Житомирський апеляційний суд
Справа №278/892/20 Головуючий у 1-й інст. Зубчук І. В.
Категорія ч.1 ст. 130 КУпАП Доповідач Ляшук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2020 року суддя Житомирського апеляційного суду Ляшук В.В., за участю секретаря Кусковської Т.А., захисника Якухно О.М. розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , не працюючого,-

встановив:

Постановою Житомирського районного суду Житомирської області від 20 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420, 40 грн.

Відповідно до постанови, 02 квітня 2020 року о 15 год. 40 хв. гр. ОСОБА_1 в с. Василівка, Житомирського району, керував мотоблоком «Беларус» без державного номерного знаку з ознаками наркотичного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мови), від проходження медогляду відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

На постанову суду ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, скасування постанови суду та закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що строк на апеляційне оскарження пропущено з поважних причин, оскільки суд розглянув справу у його відсутність належним чином його не повідомив про час та місце розгляду справи. Про постанову суду він дізнався лише 29.05.2020 року, а тому просить поновити строк на апеляційне оскарження.

На підтвердження доводів апеляційної скарги зазначає, що за змістом постанови суд звинуватив ОСОБА_1 в тому, що він 02.04.2020 о 15 год. в с.Василівка Житомирського району, керував мотоблоком «Беларус» без державного номерного знаку з ознаками наркотичного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини роті незв`язна мова), від проходження медогляду відмовився в присутності двох понятих, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Встановлені судом обставини не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам законодавства щодо всебічного, повного і об`єктивною з`ясування обставин кожної справи, що призвело до притягнення особи до адміністративна відповідальності за правопорушення, яке не вчинялося.

Відповідальність за порушення п.2.5 ПДР України настає у разі ухилення водія від проходження в установленому порядку медичного огляду на стан сп`яніння.

Суд встановив, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, пославшись на протокол про адміністративне правопорушення та пояснення свідків.

Однак у справі відсутні жодні докази, які підтверджують наявність у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння та відмову останнього у проходженні огляду на стан наркотичного сп`яніння.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду апеляційної скарги, його захисник просив проводити розгляд без участі підзахисного.

Заслухавши пояснення захисника Якухно О.М., який просив задовольнити апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи відповідно до вимог ст. 294 КУпАП, вважаю, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню.

Наведені апелянтом причини пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду є поважними та такими, що дають підстави для поновлення, строку апеляційного оскарження, оскільки в матеріалах справи відсутні дані про своєчасне та належне вручення (отримання) ОСОБА_1 копії постанови суду, а розгляд справи проводився у його відсутність.

Відповідно до вимог ст.ст.245, 252, 280 КУпАП в справі про адміністративне правопорушення обставини правопорушення повинні бути з`ясовані всебічно, повно і об`єктивно в їх сукупності.

При цьому суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, і винести постанову, зміст якої має відповідати вимогам ст.283 КУпАП.

Зі змісту ст.280 КУпАП вбачається, що суддя має розглянути справу про адміністративне правопорушення щодо особи, відносно якої складений протокол про адміністративне правопорушення, та у межах складеного протоколу.

Цих вимог закону суддею районного суду під час розгляду справи та при прийнятті постанови не дотримано, про що обґрунтовано зазначається в апеляційній скарзі.

Так, диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність: за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції (п.2.9.а Правил дорожнього руху); передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів (п.2.9.г Правил дорожнього руху); за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (п.2.5 Правил дорожнього руху).

Згідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 02 квітня 2020 року серії БД №258220 (а.с.3), ОСОБА_1 02 квітня 2020 року о 15 год. 40 хв. в с.Василівка, Житомирського району, керував мотоблоком «Беларус» без державного номерного знаку з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, незв`язна мова), чим порушив вимоги пункту 2.9."А" ПДР. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у присутності двох свідків із застосуванням приладу "Драгер". Своїми діями ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, згідно з вказаним протоколом ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог п.2.9 «а» ПДР, за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а у конкретному випадку алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатами відповідного обстеження.

Водночас, як вбачається з оскаржуваної постанови, суд першої інстанції дійшов переконання про наявність в діях ОСОБА_1 ознак порушення вимог п.2.5 ПДР - відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

З огляду на наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції порушив вимоги ст. 280 КУпАП, не з`ясував фактичні обставини справи, вийшовши за межі складеного протоколу про адміністративне правопорушення, дійшовши необґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у порушенні ним п.2.5 ПДР, допустив у своїх висновках істотні суперечності, а тому постанова не може вважатися законною та обґрунтованою у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Разом з тим переглядаючи справу про адміністративне правопорушення апеляційний суд вважає, що перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння підтверджується матеріалами справи, а саме даними результатів чек-тесту №1979 проведеного сертифікованим приладом алкотестер Драгер №6810 02.04.2020 року о 16 годині 26 хвилин, яким у присутності двох свідків встановлено стан алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 5,00% алкоголю, протоколом серії БД № 258220 від 02.04.2020 року про адміністративне правопорушення (а.с.3); актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Дослідивши у судовому засіданні наявні докази та оцінивши їх у сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.9 «а» ПДР, а зокрема керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що свідчить про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Разом з цим, за змістом ч.2 ст.38 КУпАП стягнення за вчинене адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення.

Оскільки з моменту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, яке мало місце 02 квітня 2020 року, сплинуло 3 місяці, на нього не може бути накладено стягнення відповідно до вимог ст. 38 КУпАП, а тому провадження по даній справі в силу п. 7 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі наведеного, керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Житомирського районного суду Житомирської області від 20 травня 2020 року щодо ОСОБА_1 - скасувати.

Винести нову постанову, якою визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та закрити провадження у зв`язку із закінченням строків передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.В. Ляшук