Номер провадження 3/754/2599/20
Справа №754/5604/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

12 червня 2020 року суддя Деснянського районного суду міста Києва Таран Н.Г. розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , за ст. ст.124, 130 ч. 1 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

17.04.2020 року о 03 год. 00 хв. в м. Києві на пр. Броварському, 93 водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом марки «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху та скоїв наїзд на перешкоду (тимчасову металеву огорожу позначену дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено) в результаті чого авто та огорожа отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 б), 12.1 ПДР України, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 17.04.2020 року о 03 год. 00 хв. в м. Києві на пр. Броварському, 93 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

У судовому засіданні правопорушник свою вину в порушенні правил дорожнього руху заперечував, зокрема, вказував на те, що не керував автомобілем в стані сп`яніння.

Так, п. 1.3 ПДР України передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а п. 1.9 - особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 2.3 б) ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п.12.2 ПДР України).

Порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року (ст. 124 КУпАП).

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно з п. «а» п. 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною першою ст. 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно ст. 9 КУпАП України адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно абз. 1 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, що відповідальність за ст. 130 КУпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюється шляхом огляду правопорушника, який проводиться згідно з інструкцією про порядок направлення для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України № 114/38/15-36-18 від 24.02.1995 року).

Згідно абз. 4 п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23.12.2005 року № 14, що для притягнення до відповідальності за ст. 130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважається закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права.

Згідно з положеннями ст.129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.

Верховенство права вимагає від держави його втілення у правотворчу та правозастосовну діяльність (пункт 4.1. Рішення Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004).

Рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 року №23-рп/2010 визначено, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових принципах, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

За ст. 9 Конституції України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику ЄСПЛ як джерело права. Також передбачається, що якщо міжнародним договором встановлені інші права, ніж ті, які передбачені законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору України. Тобто в такому випадку міжнародно-правові норми мають пріоритетне значення.

Згідно із ч. 3 п. (b) ст. 31 Віденської Конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року, ратифікованої Україною 14.05.1986 року, поряд з контекстом договору враховується наступна практика його застосування, яка встановлює угоду учасників щодо тлумачення.

17.07.1997 року Україна ратифікувала Європейську Конвенцію «Про захист прав людини і основоположних свобод» (далі за текстом - Конвенція), а також Протоколи 1, 2, 4, 7, 11, які є невід`ємною частиною Конвенції, чим визнала її дію в національній правовій системі, а також обов`язковість рішень Європейського Суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) по всім питанням що стосуються тлумачення і застосування Конвенції.

Так, відповідно до ст. 32 Конвенції питання тлумачення та її застосування належить до виключної компетенції ЄСПЛ, рішення якого є невід`ємною частиною Конвенції, як практика її застосування і тлумачення.

Як передбачено ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен маж право на справедливий суд та встановлення обґрунтованності будь-якого висунутого проти нього обвинувачення.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення, які мають ознаки злочину», залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою, в особі уповноважених на те посадових осіб, а тому особа, яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків.

Переглядом відеоматеріалів, що знаходяться на диску з нагрудної камери поліцейського, що були долучені до адміністративних матеріалів вбачається, що на відео не зафіксований факт керування транспортним засобом ОСОБА_1 , однак зафіксована відмова водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Виходячи з аналізу змісту п. 2.5 ПДР України, можна зробити висновок, що водій, щодо якого є підозри про перебування його у стані сп`яніння, зобов`язаний (а не має право)пройти огляд у встановленому законом порядку. Вказаний обов`язок водія спрямований на безпеку руху, тому факт відмови від проходження такого огляду законодавство автоматично прирівнює до перебування його у стані сп`яніння. Таке формулювання є цілком виправданим та логічним, оскільки в протилежному випадку, водії, відмовляючись від такого огляду, мали б можливість приховувати свій стан, і як наслідок - уникати юридичної відповідальності.

Отже, водій ОСОБА_1 , 17.04.2020 року о 03 год. 00 хв. в м. Києві на пр. Броварському, 93 керуючи транспортним засобом марки «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_2 не врахував дорожньої обстановки, не дотримався безпечної швидкості руху та скоїв наїзд на перешкоду (тимчасову металеву огорожу позначену дорожнім знаком 2.2 «Проїзд без зупинки заборонено) в результаті чого авто та огорожа отримали механічні пошкодження, чим порушив п.п. 2.3 б), 12.1 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.

Крім того, 17.04.2020 року о 03 год. 00 хв. в м. Києві на пр. Броварському, 93 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Ford Fusion» д.н.з. НОМЕР_2 з ознаками алкогольного сп`яніння (різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нечітка мова). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився в присутності двох свідків, діючи умисно, порушуючи при цьому п. 2.5 Правил дорожнього руху України, під час перевірки документів відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, за що стосовно нього працівниками поліції складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №537508 від 17.04.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене частиною першою статті 130 КУпАП.

Враховуючи, що за відмову від проходження медичного огляду водій несе відповідальність згідно з чинним законодавством так само, як і за керування транспортним засобом особою, яка перебуває у стані сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що за своїм характером має підвищену суспільну небезпеку, а тому вимагає накладення відповідного стягнення, з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, та запобіганню вчиненню нею нових правопорушень, особу порушника, вважаю необхідним застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу та позбавлення права керування транспортними засобами.

Відповідно до вимог ст. 36 КУпАП при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень, адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо. Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом, стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених.

На підставі ст.40-1 КУпАП з ОСОБА_1 необхідно стягнути судовий збір у розмірі 420,40 грн. в дохід держави.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 33, 40-1, 124, ч. 1 ст. 130, ст.ст. 278-280, 283-285 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчинені адміністративних правопорушень передбачених ст.ст. 124, 130 ч. 1 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення:

- за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП - у виді штрафу в розмірі 340,00 грн. в дохід держави;

- за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі 10200,00 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

На підставі ст. 36 КУпАП остаточно визначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді сплати штрафу в розмірі 10200,00 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Строк позбавлення права керування транспортними засобами ОСОБА_1 обчислювати з дня здачі або вилучення посвідчення водія.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до Київського апеляційного суду.

Повний текст постанови складено 12.06.2020 року.

Суддя: Н.Г. Таран