Справа № 264/3874/20
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.06.2020 р. м. Маріуполь

Суддя Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області Мирошниченко Юрій Михайлович, розглянувши в м. Маріуполі матеріали, які надійшли з Центрального ВП ГУНП у Донецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який зареєстрований в АДРЕСА_1 , мешкає в АДРЕСА_2 за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

УСТАНОВИВ:

18.06.2020 року до Іллічівського районного суду м. Маріуполя Донецької області надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 082650 від 13.06.2020 року, 13.06.2020 року 23 годині ОСОБА_1 , знаходячись за адресою: АДРЕСА_3 , вчинив відносно своєї колишньої співмешканки ОСОБА_2 домашнє насильство психологічного характеру, а саме висловлювався грубою нецензурною лайкою, погрожував фізичною розправою.

З викладених у протоколі про адміністративне правопорушення пояснень ОСОБА_1 вбачається, що останній під час складання протоколу провину не визнав і зазначив, що 13.06.2020 року прийшов побачитись із сином, співмешканці не погрожував.

ОСОБА_1 до суду з`явився, надав письмові пояснення. Зазначав, що провину не визнає, 13.06.2020 року приїжджав до батьків ОСОБА_2 , хотів побачитись зі своїм сином, з яким ОСОБА_2 чинить припини у спілкуванні. Наполягав на тому, що на адресу ОСОБА_2 грубою нецензурною лайкою не висловлювався, не погрожував, а навпаки батько ОСОБА_2 застосовував до нього фізичне насилля, провокував його на конфлікт.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку про необхідність закриття провадження у справі внаслідок відсутності складу правопорушення з наступних підстав.

Так, ОСОБА_1 ставиться у провину вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.173-2 КУпАП, а саме вчинення домашнього насильства, тобто умисне вчинення діянь фізичного або психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Об`єктивна сторона правопорушення ст.173-2 КУпАП, полягає у вчиненні домашнього насильства, а саме умисних діянь фізичного або психологічного характеру, внаслідок чого могла бути завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

На підтвердження викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин до матеріалів справи додана заява ОСОБА_2 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та пояснення в яких вказано, що оскільки останній 13.06.2020 року приблизно о 23 годині вчинив відносно неї домашнє насильство психологічного характеру, погрожував, ображав.

Інших доказів вчинення ОСОБА_1 домашнього насильства суду не надано.

Крім того, до матеріалів справи не надано належних доказів на підтвердження того, що ОСОБА_1 протягом року піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.

Додана до протоколу постанова Орджонікідзевського районного суду м. Маріуполя від 22.04.2020 року роздрукована з реєстру судових рішень та не містить інформації щодо особи порушника, потерпілого, місця вчинення адміністративного правопорушення.

17 липня 1997 року Верховна Рада України ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод. Отже, Європейська конвенція про захист прав людини та основних свобод (далі - Конвенція) є частиною національного законодавства України, і підлягає застосуванню нарівні з національним законодавством України.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

В контексті рішення ЄСПЛ «Надточій проти України» (Заява N 7460/03) правопорушення, яке розглядаються, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції, що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне порушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини обвинуваченого.

У відповідності до положень ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини ,що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247, п.3 ч.1 ст.284 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного вище, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, приходжу до висновку про недоведеність складу адміністративного правопорушення за ч. 2 ст.173-2 КУпАП, вчиненого ОСОБА_1 , а тому провадження у справі підлягає закриттю.

Керуючись ст.280, 284 КУпАП, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.173-2 КУпАП України закрити через відсутність складу адміністративного правопорушення.

На постанову протягом десяти днів з моменту її винесення може бути подана апеляційна скарга до Донецького апеляційного суду через Іллічівський районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя: Ю. М. Мирошниченко