально виготовлених сховищ (тайників) та інших засобів або способів, що утруднюють виявлення таких товарів, або шляхом надання одним товарам вигляду інших, або з поданням органу доходів і зборів як підстави для переміщення товарів підроблених документів чи документів, одержаних незаконним шляхом, або таких, що містять неправдиві відомості щодо найменування товарів, їх ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача, кількості вантажних місць, їх маркування та номерів, неправдиві відомості, необхідні для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості.

ОСОБА_3 ставиться у провину вчинення дій, спрямованих на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю шляхом подання органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів, документів (інвойси № 2078 від 21.03.2018 та № 5138130 від 21.03.2018), що містять неправдиві відомості щодо вартості товарів.

За змістом ст. 458 МК України, порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений Митним кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів Митним кодексом чи іншими законами України, і за які Митним кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність в її діях складу адміністративного правопорушення - сукупності юридичних ознак (об`єктивних і суб`єктивних), що визначають вчинене протиправне діяння як конкретне адміністративне правопорушення.

З матеріалів справи вбачається, що підставою для притягнення до відповідальності директора «АМАРКОРД» ОСОБА_3 за ч. 1 ст. 483 МК України посадова особа Київської митниці вбачає подання документів - інвойсів № 2078 від 21.03.2018 та № 5138130 від 21.03.2018, що містить неправдиві відомості щодо вартості товару.

Слід наголосити, що відповідно до роз`яснень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про контрабанду та порушення митних правил» № 8 від 03 червня 2005 року (далі - Постанова ПВСУ № 8) документами, що містять неправдиві дані, є зокрема такі, в яких відомості щодо суті угоди, найменування, асортименту, ваги, кількості чи вартості товарів, а також їх відправника чи одержувача держави, з якої вони ввезені чи в які переміщуються, не відповідають дійсності (абзац 4 пункту 6 Постанови ПВСУ № 8).

Пунктом 6 Постанови ПВСУ № 8 передбачено, що «необхідно враховувати, що підставою для переміщення предметів через митний кордон є визначені нормативними актами документи, без яких неможливо одержати дозвіл митниці на пропуск предметів через митний кордон. Законодавчими актами встановлено, зокрема, що це можуть бути митна декларація, контракт, коносамент, товарно-супровідні документи, дозвіл відповідних державних органів тощо.

Враховуючи викладене, не можна назвати інвойси № 2078 від 21.03.2018 та № 5138130 від 21.03.2018, а також Контракт № S160118 від 21.03.2018 з додатком № 1 документами, що містить неправдиві дані щодо вартості товару, так як:

Відповідно до ст.2 Закону України «Про зовнішньоекономічну діяльність» від 16 квітня 1991 року № 959-XII встановлено принцип свободи зовнішньоекономічної діяльності, а тому суб`єкти такої діяльності, можуть продавати свої товари по тій вартості, яка для них вигідна. Також ст. 42 Конституції України закріплено право на підприємницьку діяльність.

Укладання зовнішньоекономічного договору (контракту) здійснюється на розсуд сторін з урахуванням міжнародних та національних норм права, що діють на територіях сторін зовнішньоекономічного договору (контракту). Сторонами зовнішньоекономічного договору (контракту) повинні бути правоздатні (дієздатні) суб`єкти зовнішньоекономічної діяльності, повинні мати відповідний юридичний статус. Міжнародні правові норми щодо порядку укладання договору купівлі-продажу, процесу купівлі-продажу товарів, спільних зобов`язань продавця і покупця і відповідальності сторін містить Конвенція ООН про договір міжнародної купівлі-продажу товарів Мета конвенції - уніфікація норм, що регулюють договори міжнародної купівлі-продажу товарів та враховують різні суспільні економічні та правові системи. Сфера застосування Конвенції - регулювання процесу підписання договору купівлі-продажу та прав й обов`язків продавця і покупця, які знаходяться в різних країнах тощо.

До загальних принципів, на яких ґрунтується Конвенція, належать: свобода договору; диспозитивність положень Конвенції; добросовісність у міжнародній торгівлі; презумпція дії звичаю; пов`язаність Сторін усталеною практикою їх відносин; співробітництво при виконанні зобов`язань; застосування критерію «розумності», можливість вимагати при порушенні зобов`язань реального виконання з пріоритетом еквівалентного відшкодування. Конвенція не торкається: чинності самого договору або окремих його частин, а також звичаїв; регулювання питань власності на проданий товар; регламентації відповідальності продавця за шкоду тощо.

Сторона захисту акцентувала увагу суду на тому, що в матеріалах справи немає жодних даних про визнання в установленому законом порядку недійсним зовнішньоекономічного контракту укладених між ТОВ «АМАРКОРД» та «Global Standard Group Ltd», як і немає даних щодо ознак фіктивності зазначеної компанії.

Окрім того порушень розрахунків при здійсненні операцій за експортними та імпортними контрактами не встановлено. Навіть більше, є документальні підтвердження здійснення розрахунків за контрактом: платіжне доручення в іноземній валюті та довідка з банку щодо стану здійснення розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом. При цьому, вартість, яка зазначена в цих платіжних дорученнях, відповідає заявленій при митному оформленні.

Таким чином, дані обставини свідчать про відсутність доказів, які б вказували на те, що дії громадянина України ОСОБА_3 є умисно спрямовані на переміщення товарів через митний кордон України з приховуванням від митного контролю, тобто з поданням органу доходів і зборів, як підстави для переміщення товарів документів, що містять неправдиві дані.

Відповідно до п. 2.1 Контракту № S160118 від 21.03.2018 та додатку № 1 до нього, дійсно загальна вартість товару становить 35 768,00 доларів США. Ця сама вартість на вироби медичного призначення зазначена і в інвойсах № 2078 від 21.03.2018 та № 5138130 від 21.03.2018.

Саме продавець готує інвойс та надає його покупцю для оплати.

Інвойс (англ.invoice) - це документ в міжнародній комерційній діяльності, що надається продавцем іноземному покупцеві. В інвойсі зазначаються: товари, їх кількість, ціна та умови поставки, характеристики товару (колір, вага тощо). Факт виписки інвойсу говорить про те, що покупець зобов`язаний оплатити товар відповідно до вказаних умов.

Відповідно до п.3 ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, рахунок-фактура (інвойс) являється одним з документів, який підтверджує митну вартість товару. А відповідно до ч.2 ст. 264 Митного кодексу України, рахунок є документом, обов`язковим до подачі разом з митною декларацією органу доходів і зборів.

Відповідно до даних умов поставки, товар переміщувався за умовами «CIP Київ» , що означає:

Термін Фрахт/перевезення і страхування оплачені до означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, зв`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. http://met-online.kiev.ua/menu/dovidka/inko/CIP/

За даних умов поставки на продавця покладається обов`язок надати покупцю рахунок фактуру, а у покупця виникає обов`язок здійснити оплату за товар на підставі даного рахунку.

Що стосується оплати за імпорт товарів українськими резидентами на рахунки нерезидентів, що здійснюються в іноземній валюті, то такі операції регулюються: Законом України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» від 14 жовтня 2014 року № 1702-VII, Законом України «Про валюту і валютні операції» від 21 червня 2018 року № 2473-VIII, Постановою Правління НБУ від 02.01.2019 № 8 «Про затвердження Положенняпро порядок здійснення уповноваженими установами аналізу та перевірки документів (інформації) про валютні операції», «Положенням про структуру валютного ринку України, умови та порядок торгівлі іноземною валютою та банківськими металами на валютному ринку України», затверджене Постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 № 1, «Положенням про валютний нагляд», затверджене Постановою правління Національного банку України від 03.01.2019 р. №13, «Інструкцією про порядок валютного нагляду банків за дотриманням резидентами граничних строків розрахунків за операціями з експорту та імпорту товарів», затверджена Постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 № 7, «Положенням про заходи захисту та визначення порядку здійснення окремих операцій в іноземній валюті», затверджене Постановою Правління Національного банку України 02.01.2019 № 5.

Відповідно до вищезазначених документів, Клієнти (резиденти та нерезиденти) здійснюють валютні операції з купівлі безготівкової іноземної валюти/банківських металів та/або переказу іноземної валюти/банківських металів/національної валюти в разі наявності підстав/зобов`язань для проведення таких операцій, що підтверджуються відповідними документами, які подаються для здійснення купівлі до банків, для здійснення переказу - до уповноважених установ. Такими документами є митні декларації, інвойси, контракти та інші документи.

Відповідно до вимог валютного законодавства, чинного на момент здійснення валютної операції (01.06.2018), п. 4 «Порядок здійснення банками контролю за своєчасністю розрахунків за експортними, імпортними операціями клієнтів банку» Інструкції про порядок здійснення контролю за експортними, імпортними операціями, затвердженої постановою Правління НБУ від 24.03.1999 № 136 (Постанова втратила чинність на підставі Постанови Національного банку № 31 від 05.02.2019) визначено,

«4.1. Банки зобов`язані вимагати від своїх клієнтів [крім інвесторів (представництв іноземних інвесторів на території України) за угодами про розподіл продукції] повної інформації про експортні, імпортні операції, розрахунки за якими останні проводять через ці банки.

4.2. Банки зобов`язані в разі перерахування резидентом коштів на користь нерезидента, надходження від нерезидента коштів на користь резидента або якщо резидент зазначений у реєстрі вивізних МД, вимагати від останнього (залежно від виду операції) копії договору з нерезидентом, актів, рахунків (інвойсів) або інших документів, що підтверджують здійснення експорту (імпорту) продукції, експорту робіт, транспортних, страхових послуг, імпорту робіт (послуг), прав інтелектуальної власності, інших немайнових прав, призначених для продажу (оплатної передачі) та інших документів, необхідних банку для здійснення контролю за своєчасністю розрахунків за експортними, імпортними операціями його клієнтів [крім інвесторів (представництв іноземних інвесторів на території України) за угодами про розподіл продукції, контроль за своєчасністю розрахунків яких не здійснюється].»

Отже, враховуючи вимоги валютного законодавства України, ТОВ «АМАРКОРД» може оплатити товар лише надавши банку Контракт № S160118 від 21.03.2018 з додатком № 1, укладений між ТОВ «АМАРКОРД» та «Global Standard Group Ltd», а також інвойси № 2078 від 21.03.2018 та № 5138130 від 21.03.2018.

Відповідно до п. 4.2 зазначеного контракту передбачено що «Покупець розраховується з продавцем за Вироби після факту поставки протягом 180-ти днів. Оплата здійснюється на рахунок Продавця, вказаний в розділі 16 «Юридичні адреси, банківські реквізити Сторін» Договору».

На підтвердження факту оплати за товар надаємо платіжне доручення в іноземній валюті № 25 від 01.06.2018 про перерахування коштів в сумі 35 768,00 доларів США.

Відтак, під час судового розгляду сторона захисту підтвердила належними та допустимими доказами, що вартість товару згідно контракту та інвойсів дійсно становить 35 768,00 доларів США (платіжне дорученням в іноземній валюті № 25 від 01.06.2018, довідка з банку «щодо стану розрахунків за зовнішньоекономічним контрактом», з якої вбачається, що ТОВ «АМАРКОРД» було сплачено саме суму 35 768,00 доларів США). Саме дані інвойси та контракт подавались ТОВ «АМАРКОРД» до митного контролю та митного оформлення товару за ЕМД типу ІМ40АА № UA 100230/2018/495620 від 30.03.2018.

В той же час, на підставі інвойсів, які було отримано Київською митницею Держмитслужби разом з відповіддю митних органів Королівства Нідерланди, технічно не можливо здійснити оплату товару, так як одного інвойсу не достатньо, як мінімум, необхідно подати контракт, митну декларацію та інші документи на товар.

Відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, що переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Як передбачено ч.1 ст. 51 МК України митна вартість товарів визначається декларантом, відповідно до норм Митного кодексу України.

Ч.2 ст.57 МК України основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Ч.4. ст.58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ч.5 ст.58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Таким чином, в протоколі про порушення митних правил не зазначено, яким відомостям або договірним домовленостям щодо ціни товару митні органи вважали невідповідними заявлені відомості про митну вартість товару.

Таким чином, суд приходить до висновку, що жодних документів, що містять неправдиві дані щодо митного оформлення директор ТОВ «АМАРКОРД» ОСОБА_3 не подавав та не міг подавати, а тому в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Висновки митного органу про переміщення вказаних товарів через митний кордон України директором «АМАРКОРД» ОСОБА_3 з приховуванням від митного контролю базуються лише на співставленні вартості, зазначеної в копіях інвойсів, отриманих від митних органів Королівства Нідерланди та наданими до митного оформлення разом з митною декларацією № UA100230/2018/495620 товаросупровідними документами. Але в момент перетину українського кордону, даний товар переміщувався саме на підставі інвойсів та контракту, який подавався до митного оформлення разом з митною декларацією, про що на даних документах є відмітки в пункті пропуску через державний кордон «Аеропорт - Бориспіль». А також це підтверджується Актом № 96 про проведення фізичного огляду товарів та інших предметів від 30.03.2018, який здійснювався в порядку ч. 2 ст. 266 МК України.

Крім того, заслуговують на увагу і доводи представників ОСОБА_3 щодо наступного.

Дійсно, дані медичні вироби, не підпадають під медичні вироби, на які запроваджено державне регулювання цін. Дані медичні вироби не входить в склад товарів, на які встановлені референтні ціни, не проводилася їхня тендерна закупівля для бюджетних установ. Тому жодним чином державні органи не мають права втручатися в ціноутворення та продаж даного товару між суб`єктами зовнішньоекономічної діяльності.

Дана партія товару була реалізована юридичним особам приватного права, фізичним особам-підприємцям. Через жодні тендерні закупівлі для бюджетних установ не реалізовувались.

Постанова КМУ № 955 від 17.10.2008 року «Про заходи щодо стабілізації цін на лікарські засоби і медичні вироби» була ухвалена для боротьби із завищенням цін на медичні товари та ліки.

Саме тому твердження представників митниці щодо того, що керівник ТОВ «АМАРКОРД» ОСОБА_3 мав економічну вигоду, щодо штучного завищення вартості медичних товарів, не відповідає дійсності, оскільки вимоги Кабінету Міністрів України, згідно з підпунктом 2 пункту 1 Постанови № 955 від 17.10.2008, стосуються медичних виробів, які придбаваються повністю або частково за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів. Товари, що були оформлені за митною декларацією типу «ІМ40АА» № UA 100230/2018/495620 не закуповувались за кошти державного чи місцевого бюджетів, а були реалізовані виключно юридичним особам приватного права та фізичним особам-підприємцям.

Отже, враховуючи вищевикладене, жодних дій щодо подання до митного оформлення та митного контролю документів що містять неправдиві дані громадянином ОСОБА_3 здійснено не було.

Виходячи з диспозиції ст. 483 МК України, дане правопорушення може бути вчинене тільки умисно.

Відповідно до ст.10 КУпАП адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки й бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків.

Отже, виходячи з викладеного, керівник ТОВ «АМАРКОРД» ОСОБА_3 мав чітко розуміти та усвідомлювати обставини і характер незаконного переміщення товарів через митий кордон України (з приховуванням від митного контролю), передбачати шкідливі наслідки такого переміщення та бажати або свідомо допускати настання цих наслідків. Але в даному випадку митницею ставиться у провину переміщення товару за заявленою митною вартістю більшою (35 768,00 доларів США), ніж вважають посадові особи митниці (19 594,79 доларів США), тому такі висновки одразу спростовують наявність вини у будь-якій формі в діях ОСОБА_3 , наявність шкідливих наслідків у вигляді недоплат до Держбюджету.

При цьому, таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

Як зазначалося раніше, керівник ТОВ «АМАРКОРД» ОСОБА_3 не виготовляв інвойси на товар та не міг технічно це зробити. А отже і умисел на переміщення з приховуванням у нього відсутній.

Щодо суб`єкту правопорушення.

Відповідно до ч.2 ст.459 МК України суб`єктами адміністративної відповідальності за порушення митних правил можуть бути громадяни, які на момент вчинення такого правопорушення досягли 16-річного віку, а при вчиненні порушень митних правил підприємствами - посадові особи цих підприємств.

Згідно з даних протоколу про порушення митних правил та матеріалів справи, протокол складено відносно директора ТОВ «АМАРКОРД» громадянина ОСОБА_3 .

Таким чином не встановлено юридичний статус суб`єкта правопорушення, не зазначено в якому статусі ОСОБА_3 є суб`єктом адміністративного правопорушення: громадянин України ОСОБА_3 або підприємство «АМАРКОРД» в особі посадової особи - директора ОСОБА_3 .

Відповідно до ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Заявлення таких відомостей здійснюється за встановленою законом формою в ході процедури декларування, повноваженнями щодо якого відповідно до положень ст. 265 МК України наділений декларант. Виходячи з аналізу цих положень, особа може брати участь у митних відносинах як декларант у двох випадках: коли вона особисто здійснює декларування товарів або як його власник або як уповноважений власником.

Декларант може здійснювати декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення самостійно або уповноважувати інших осіб на здійснення декларування від свого імені (ч. 5 ст. 265 МК України).

У разі самостійного декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення декларантом передбачену цим Кодексом відповідальність за вчинення порушення митних правил у повному обсязі несе декларант (ч.4 ст. 266 МК України).

Особа, уповноважена на декларування товарів, транспортних засобів комерційного призначення від імені декларанта, має такі самі обов`язки, права і несе таку саму відповідальність, що й декларант (ч.5 ст. 266 МК України).

Таким чином, представник власника товару підлягає відповідальності лише у тому випадку, коли він здійснював декларування товару або з метою приховування від митного контролю особисто вчиняв будь-які дії, що складають об`єктивну сторону такого порушення. При цьому таке діяння за суб`єктивною стороною характеризується прямим умислом на подання митному органу документів, що містять неправдиві дані.

За відсутності зазначених умов само по собі зайняття особою керівної посади на підприємстві - власника товару, переміщеного через митний кордон, не утворює в її діях складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Судовим розглядом було встановлено, що після доставки вищевказаного вантажу у Київську митницю ДФС 30.03.2018 товари на підставі договору доручення на здійснення декларування від 22.12.2014 №04-14, укладеного між ФОП ОСОБА_4 та ТОВ "АМАРКОРД", були заявлені декларантом ОСОБА_5 (графа 54 МД) у вільний обіг на митному посту «Спеціалізований» за митною декларацією №UA100230/2018/495620.

От же декларантом виступав ОСОБА_5 .

Враховуючи викладене, можна суд приходить до висновку про відсутність в діях директора ТОВ «АМАРКОРД» ОСОБА_3 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України.

Крім того, суд критично оцінює єдиний "доказ", який на думку посадових осіб Київської митниці Держмитслужби, підтверджує факт порушення митних правил, яким є відповідь митних органів Королівства Нідерландів з додатками.

В матеріалах справи про порушення митних правил № 0934/10000/19 відсутні підтвердження надходження вказаної відповіді на адресу митних органів України, відсутні апостиль та легалізація, що унеможливлює встановлення справжності документів та відповідей. Сама відповідь та додатки виконані іноземною мовою, а переклад здійснений невідомою, неуповноваженою особою.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що Київською митницею Держмитслужби не надано жодних належних та допустимих доказів наявності в діях громадянина України ОСОБА_3 - керівника ТОВ «АМАРКОРД», складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 483 МК України, а саме: об`єктивної сторони - неправомірного діяння, що виражається у здійсненні дій, направлених на переміщення товарів через митну територію України з приховуванням від митного контролю шляхом надання документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення митної вартості товарів, суб`єктивної сторони - вини у формі умислу, спрямованого на вчинення дій направлених на порушення митних правил України.

Виходячи зі змісту ч. 3 ст. 62 Конституції України, яка передбачає, що «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь», відсутні підстави для обвинувачення ОСОБА_3 у вчиненні порушення митних правил, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст. 483 МК України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 489 МК України, посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п. 1 та п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення, а також у зв`язку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 458, 483, 487, 489, 490, 491, 494, 495, 498-500, 527 Митного кодексу України, статтями 7, 9, 247, 251, 268, 271 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження по справі про притягнення ОСОБА_3 до відповідальності за порушення митних правил за ч.1 ст.483 МК України у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Апеляційна скарга може бути подана до Київського апеляційного суду через Солом`янський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: В.С. Жовноватюк