Провадження № 3/679/203/2020
Справа № 679/430/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року м.Нетішин

Суддя Нетішинського міського суду Хмельницької області Стасюк Р.М., за участю захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Процика В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла з Нетішинського ВП Славутського ВП ГУНП в Хмельницькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт громадянина України ( НОМЕР_1 -картка) № НОМЕР_2 , унікальний номер запису № НОМЕР_3 , орган видачі 6812, дата видачі ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , непрацюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

направлену за ст.173 КУпАП,-,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №229681 від 02.04.2020 року, ОСОБА_1 протягом березня 2020 року, перебуваючи на першому поверсі коридору загального користування будинку АДРЕСА_2 , пошкодив майно ОСОБА_2 та КП НМР «Житлово-комунальне об`єднання», справляв природні потреби, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.173 КУпАП.

Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився.

Захисник ОСОБА_1 - адвокат Процик В.В. в судовому засіданні заявив клопотання про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що будь-яких доказів, які б вказували на причетність останнього до вчинення хуліганських дій матеріали справи не містять. Також відсутні документальні підтвердження (такі як - огляд місця події, акти обстеження і т.п.) пошкоджень матеріальних цінностей належних ОСОБА_2 та КП НМР «Житлово-комунальне об`єднання». Долучені до протоколу відеозаписи, що надані ОСОБА_2 відповідно до її заяви від 08.04.2020 року, не можуть бути визнані судом належними та допустимими доказами, оскільки здобуті всупереч вимогам ст. 307 ЦК України, в частині першій та частині третій якої вказано, що фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, в тому числі таємне, без згоди особи може бути проведене лише у випадках, встановлених законом. Таким чином, надані суду відеозаписи, як доказ вчинення адміністративного правопорушення, є повністю недопустимими, так як вказана відеозйомка проводилась без відповідного на те дозволу.

Потерпіла ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснила, що між нею, ОСОБА_1 та його матір`ю, які є її сусідами, існують неприязні стосунки. ОСОБА_1 неодноразово вчиняв хуліганські дії по відношенню до неї та її майна, у зв`язку з чим вона прийняла рішення встановити біля своїх вхідних дверей камеру відеоспостереження, з метою фіксації його неправомірної поведінки Камера встановлена у 2019 році і про її наявність останньому було відомо. Відео з камери спостереження не охоплює вхід до помешкання ОСОБА_1 , а тому ніяким чином не може порушувати його права. З відео, що долучено за її заявою до протоколу про адміністративне правопорушення, видно, як особа в балаклаві та куртці виливає на її вхідні двері та стіни рідину з пляшки, це були нечистоти, викидає лушпиння зернят з кишень, пошкоджує камеру відеоспостереження. Хоча особа на відео в балаклаві, однак візуально, за статурою, можна зрозуміти, що це ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_3 показала, що працює у КП НМР «Житлово-комунальне об`єднання» на балансі якого перебуває гуртожиток, що знаходиться в будинку АДРЕСА_2 Прибиральниця неодноразово зверталася зі скаргами, що на коридорі загального користування виливаються нечистоти. 28.03.2020 року було спалено світильник. У вчиненні хуліганських дій вони підозрюють ОСОБА_1 , оскільки кімнату, де він проживає разом з матір`ю ОСОБА_4 , відключено від каналізаційних стоків, у зв`язку з чим вона погрожувала справляти природні потреби в місцях загального користування. Безпосередньо на місці вчинення правопорушення ОСОБА_1 виявлений ні нею, ні прибиральницею гуртожитку, не був, про його причетність до цих дій повідомила ОСОБА_2 .

Вивчивши клопотання захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності адвоката Процика В.В., заслухавши пояснення ОСОБА_2 , покази свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, вважаю, що провадження у справі підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, виходячи з наступного.

Статтею 173 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за дрібне хуліганство, тобто нецензурну лайку в громадських місцях, образливе чіпляння до громадян та інші подібні дії, що порушують громадський порядок і спокій громадян.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається у нецензурній лайці в громадських місцях, образливому чіплянні до громадян та інших подібних діях, що порушують громадський порядок і спокій громадян (формальний склад).

Суб`єктивна сторона дрібного хуліганства полягає у неповазі до суспільства, у прагненні показати свою зневагу до існуючих правил і норм поведінки в суспільстві, самоутвердитися за рахунок приниження інших осіб, протиставити себе іншим громадянам, суспільству, державі. Умисний прояв винним явної неповаги до оточуючих - головний момент, що визначає зміст і сенс поведінки хулігана. За відсутності такого мотиву не може бути дрібного хуліганства.

Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові "Про судову практику у справах про хуліганство" від 22 грудня 2006 року № 10 узагальнив судову практику щодо розгляду, зокрема, адміністративних справ про хуліганство, і дійшов наступних висновків. Своєчасний і правильний розгляд кримінальних та адміністративних справ про хуліганство є дієвим засобом захисту нормальних умов життя людей, поновлення порушених прав потерпілих. Хуліганством, можуть бути визнані дії, поєднані з демонстративною зневагою до загальноприйнятих норм моралі, наприклад, проявом безсоромності чи грубої непристойності.

Так, ОСОБА_1 обвинувачується в пошкодженні майна належного ОСОБА_2 та КП НМР «Житлово-комунальне об`єднання», справлянні природних потреб у коридорі загального користування гуртожитку.

Однак в судовому засіданні, не здобуто та судом не встановлено будь-яких фактичних даних, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 ознак вчинення дрібного хуліганства, за фактом пошкодження камери відеоспостереженння, лампи денного світла та справлянні природних потреб.

Не можуть бути доказами вчинення даного правопорушення і покази потерпілої ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , оскільки вони не були безпосередніми очевидцями пошкодження майна та справляння природних потреб ОСОБА_1 у коридорі загального користування. Висновок ОСОБА_2 про причетність останнього до вчинення правопорушення ґрунтується виключно на наявності між ними неприязних відносин та схожістю статури особи, що на відео, на ОСОБА_1 .

Що стосується пояснень ОСОБА_3 , то такі ґрунтуються на відомостях, що повідомила ОСОБА_2 .

Крім того, в своїх письмових поясненнях від 28.03.2020 року, які відібрані у ОСОБА_2 в ході розгляду її заяви за фактом перевірки обставин пошкодження лампи денного освітлення в коридорі загального користування, будинку АДРЕСА_2 , остання повідомляє про те, що світильник в коридорі загального користування загорівся внаслідок короткого замикання. На той час претензій з цього приводу вона ні до кого не мала.

Відсутні підстави і для задоволення клопотання захисника Процика В.В. про визнання долучених до протоколу відеозаписів неналежними та недопустимими доказами, з посиланням на те, що такі здобуті всупереч вимогам ст. 307 ЦК України.

Так, відповідно до ст.307 ЦК України, фізична особа може бути знята на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку лише за її згодою. Згода особи на знімання її на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку припускається, якщо зйомки проводяться відкрито на вулиці, на зборах, конференціях, мітингах та інших заходах публічного характеру. Знімання фізичної особи на фото-, кіно-, теле- чи відеоплівку, у тому числі таємне, без згоди особи, може бути проведене лише у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.271 ЦК України, зміст особистого немайнового права становить можливість фізичної особи вільно, на власний розсуд визначати свою поведінку у сфері свого приватного життя.

Аналіз зазначених норм дає підстави зробити висновок про те, що обов`язкова згода фізичної особи на відеозйомку, передбачена ст.307 ЦК України, необхідна у взаємовідносинах, пов`язаних з приватним (особистим) життям, яке охороняється законодавством від неправомірних втручань з боку інших осіб.

Проте, у випадку здійснення відеозйомки в публічних місцях, у даному випадку, коридорі загального користування гуртожитку, збирається інформація не щодо конкретної особи ОСОБА_1 , що свідчить про відсутність умислу збирання конфіденційної інформації про особу, та отриманий відеозапис може бути використаний в якості допустимого доказу під час розгляду справи.

Однак, відеозапис долучений за заявою ОСОБА_2 до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №229681 від 02.04.2020 року, не містить доказів, які вказують на причетність ОСОБА_1 до вчинення інкримінованих йому правопорушень, оскільки ідентифікувати особу у балаклаві, яка вчиняє правопорушення, як ОСОБА_1 є неможливим.

При цьому слід зазначити, що на відеозаписі зафіксовано інші неправомірні дії ОСОБА_1 , які місять ознаки адміністративного правопорушення, однак такі не ставляться йому у вину, у справі, яка розглядається.

Завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення відповідно до статті 245 КУпАП є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до вимог ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Враховуючи те, що в ході розгляду справи не здобуто належних та допустимих доказів на підтвердження вини ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого йому правопорушення, провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст.173 КУпАП необхідно закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.173, ст.ст. 247, 283, 284 КУпАП, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

Закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.173 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Хмельницького апеляційного суду через Нетішинський міський суд протягом 10 днів з дня її винесення.

Суддя Стасюк Р.М.