Справа № 367/3682/20
Провадження №3/367/1392/2020
ПОСТАНОВА

Іменем України

10 липня 2020 року Ірпінський міський суд Київської області в складі:

головуючого судді Шестопалової Я.В.,

при секретарі Будинкевич Ю.А.,

розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Айзербажана, тимчасово не працюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

в с т а н о в и в:

В провадження Ірпінського міського суду Київської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 320677 від 14.06.2020року, 14.06.2020 року о 03 год. 40 хв. в Київській обл.., Київ-Ковель, А/Д М-07-23км, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом SKODA д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, почервоніння обличчя, порушена координація рухів. Від проходження огляду на стан сп`яніння в установленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що справа про адміністративне правопорушення підлягає поверненню для належного оформлення, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 278 КУпАП,суддя при підготовці справи до розгляду вирішує питання, чи правильно складено протокол про адміністративне правопорушення та інші матеріали справи.

Відповідно до ч. 1ст. 256 КУпАПу протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

При розгляді даного матеріалу суд прийшов до висновку, що особу, яка притягається до адміністративної відповідальності гр. ОСОБА_1 працівником поліції який склав протокол належним чином встановлено не було. Як встановлено судом, судові виклики за місцем проживання, яке зазначено у протоколі останній не отримує, згідно даних Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ Державної міграційної служби України у м. Києві та Київської області ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстрованим не значиться, що унеможливлює суд належним чином повідомити його про дату та час судового засідання. Таким чином, суд позбавлений можливості розглянути дану справу у строки визначені КУпАП.

Також, згідно ст. 16 КУпАП іноземці і особи без громадянства, які перебувають на території України, підлягають адміністративній відповідальності на загальних підставах з громадянами України.

З матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є громадянином Айзербажана проте, у протоколі не зазначено жодних відомостей про те, чи володіє дана особа українською мовою, якою ведеться провадження, а у разі якщо така особа не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача. Жодних відомостей про участь перекладача в провадженні у даному протоколі - не зазначено.

Таким чином, порушено визначені ст. 268 КУпАП права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, відповідно до яких така особа має право користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження.

Відповідно до ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення складається у двох примірниках і в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, один з яких вручається останній.

Відомості про те, що особа, яка притягається до відповідальності, розуміє українську мову, та послуг перекладача не потребує, в наданих матеріалах відсутні.

При цьому, у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначено та до протоколу не долучено відомостей, що копія протоколу та процесуальні права надані особі в перекладі на мову, якою володіє особа, що притягається до адміністративної відповідальності.

Згідно ст. 274 КУпАП, перекладач призначається органом (посадовою особою), в провадженні якого перебуває справа про адміністративне правопорушення.

Відповідно до вимог п. 12 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції № 1376 від 06.11.2015, у разі якщо особа, стосовно якої складається протокол про адміністративне правопорушення, не володіє українською мовою, протокол про адміністративне правопорушення складається за участю перекладача.

Таким чином, складання протоколу серії ДПР18 № 320677 відносно іноземця, якому не забезпечено перекладача, є неприпустимим.

При цьому, до вказаного протоколу про адміністративне правопорушення не долучено письмові пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності викладені українською мовою.

Крім того, судом встановлено порушення вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод в частині :

a) бути негайно і детально поінформованим зрозумілою для нього мовою про характер і причини обвинувачення, висунутого проти нього;

b) мати час і можливості, необхідні для підготовки свого захисту;

c) захищати себе особисто чи використовувати юридичну допомогу захисника, вибраного на власний розсуд, або - за браком достатніх коштів для оплати юридичної допомоги захисника - одержувати таку допомогу безоплатно, коли цього вимагають інтереси правосуддя.

Відповідно до роз`яснень наданих в п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14, визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені не уповноваженою на те посадовою особою або без додержання вимог ст. 256 КУпАП, відповідному правоохоронному органу для належного оформлення.

Європейський Суд з прав людини має сталу практику щодо розгляду справ із дотриманням права на допомогу перекладача як однієї зі складових прав обвинуваченого на захист, у контексті дотримання права на справедливий судовий розгляд, що зафіксовано у декількох рішеннях цього Суду, зокрема: «В контексті права на справедливий судовий розгляд, гарантованого ст.6-3, підпункт (е) означає, що обвинувачений, який не розуміє мови, що використовується, або не розмовляє на ній, має право на безоплатну допомогу перекладача для письмового або усного перекладу всіх документів чи заяв по порушеній проти нього справі, що необхідні йому для розуміння того, що відбувається, та гарантувати його права» (Справа Шабельник проти України, рішення від 19 лютого 2009 року).

Відповідно до вимог ч.2 ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до адміністративної відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи. Докази, що викликають такі сумніви, суд має вмотивовано відхилити у своїй постанові.

Принцип презумпції невинуватості у правових позиціях Європейського суду з прав людини визначається як одна з основних гарантій справедливого судового розгляду. Наприклад, згідно Рішення Суду у справі «Барбера, Мессегуе і Джабардо проти Іспанії», принцип презумпції невинуватості полягає в тому, що тягар доведення вини обвинуваченого покладається на обвинувачення, а всі сумніви повинні тлумачитися на його користь. Обвинувач повинен повідомити обвинуваченому про докази, що маються проти нього, для того, щоб він міг підготувати та надати доводи в свій захист, і, врешті-решт, обвинувачення повинно надати докази, достатні для визнання його винуватим.

В той же час, згідно із частиною 3 статті 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях, а усі сумніви, стосовно доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, винесення рішень може ґрунтуватися лише на достатніх доказах. Обґрунтованість рішення не може розглядатися без оцінки достатності доказів для досягнення того рівня знань про обставини справи, який вимагається для цього рішення. Достатність доказів утворюють належні, допустимі та достовірні докази.

Наведені вище недоліки унеможливлюють встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність правопорушника, та інші обставин, що мають значення для об`єктивного вирішення справи.

У зв`язку з викладеним, враховуючи недоліки допущені при оформленні адміністративного матеріалу, що можуть потягти за собою порушення вимог ст. 245 КУпАП, а також те, що зазначені обставини унеможливлюють правильний розгляд справи і винесення законного рішення по справі, суддя приходить до висновку, що адміністративна справа підлягає поверненню органу, що склав даний протокол, для належного оформлення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.16, 254, 256,278,283 КУпАП, ст. 62 Конституції України, суд -

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Айзербажана, за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП повернути до БПП в с. Чайки УПП у Київській області ДПП для належного оформлення.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Я.В. Шестопалова