Номер провадження: 33/813/715/20
Номер справи місцевого суду: 521/5840/20
Головуючий у першій інстанції Мурзенко М.В.
Доповідач Князюк О. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.07.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді:

Судді - Князюк О.В.

За участю секретаряБикової К.А.

-особа яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1

-захисник - Богачев А.Б.

-потерпілий - ОСОБА_2

-експерт - Чернявський А.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Богачева Анатолія Борисовича на постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_1 .

ВСТАНОВИВ:

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2020 року провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано винним в скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 (триста сорок) гривень.

Не погоджуючись з вказаною постановою захисник ОСОБА_1 адвокат Богачев Анатолій Борисович 20.05.2020 року подав апеляційну скаргу в якій просить суд постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2020 року скасувати та провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Зазначену постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню. В обґрунтування свої вимог апелянт зазначає, що в матеріалах справи відсутні і судом не здобуті належні докази про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП, у зв`язку з чим було постановлене необґрунтоване рішення, яке підлягає скасуванню.

Перевірка доводів апеляційної скарги. Позиція апеляційного суду

Що стосується доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступних висновків.

Згідно з вимогами ч.7 ст.294 КпАП України, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.245 КУпАП, провадження по справам про адміністративні правопорушення повинно бути засновано на своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванню обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

За змістом ст.252 КУпАП оцінка доказів здійснюється за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 163050 від 26.03.2020 року 26 березня 2020 року о 13 годині 00 хвилин у м.Одесі, рухаючись по вулиці Мельницька, Желябова 4, к.1, ОСОБА_1 керуючи автомобілем Mini Cooper, д.н.з. НОМЕР_1 при перестроюванні, не надав перевагу в русі автомобілю Nіssan Micra під керуванням ОСОБА_3 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, чим порушив вимоги п.10.3 ПДР України, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Nіssan Micra, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 .

При розгляді справи судом першої інстанції ОСОБА_1 свою вину у скоєнні адміністративного правопорушення не визнав, надав у судовому засіданні пояснення в яких зазначив, що рухався на автомобілі зі швидкістю приблизно 50км/год у другому ряду по вул. Мельницькій, перед перестроюванням переконався в безпечності маневру, почав перестроюватись в правий ряд, відчув удар в задню частину автомобіля. Також зазначив, що перед світлофором в правому ряду проводились дорожні роботи та стояли дорожні знаки, які об`їжджав.

Вислухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, представлені докази та давши їм оцінку, суд першої інстанції прийшов до висновку, з яким погоджується суд апеляційної інстанції, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ст.124 КУпАП, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005 року, звернуто увагу суддів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягують до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247, 280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283, 284 КУпАП. У постанові, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно положень ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно з положеннями ст. 280 КУпАП, суд при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з вимогами ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до положень ст. 252 КУпАП - орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Так, статтею 124 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

01.07.2020 року в судове засідання зявились, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , його захисник - адвокат Богачев А.Б., потерпілий - ОСОБА_3 та експерт - ОСОБА_4

ОСОБА_5 , та його захисник Богачев А.Б. апеляційну скаргу підтримували, просили суд апеляційну скаргу задовольнити, постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13.05.2020 року скасувати, провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_3 заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні було допитано в експерта ОСОБА_4 , яким було здійснено експертне дослідження з приводу даною дорожньо-транспортної пригоди. Судом апеляційної інстанції експерту ОСОБА_4 було роз`яснено його права та обо`язки, попереджено про кримінальну відповідальність та приведено до Присяги про що в матеріалах справи наявні віжповідні розписки.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, судовим експертом ОСОБА_4 на замовлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 було проведено автотехнічне експертне дослідження обставин зіткнення автомобілів Nissan Micra р/н НОМЕР_3 та Mini Cooper р/н НОМЕР_1 , та надано Висновок № 10405200 від 24.04.2020 року (а.с. 16-18)

В судовому засіданні 01.07.2020 року судовий експерт ОСОБА_4 повторно надав пояснення відносно вказаного висновку, та підтвердив, що точно сказати чий саме гальмівний шлях не являється можливим, та експертне дослідження здійснював на підставі вихідних даних наданих ОСОБА_1 .

Тому, суд апеляційної інстанції критично сприймає доводи апеляційної скарги з приводу обставин ДТП, оскільки вони спростовуються матеріалами справи, а саме:

-протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 163050 від 26.03.2020 року(а.с. 2).

-схемою місця дорожньо-транспортної пригоди від 26.03.2020 року (а.с.3)

-поясненням потерпілого - ОСОБА_3 . (а.с. 4)

Крім того, щодо доводів апелянта про неврахування судом першої інстанції висновку експерта №10405200 від 24.04.2020 року апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає за необхідне зазначити, що вище вказаний висновок автотехнічого експертного дослідження, виконаний судовим експертом ОСОБА_4 відхиляється судом у зв`язку з невідповідністю вихідних даних, наданих ОСОБА_1 , що визнано експертом ОСОБА_4 при наданні свідчень у судовому засіданні при розгляді справи як в суді першої так і апеляційної інстанції.

З підстав викладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими і не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи, у зв`язку з чим відсутні підстави для зміни або скасування оскаржуваної постанови.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

У відповідності до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Виходячи з вищезазначеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою. Підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 8, 62 Конституції України, ст.ст. 7, 252, 280, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Одеський апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 адвоката Богачева А.Б. залишити без задоволення.

Постанову Малиновського районного суду м. Одеси від 13 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складений 01.07.2020 року.

Суддя Одеського апеляційного суду О.В. Князюк