ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
09 червня 2020 рокуСправа №: 695/742/20
Номер провадження 3/695/654/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 червня 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області М.Ю. Степченко розглянувши матеріали, які надійшли від Золотоніського ВП ГУНП в Черкаській області про притягнення до адміністративної відповідальності відносно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення правопорушення передбаченого ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 516785 ОСОБА_1 01.04.2020 року близько 12 год. 00 хв. в м. Золотоноша по вул.. Шевченка 96 Ж здійснювала реалізацію товару в магазині «Світ рослин», чим порушила рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради №84 від 17.03.2020 року.

Під час розгляду матеріалів справи захисник ОСОБА_1 , адвокат Сизько Б.Б. заперечував вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, посилаючись на те, що ст. 44-3 КУпАП є бланкетною статтею, тобто такою, яка відсилає до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому в протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту, який був порушений, однак протокол про адміністративне правопорушення такого відсилання не містить та посилається в цілому на все рішення міської ради. Окрім того, в протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено, які саме товари особа, яка притягується до адміністративної відповідальності реалізовувала, чи є вона взагалі суб`єктом господарювання, чи відповідальною посадовою особою, тому з підстав, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення неможливо визначити склад правопорушення та охарактеризувати як об`єктивну так і суб`єктивну його сторону.Також зазначив, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 516785 фабула правопорушення сформульована лише в загальних рисах, а матеріали справи не містять доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Суддя, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 адвоката Сизька Б.Б., при ходить до наступного висновку.

Статтею 44-3 КУпАП встановлено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Зазначена норма закону є бланкетною, тобто такою, що не називаючи конкретних ознак правопорушення або називаючи лише їх частину, відсилає для встановлення змісту ознак правопорушення до інших нормативних актів, які не є законами про адміністративну відповідальність, а тому у протоколі про адміністративне правопорушення має бути зазначена відповідна стаття певного нормативного акту (частина, пункт) та має бути викладено їх зміст.

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР 18 № 516785 слідує, що ОСОБА_1 ставиться у вину те, що вона 01.04.2020 року близько 12-00 годин в м. Золотоноша вул.. Шевченка № 96 Ж, здійснювала реалізацію товару в магазині «Світ рослин», чим порушила рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради № 84 від 17.03.2020р.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Разом із тим матеріали справи не містять належних доказів вини ОСОБА_1 у інкримінованих їй діяннях.

Так, в матеріалах справи відсутні відомості про те, чи є ОСОБА_1 суб`єктом підприємницької діяльності чи найманим працівником, відсутні належні докази реалізації товарів ОСОБА_1 , відсутні відомості про покупців, відсутні пояснення свідків, відсутні фото чи відеоматеріали, якими зафіксовано наявність відвідувачів, здійснення господарської діяльності ОСОБА_1 , чи відсутність у останньої засобів індивідуального захисту, а також не дотримання нею, у випадку здійснення такої діяльності, санітарних та протиепідемічних заходів.

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначені свідки ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , пояснення яких у матеріалах справи відсутні, а у самому протоколі про адміністративне правопорушення їх адреси не зазначені.

Також суддя зважає і на те, що у вказаному вище протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 інкримінується порушення рішення виконавчого комітету Золотоніської міської ради №84 від 17.03.2020 року.

Як вже зазначалося вище ст. 44-3 КУпАП є банкетною та відсилає до інших нормативних актів для встановлення змісту ознак правопорушення, однак у вказаному протоколі не зазначено, яку саме норму, пункт, статтю зазначеного вище рішення порушила ОСОБА_1 .

Разом із тим, як вбачається із зазначеного рішення міської ради, останнім встановлені виключення щодо діяльності окремих видів суб`єктів господарювання, однак матеріали справи не містять відомостей про те, реалізацію яких саме товарів здійснювала ОСОБА_1 .

Крім того, до матеріалів справи на підтвердження вини ОСОБА_1 додано лише рішення Золотоніської міської ради від 31.03.2020 року за №95 про внесення змін до рішення міської ради від 17.03.2020 за №84 «Про тимчасове зупинення об`єктів загального користування, розташованих у місті Золотоноша».

Також суддя зважає і на те, що вказаний протокол про адміністративне правопорушення містить виправлення у даті його складення, що позбавляє можливості встановити належність дій працівників поліції при його складенні та дотримання ними вимог ч. 2 ст..254 КУпАП.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Тобто, протокол про адміністративне правопорушення є не тільки джерелом доказів, але й актом обвинувачення особи у вчиненні адміністративного правопорушення, що узгоджується як із нормами чинного законодавства так і з практикою та позицією ЄСПЛ.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, що сформульована у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14.02.2008 року у справі «Кобець проти України» (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), згідно яких «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом».

Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Однак матеріали справи встановленому критерію щодо належного доведення вини особи не відповідають та не містять належних та допустимих доказів на підтвердження порушення ОСОБА_1 вимог чинного законодавства.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, оскільки достатніх, допустимих та безсумнівних доказів вчинення ОСОБА_1 правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП при обставинах, зазначених у протоколі, яким визначаються межі даного судового розгляду, суду не надано, її винуватість у вчиненні вказаного правопорушення поза розумним сумнівом не доведена, то склад правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, в її діях відсутній, а провадження по справі підлягає закриттю.

Керуючись вищевикладеним та ст. 247 ч. 1 п. 1 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП провадженням закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана скарга до Черкаського апеляційного суду через Золотоніський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя М. Ю. Степченко