Справа № 464/3895/20 Головуючий у 1 інстанції: Борачок М.В.
Провадження № 33/811/1275/20 Доповідач: Урдюк Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Львівський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ Урдюк Т.М., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Волошина Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 27 серпня 2020 рокупро притягнення останнього до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

вищенаведеною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 1200 (одна тисяча двісті) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 20400 (двадцять тисяч чотириста) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 3 (три) роки.

Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп. судового збору.

Згідно з постановою судді, ОСОБА_1 , будучи протягом року притягнутим до адміністративної відповідальності за ст.130 КУпАП, 12 липня 2020 року о 00 год. 05 хв. на вул.Кос-Анатольського, 1 у м.Львові, керував транспортним засобом марки «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Не погоджуючись із рішенням судді районного суду, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 27 серпня 2020 року скасувати та справу про адміністративне правопорушення щодо нього закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, а також у зв`язку зі скасуванням акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

В обґрунтування своїх апеляційних вимог ОСОБА_1 покликається на те, що оскаржувана постанова прийнята з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, при цьому суддя взагалі не з`ясував фактичні обставини справи, не дослідив та не надав належної оцінки доказам у справі, формально підійшов до дослідження обставин справи.

Зокрема, ОСОБА_1 звертає увагу на те, що у відеозаписі у файлі №01347@292210 (час на відео з 00:29:21 по 00:30:00) видно, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння та сам наполягав на проходженні цього огляду, однак працівник поліції не звернув уваги та казав, що запізно.

На переконання ОСОБА_1 , на відеозаписах немає жодного моменту, де було видно, що ОСОБА_1 відмовився поїхати на огляд на стан наркотичного сп`яніння, а відтак немає підстав для притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП.

ОСОБА_1 звертає увагу також й на те, що суддя з власної ініціативи не може перекваліфікувати його дії на ч.2 ст.130 КУпАП, оскільки в протоколі про адміністративне правопорушення, який на його думку є недопустимим доказом, зазначено ч.1 ст.130 КУпАП.

Окрім цього, на переконання ОСОБА_1 , на даний час у ст.130 КУпАП немає відповідальності за водіння автомобілем у стані сп`яніння.

Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 та його захисника на підтримання поданої апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що така не підлягає до задоволення.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Відповідно до вимог ст.ст.251, 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд повинен з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують чи обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, для чого дослідити і дати оцінку зібраним у справі доказам.

Суддя першої інстанції при розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 вказаних вимог закону дотримався в повному обсязі, з`ясував всі обставини, дослідив і належним чином оцінив всі докази та дійшов правильного висновку про наявність в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за обставин, викладених у постанові суду.

Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, ґрунтується на сукупності зібраних та перевірених суддею доказів, які за своїм змістом узгоджуються між собою, є належними та допустимими.

Зокрема, згідно з протоколом про адміністративне правопорушення від 12 липня 2020 року серії ДПР18 №522058, складеного в присутності ОСОБА_1 (а.с.1), 12 липня 2020 року о 00 год. 05 хв. у м.Львові на вул.Кос-Анатольського, 1 ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Skoda Felicia», д.н.з. НОМЕР_1 , із ознаками наркотичного сп`яніння (порушення мови, зіниці очей не реагують на світло), від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , чим порушив п.2.5 Правил дорожнього руху.

Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с.3, 4), відповідно до яких в присутності вказаних свідків ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку.

Викладені в протоколі обставини також стверджуються відеозаписами з нагрудних камер працівників патрульної поліції (а.с.2), з яких вбачається, що на вимогу працівника поліції ОСОБА_1 в присутності двох свідків не погодився їхати в медичний заклад для проходження огляду на стан сп`яніння (диск 2 файл 01374@230710, час на відео з 00:23:48 по 00:24:40).

Твердження ОСОБА_1 про те, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння апеляційний суд не бере до уваги, адже такому у присутності двох свідків було запропоновано пройти огляд у встановленому законом порядку у медичному закладі, на що він відмовився, та після фіксації факту відмови й оформлення матеріалів протоколу почав виявляти бажання пройти такий огляд.

Щодо доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині безпідставності притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.130 КУпАП, поза межами складеного за ч.1 ст.130 КУпАП протоколу про адміністративне правопорушення, то такі не заслуговують на увагу, адже згідно з рапортом інспектора Управління патрульної поліції у Львівській області Херовича О.Р. від 12.07.2020 (а.с.5), таким було складено протокол про адміністративне правопорушення від 12 липня 2020 року серії ДПР18 №522058 за ч.1 ст.130 КУпАП, так як справа про адміністративне правопорушення за протоколом ДПР18№405727 за ч.1 ст.130 КУпАП під час складання матеріалів знаходилася у Львівському апеляційному суді. Дану інформацію ним було отримано у Єдиному державному реєстрі судових рішень. В подальшому було встановлено, що в апеляційній скарзі було відмовлено, відтак просив вважати вірною ч.2 ст.130 КУпАП.

Що стосується доводів ОСОБА_1 про закриття провадження у справі на підставі п.6 ст. 247 КУпАП у зв`язку із скасуванням для водіїв адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість руху (за ч. 1 ст. 130 КУпАП), то суд вважає такі безпідставними, виходячи з наступного.

Так, стаття 8 КУпАП передбачає, що особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Згідно з пунктом 6 статті 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в разі скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність.

В цьому пункті йдеться про випадки скасування акта, яким встановлена адміністративна відповідальність, натомість у результаті внесення змін до статті 130 КУпАП юридична відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, або інші дії, виключені зі статті 130 КУпАП, була не скасована, а навпаки посилена.

Крім того, відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» № 720-IX від 17 червня 2020 року, передбачено низку змін, якими, зокрема, виключено ст. 286-1 КК України «Керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» та повернуто колишню редакцію ст. 130 КУпАП, яка передбачає адміністративну відповідальність.

Отже, дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно та, на переконання апеляційного суду, підстав для закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення немає.

Призначене ОСОБА_1 адміністративне стягнення у відповідності до вимог ст.33 КУпАП в межах санкції ч.2 ст.130 КУпАП відповідає завданню та меті накладення адміністративного стягнення та є необхідним й достатнім для виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

З огляду на зазначене, оскаржувана постанова судді є законною та обґрунтованою, а отже підстави для задоволення апеляційних вимог відсутні.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

постанову судді Сихівського районного суду м.Львова від 27 серпня 2020 року, якоюОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.130 КУпАП, залишити без змін, його апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Львівського апеляційного суду Т.М.Урдюк