Номер провадження: 33/813/666/20
Номер справи місцевого суду: 522/5908/20
Головуючий у першій інстанції Іванов В. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.06.2020 року м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,

за участю: секретаря Ющак А.Ю.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

захисника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності адвоката

Грушанського А.В.,

розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Зазначеною постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючу за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, а також стягнуто судовий збір в сумі 420, 20 грн.

Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що 26.03.2020 року о 23.45 годині вона керувала автомобілем «ВАЗ-21053», д/н НОМЕР_1 , біля буд. №18 по вул. Розумовського в м. Одесі з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: неприродна блідість обличчя, сповільнена мова, виражене тремтіння пальців, та від проходження медичного огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я у встановленому законом порядку відмовилась в присутності двох свідків, чим порушила вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, 08.05.2020 року ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В обґрунтування своїх вимог про скасування постанови та закриття провадження у справі апелянт зазначила, що суд невірно оцінив докази у справі, оскільки відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції вбачається, що вона перебуває у адекватному стані, не відмовляється, а навпаки наполягає на проходженні медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, а у протоколі зробила власноручний запис про те, що вона не відмовлялась від проходження такого огляду.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , її захисника адвоката Грушанського А.В., які підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, вивчивши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з вимогами ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

При цьому, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

У відповідності до ст. 252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Крім того, згідно з ч.1 ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає безпідставними доводи апелянта про відсутність у них належних та допустимих доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП., а суд першої інстанції під час розгляду справи про адміністративне правопорушення в повній мірі дотримався вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення, повно та всебічно дослідив долучені до матеріалів справи докази, внаслідок чого дійшов обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

Так, висновок про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення суд першої інстанції обґрунтував доказами, долученими до матеріалів справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення, письмовими поясненнями свідків, направленням для проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, відеозаписом з нагрудних камер працівників патрульної поліції.

Усі зазначені докази в сукупності є належними, допустимими та достовірними, узгоджуються між собою за змістом та вказують на вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При цьому апеляційний суд критично оцінює доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що працівниками поліції їй не забезпечена можливість проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, оскільки зазначені доводи спростовуються долученим до матеріалів справи направленням на проходження відповідного огляду у КП «ООМЦПЗ» від 26.03.2020 року, у якому не зазначено відомостей про результати проведення відповідного огляду, з чого можна зробити висновок, що огляд фактично проведений не був.

Крім того, згідно з долученим до матеріалів справи відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції Вітова В. ОСОБА_2 дійсно протягом усього спілкування з працівниками поліції відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому Законом порядку.

Власноруч зроблений ОСОБА_1 напис у протоколі про адміністративне правопорушення щодо того, що вона не відмовлялась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд не визнає доказом відповідного факту, оскільки вони не відповідають дійсності та не узгоджуються з іншими доказами у справі, тому можуть бути розцінені судом виключно як спосіб самозахисту та намагання уникнути адміністративної відповідальності.

Тобто даний власноручн6ий запис був зроблений вже після того, як ОСОБА_1 відмовилась від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у передбаченому Законом порядку, та після складення відповідного протоколу про цю відмову.

Що стосується доводів захисника ОСОБА_1 адвоката Грушанського А.В. про те, що ОСОБА_1 була зупинена без пояснень причин зупинки, оскільки ПДР не порушувала, а також про те, що письмові пояснення свідків ОСОБА_3 і ОСОБА_4 .

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що розгляд справи про адміністративне правопорушення в суді першої інстанції відбувся з дотриманням принципів повноти, всебічності та об`єктивності, докази були досліджені об`єктивно та безсторонньо, а жодних порушень прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, допущено не було, внаслідок чого суд дійшов законного та обґрунтованого висновку про доведеність винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Аналізуючи вищевикладені обставини в їх сукупності, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову залишити без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Приморського районного суду м. Одеси від 29 квітня 2020 року про притягнення ОСОБА_5 до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні праопорушення , залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду С.М. Сегеда