ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 175/4766/19 Головуючий в 1 інст. Ярош С.О.
Провадження №33/807/146/20 Доповідач в 2 інст. Дадашева С.В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 липня 2020 року місто Запоріжжя

Суд апеляційної інстанції у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Запорізького апеляційного суду Дадашевої С.В., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Філіповського В.В. розглянув в апеляційному порядку у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05 лютого 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який не працює, мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави у розмірі 420,40 грн.

Згідно з постановою суду, 23 листопада 2019 року о 00-15 годині в смт.Слобожанське, Дніпровський район (м.Дніпро, Індустріальний район), Дніпропетровської області, по вул.Нижньодніпровська, 3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом: автомобілем марки: «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, характерний запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя). Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить вказану постанову суду скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд обмежився лише протоколом про адміністративне правопорушення, рапортом поліцейського, письмовими поясненнями свідків, внаслідок чого допустив однобічність та необ`єктивність.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, суд посилається на показання свідків, які в ході судового розгляду не допитувалися, отже їх пояснення не можуть бути беззаперечним доказом вчинення ним адміністративного правопорушення.

Апелянт зазначає, що транспортним засобом 23 листопада 2019 року він не керував, автомобіль знаходився на заправці та не рухався. Коли приїхали працівники поліції його не було навіть біля автомобіля, що можуть підтвердити свідки, які знаходилися поруч. В матеріалах справи відсутні будь-які докази чи відеоматеріали на підтвердження того, що саме він керував транспортним засобом.

Також зазначає, що 31 січня 2020 року він потрапив до реанімації Клінічної лікарні швидкої медичної допомоги м.Дніпро з діагнозом: ІХС інфаркт міокарда. Лише 10 лютого 2020 року його перевели в палату інтенсивної терапії, таким чином він не зміг особисто прибути до Гуляйпідьського районного суду на розгляд справи.

Заслухавши пояснення особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Філіповського В.В., які підтримали апеляційну скаргу та просили її задовольнити, перевіривши матеріали справи та доводи, викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд доходить таких висновків.

Згідно з положеннями ст.245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Зі змісту ст.283 КУпАП вбачається, що постанова суду у справі про адміністративне правопорушення має бути законною, обґрунтованою та вмотивованою.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Цих вимог закону суд першої інстанції дотримався не в повній мірі, оскільки не з`ясував повно і всебічно всіх обставин справи та не перевірив належним чином наявні в справі докази.

Так, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ №185479 від 23 листопада 2019 року, згідно з яким ОСОБА_1 23 листопада 2019 року о 00-15 годині в смт.Слобожанське, Дніпровський район (м.Дніпро, Індустріальний район), Дніпропетровської області, по вул. Нижньодніпровська, 3, ОСОБА_1 керував транспортним засобом - автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, характерний запах алкоголю з порожнини рота,почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України (а.с.3).

До протоколу додано: письмові пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ; рапорт працівника поліції; протокол АЗ № 116388 про адміністративне затримання за ст.260-263 КУпАП.

У рапорті помічника чергового Дніпровського РВП Дніпровського ВП ГУНП в Дніпропетровській області Зирянова А.І. від 23 листопада 2019 року зазначено, що у вказаний день о 01 годині 33 хвилини надійшло повідомлення зі служби 102 про те, що 23 листопада 2019 року о 01 годині 33 хвилини за адресою: Дніпровський (сільський) район смт Слобожанське, вул.Ніжньодніпровська, 3 екіпаж поліції 124 - за ТЦ Караван зупинили авто Део Ланос - д/н НОМЕР_1 - водій ОСОБА_1 у нетверезому стані. Вищевказаному водію запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у спеціальному медичному закладі або за допомогою приладу Драгер, на що ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків, почав себе неадекватно поводити, намагався зачинитись в автомобілі, висловлювався нецензурною лайкою, на зауваження не реагував. ОСОБА_1 було затримано та доставлено до Дніпровськосельського ВП для припинення правопорушення та складання адміністративних матеріалів. Під час затримання та доставляння було застосовано спец.засіб кайданки. На ОСОБА_1 складено протоколи за ч.1 ст.130, ст.173 КУпАП та протокол адміністративного затримання за ст.ст.260-263 КУпАП. /а.с.6/.

У протоколі про адміністративне затримання АЗ№116388 від 23 листопада 2019 року зазначено, що ОСОБА_1 23 листопада 2019 року у зв`язку із вчиненням правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, для встановлення особи, припинення правопорушення, складання протоколу про адміністративне правопорушення затриманий о 00:30 години /а.с.7/.

Згідно з письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які оформлені неналежним чином (незрозуміло, кому надані ці пояснення та яка посадова особа їх відбирала), та є ідентичними за змістом, останні працюють на заправній станції за адресою: смт Слобожанське, Дніпровський район, (м.Дніпро, вул.Нижньодніпровська, 3). 23 листопада 2019 року вони бачили, як водій автомобілю DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_1 керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Водія встановлено як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Останньому у присутності двох свідків запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку у спеціальному медичному закладі або за допомогою приладу Драгер, на що водій ОСОБА_1 у присутності двох свідків відмовився (а.с. 4,5).

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 участі не брав.

При апеляційному розгляді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення не визнав та пояснив, що він зі своїм знайомим - ОСОБА_4 приїхали заправитись на газову заправну станцію. За кермом був ОСОБА_4 я він сам себе погано почував. В бак його автомобілю більше 42 літрів газу не вміщається, але на лічильнику було зазначено, що йому заправили 46 літрів газу. Його це обурило та він почав з`ясовувати ці обставини, внаслідок чого в нього виник конфлікт з працівниками заправної станції. Після цього приїхали працівники поліції. За кермом автомобіля був його знайомий ОСОБА_4 , а не він. Також ОСОБА_1 зазначив, що він не міг взяти участь у розгляді справи судом першої інстанції 05 лютого 2020 року, оскільки 31 січня 2010 року потрапив до лікарні з приводу інфаркту міокарда, що підтверджується відповідною медичною довідкою /а.с.30/.

За клопотанням сторони захисту в судовому засіданні суду апеляційної інстанції заслухано свідка ОСОБА_4 , який пояснив, що він зі своїм знайомим ОСОБА_1 заїхали заправитись на газову заправку. За кермом був саме він на прохання ОСОБА_1 , т.я. останній себе погано почував, в нього був втомлений вигляд. На заправці він з машини не виходив, а ОСОБА_1 пішов розплачуватися за заправлений газ. Оскільки виявилося, що заправили газом більше ніж вміщається у бак автомобілю, ОСОБА_1 став з`ясовувати, як це могло статися. В результаті у ОСОБА_1 виник конфлікт з працівниками заправки. Після цього приїхали працівники поліції. На думку свідка, ОСОБА_1 забрали до поліції, так як він голосно обурювався. Він не втручався у конфлікт, щоб його також не забрали у поліцію. Після того, як ОСОБА_1 забрали до поліції, він залишив машину, забрав ключі та пішов.

При апеляційному розгляді свідок ОСОБА_2 , який допитаний також за клопотанням сторони захисту, зазначив, що він працює на заправці. Ці події були на його зміні. На станцію приїхав автомобіль. З боку пасажирського сидіння вийшов ОСОБА_1 для здійснення оплати за заправку автомобіля газом. ОСОБА_1 почав сваритись з касиром заправки, але з приводу чого - він не знає. За кермом автомобілю був інший чоловік, який був вище зростом за ОСОБА_1 та крупніше за нього. Цей чоловік вийшов з автомобілю та почали розбиратися. Біля заправки проїжджала патрульна машина, яка зупинилась, та поліцейські відбирали пояснення. При ньому нічого не заповнювали. Поліцію ніхто не викликав, патрульні просто проїжджали повз.

Також свідок ОСОБА_2 зазначив, що пояснення від його імені, які містяться в матеріалах справи, він не надавав, а на прохання патрульного поліцейського лише підписав чистий аркуш паперу, оскільки його запевнили в тому, що у поясненнях будуть викладені обставини, які відбувались насправді. Проте, ознайомившись в апеляційному суді зі змістом вказаних пояснень, свідок зазначив, що обставини справи у поясненнях викривлені. Також свідок вказав, що підписав незаповнений бланк протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ № 3185479 від 23 листопада 2019 року на прохання інспектора поліції.

В судове засідання суду апеляційної інстанції свідок ОСОБА_3 не з`явився, повідомивши суд про те, що в нього тяжко хворіє батько та він не може відлучатися від останнього.

В письмовій заяві від імені свідка ОСОБА_3 , наданій суду захисником, свідок зазначає, що пояснення від 23 листопада 2019 року він особисто не писав, а на вимогу поліцейських підписав чистий аркуш паперу формату А 4, куди в майбутньому повинні були бути внесені його пояснення. У його присутності ОСОБА_1 від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку не відмовлявся /а.с.70/.

Отже, свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на стадії апеляційного розгляду не підтвердили ті обставини, що викладені у вищевказаних протоколі про адміністративне правопорушення та у рапорті поліцейського, більш того, свідок ОСОБА_2 безпосередньо в суді апеляційної інстанції вказав на те, що обставини, викладені у письмових поясненнях від його імені, спотворені.

Сторона захисту наполягає на тому, що докази у справі сфальсифіковані.

З метою перевірки вказаних доводів і показань свідків апеляційним судом до ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, та до УПП в Дніпропетровській області направлено відповідну інформацію, до якої додано копії пояснень свідків.

Також за клопотанням сторони захисту з УПП в Дніпропетровській області витребувані відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів поліцейських.

З ТУ ДБР, розташованого у м.Полтаві, на адресу апеляційного суду надійшла відповідь про відсутність достатніх правових підстав для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань та про направлення вказаних матеріалів до УПП в Дніпропетровській області для проведення службової перевірки.

УПП в Дніпропетровській області направило на адресу апеляційного суду матеріали з рапортом інспектора моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Дніпропетровській області ДПП Ломакіна А., в якому йдеться про відсутність підстав для проведення службового розслідування.

Також з УПП в Дніпропетровській області надійшла інформація на запит апеляційного суду, згідно з якою надати запитувані відеозаписи з нагрудних відеореєстраторів окремих працівників патрульної поліції немає можливості за строком давності.

Викладене свідчить про те, що ТУ ДБР, розташоване у м.Полтаві, та УПП в Дніпропетровській області не проведено ефективного розслідування за викладеними апеляційним судом фактами.

Отже, доводи сторони захисту ніким не спростовані.

Письмові пояснення свідків, наявні в матеріалах справи, з огляду на викладене, не можуть вважатися допустимими доказами, а відомості з протоколу про адміністративне правопорушення, з рапорту поліцейського, доданого до цього протоколу, та з протоколу про адміністративне затримання є недостатніми для висновку про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому правопорушення, оскільки не підтверджуються іншими доказами.

Відповідно до положень ч.3 ст.62 Конституції України, всі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

З врахуванням викладеного, висновки суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вищевказаному правопорушенні є передчасними, тому оскаржувана постанова суду не може бути визнана законною та обґрунтованою та підлягає безумовному скасуванню з закриттям провадження в справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - через відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову Гуляйпільського районного суду Запорізької області від 05 лютого 2020 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП скасувати.

Провадження в справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду С.В. Дадашева

Дата документу Справа № 175/4766/19