Категорія: ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач: Подолюк В. А.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року місто Луцьк

Суддя Волинського апеляційного суду Подолюк В.А., розглянувши апеляційну скаргу захисника Кобилинського А.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 ,

В С Т А Н О В И В:

Даною постановою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 600 (шестисот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень, із позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок судового збору.

Згідно з постановою судді ОСОБА_1 визнано винним за те, що він 21.12.2019, о 20 год. 53 хв., в м. Луцьку по вулиці Рівненській в районі будинку №79 керував транспортним засобом «Volkswagen Passat», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, тремтіння пальців рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений на місці зупинки із застосуванням ALCOTEST 7510 (прилад ARLM-0455), в результаті проведення якого виявлено стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 (1.10%о), чим останній порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР України, за що передбачена відповідальність, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, захисник Кобилинський А.О. в інтересах ОСОБА_1 оскаржує його з мотивів незаконності та необґрунтованості.

Зазначає, що процесуальні права ОСОБА_1 були порушені оскільки на день розгляду справи в суді першої інстанції останній перебував за кордоном у відрядженні.

З такими висновками суду не погоджується, вважає що суд неповно та не всебічно розглянув справу, оскільки ОСОБА_1 не брав участі під час розгляду справи у суді першої інстанції.

Просить скасувати постанову судді, а провадження у справі закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Учасникам судового провадження було повідомлено про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте в судове засідання вони не з`явилися, що не перешкоджає його розгляду.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, приходжу до наступного висновку.

За положеннями ст.ст.245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Разом з тим, Пленум Верховного Суду України в абз.3, 5 п.24 своєї постанови №14 від 23.12.2005 року«Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» роз`яснив, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків та призначення експертиз. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом вжито всіх заходів, передбачених КУпАП для з`ясування питання, зокрема про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а тому вищевказаний висновок суду першої інстанції є правильним і повністю відповідає вимогам ст.280 КУпАП.

ОСОБА_1 інкримінується вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП об`єктивна сторона якого, відповідно до диспозицією цієї норми закону, серед іншого, полягає у керуванні особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст.251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №135533 від 21.12.2019 року, який складений відносно ОСОБА_1 (а.с.1);

- результатом тесту №7510 ALCOTEST 7510 (прилад ARLM-0455) від 21.12.2019 року, з згодою з результатами останнього ( а.с.2);

- актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів від 21.11.2019 року, який показав результат 1,10% проміле (а.с.4);

- відео з реєстратора патрульного автомобіля, відео з бодікамер ZM0038 та ZM0332, з яких вбачається (20:54:57-20:55:10 відео №1), що на запитання інспектора поліції про те, які спиртні напої вживав сьогодні ОСОБА_1 , останній відповів, що вживав лише пиво (а.с.6).

Твердження апелянта викладені в апеляційній скарзі про порушення права на захист, щодо його клієнта не заслуговують на увагу, оскільки суддею місцевого суду вживалися усі необхідні та достатні заходи для забезпечення процесуальних прав особи, яка притягається до відповідальності, а також повністю спростовуються матеріалами справи.

Як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 21 грудня 2019 року при складанні стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений про те, що розгляд справи щодо нього відбудеться 16 січня 2020 року о 10 год. 00 хв. в приміщенні Луцького міськрайонного суду Волинської області про, що свідчить власноручний підпис ОСОБА_1 в графі даного протоколу, де зазначено про місце, дату та час розгляду справи, а також про отримання копії цього протоколу (а.с.1).

Суддею Луцького міськрайонного суду Волинської області під час судового засідання 16 січня 2020 року задоволено клопотання адвоката Кобилинського А.О. про відкладення судового засідання у зв`язку із укладенням 13 січня 2020 року договору про надання правової допомоги, а також перебуванням ОСОБА_1 за межами м. Луцька з подальшим відкладенням даного розгляду до 09 год. 45 хв. 11 лютого 2020 року та відповідним повідомленням захисника Кобилинського А.О. (а.с.10-13).

Підсумовуючи все вищевикладене, враховуючи те, що захисник Кобилинський А.О. був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, клопотань про відкладення розгляду справи не подавав та у силу своїх професійних обов`язків повинен був здійснювати належний захист свого довірителя, апеляційний суд погоджується з доводами, які викладені в постанові судді щодо можливості розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та захисника Кобилинського А.О. та вважає, що право на захист особи, яка притягується до адміністративної відповідальності було належним чином забезпечено та не порушено.

Проаналізувавши зібрані і досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності вважаю, що винність ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, повністю доведеною належними та допустимими доказами.

З урахуванням наведеного, суд першої інстанції обґрунтовано визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскаржувана постанова судді є законною та мотивованою, а накладене на нього безальтернативне стягнення повністю відповідає вимогам ст.ст.23, 33 КУпАП.

Такими чином, усі доводи апелянта, які викладені в апеляційній скарзі і наведені ним в ході апеляційного розгляду справи щодо незаконності судового рішення жодним чином не спростовують наведених вище висновків суду першої інстанції, оскільки вони перевірялись місцевим судом, який дав їм правильну юридичну оцінку, а на думку апеляційного суду зводяться до довільної та суперечливої інтерпретації дійсних обставин справи та відповідних норм чинного законодавства і, фактично спрямовані на уникнення ним адміністративної відповідальності за вчинене правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Законних підстав для скасування оскаржуваного судового рішення та закриття провадження у справі з мотивів яких просить апелянт, апеляційний суд не вбачає.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу захисника Кобилинського А.О. в інтересах ОСОБА_2 залишити без задоволення, а постанову судді Луцького міськрайонного суду Волинської області від 11 лютого 2020 року щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Волинського апеляційного суду В.А.Подолюк