Справа № 159/1163/20
Провадження № 3/159/910/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 травня 2020 року м. Ковель

Суддя Ковельського міськрайонного суду Волинської області Панасюк С.Л. розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу організації несення служби в м. Ковель Управління патрульної поліції у Волинській області Департаменту патрульної поліції, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 ,

за ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 ставиться у вину те, що він 07 березня 2020 року, о 20 годині 00 хвилин, в м. Ковелі, по вул. Грушевського, керуючи автомобілем марки «MERCEDES-BENZ E320 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 , перед поворотом ліворуч завчасно не подав світловий покажчик повороту відповідно до напрямку, внаслідок чого автомобіль марки «MAZDA 6», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 , виконуючи обгін даного транспортного засобу здійснив з ним зіткнення, порушивши, тим самим, вимоги п.п. 9.2 (б), 10.1 Правил дорожнього руху.

ОСОБА_1 вину у вчиненні правопорушення не визнав і пояснив, що він, 07 березня 2020 року, о 20 годині 00 хвилин, в м. Ковелі по вул. Грушевського, керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZ E320 CDI», державний номерний знак НОМЕР_1 . Під`їхав до в`їзду у подвір`я власного будинку, прийняв до правого краю проїзної частини, з тим щоб мати можливість вписатись у поворот, включив лівий покажчик повороту і розпочав маневр повороту ліворуч. В цей час відбулося зіткнення з автомобілем марки «MAZDA 6», державний номерний знак НОМЕР_2 , який рухався за ним тією ж смугою руху.

Провадження у справі слід закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

Свідок ОСОБА_2 пояснив, що 07.03.2020 року рухався по вул. Грушевського в м. Ковелі від вул. Шевченка. Попереду їхав автомобіль марки «Мерседес» в тому ж напрямку. Далі автомобіль «Мерседес» пригальмував та змістився вправо, з чого він зробив висновок, що автомобіль буде паркуватися. Він також пригальмував, увімкнув лівий покажчик повороту з наміром об`їхати автомобіль. В момент об`їзду автомобіль «Мерседес» повернув ліворуч і відбулося зіткнення.

Свідок ОСОБА_3 пояснив, що в момент, коли він заходив у своє подвір`я, побачив зіткнення автомобілів під керуванням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 Покажчик повороту в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 включений не був.

Свідок ОСОБА_4 пояснив, що до зіткнення він їхав в автомобілі ОСОБА_2 як пасажир. Попереду рухався автомобіль «Мерседес». Цей автомобіль пригальмував та змістився вправо. ОСОБА_2 також пригальмував, увімкнув лівий покажчик повороту та почав об`їжджати автомобіль «Мерседес». В момент об`їзду автомобіль «Мерседес» повернув ліворуч і автомобілі зіткнулися. Покажчик повороту в автомобілі під керуванням ОСОБА_1 включений не був.

Свідок ОСОБА_5 пояснила, що в момент зіткнення стояла біля воріт свого будинку, у двір якого мав заїхати її чоловік ОСОБА_1 . Разом з нею стояли ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які чекали її чоловіка. Вона бачила як її чоловік перед зіткненням включив покажчик повороту.

Свідок ОСОБА_6 пояснив, що не може точно ствердити, чи був включений покажчик повороту, перед зіткненням він, ОСОБА_7 та ОСОБА_5 чекали біля воріт ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_7 пояснив, що в момент зіткнення стояв біля воріт з ОСОБА_6 та ОСОБА_5 . Бачив як ОСОБА_1 перед зіткненням включив покажчик повороту.

Виходячи з принципу презумпції невинуватості, всі сумніви мають тлумачитися на користь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, тобто на користь ОСОБА_1 .

Однозначних і безсумнівних доказів того, що ОСОБА_1 не включив перед поворотом ліворуч покажчик повороту, немає. Частина свідків стверджує, що покажчик повороту був включений, частина що ні. Автомобіль ОСОБА_2 не був обладнаний відеореєстратором, за допомогою якого це можливо було достовірно встановити. Свідок ОСОБА_3 на зауваження ОСОБА_1 про те, що зі вказаного ним місця він не міг бачити, чи включений покажчик повороту, чи ні, не зміг знайти переконливої відповіді. Свідок ОСОБА_4 пояснив, що в автомобілі ОСОБА_1 не включалися навіть стоп-сигнали, що викликає сумнів, оскільки за твердженням самого водія ОСОБА_2 автомобіль ОСОБА_1 пригальмовував. Свідок ОСОБА_8 , батько водія ОСОБА_2 , пояснив, що свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 приїхали на місце події вже після зіткнення. Крім цих його пояснень, ця обставина нічим більше не підтверджується.

Таким чином, слід виходити з того, що ОСОБА_1 включив перед поворотом покажчик повороту.

Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4 ПДР).

Тобто, ОСОБА_1 мав право розраховувати на те, що ОСОБА_2 , бачачи, що він має намір повернути ліворуч, не буде намагатися його об`їхати.

До того ж, ОСОБА_2 пояснив, що він їхав з дозволеною, як він вважає, швидкістю в населеному пункті: 50 км/год. + 20 км/год., тобто 60-70 км./год. Те, що він дійсно їхав з такою швидкістю, свідчать наслідки зіткнення: автомобіль ОСОБА_2 збив електроопору і перевернувся.

В нічну пору, при тому, що автомобіль ОСОБА_2 їхав з швидкістю, нехарактерною для населеного пункту, ОСОБА_1 , перед поворотом ліворуч не мав можливості правильно оцінити ступінь небезпеки для руху, яка виходить від автомобіля ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 , маючи на відміну від ОСОБА_1 кращі можливості для спостереження за дорожньою обстановкою, бачачи, що ОСОБА_1 не просто продовжує рух вперед, а збирається здійснити якийсь маневр, мав передбачати усі можливості цього маневру, а не лише той, коли автомобіль буде паркуватися. Зокрема, мав передбачити той маневр, коли автомобіль зміщується вправо для того щоб мати можливість здійснити лівий поворот. Лише після того як наміри водія, який рухається попереду, стануть зрозумілими, можливо було приступати до маневру об`їзду чи обгону. Такі перестороги характерні навіть для руху пішоходів, вже не кажучи про рух автомобілів.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі відсутності складу адміністративного правопорушення.

Отже, в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП і провадження в справі слід закрити.

Керуючись ст.221, п.1 ст.247, ст.ст.280, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Закрити провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ст.124 КУпАП, у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Ковельський міськрайонний суд Волинської області особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

СУДДЯ КОВЕЛЬСЬКОГО

МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ С.Л.ПАНАСЮК