Справа № 715/1060/20
Провадження № 3/715/510/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.05.2020 смт. Глибока

Суддя Глибоцького районного суду Чернівецької області Маковійчук Ю.В., розглянувши матеріали справи, які надійшли від Глибоцького ВП Сторожинецького ВП ГУНП в Чернівецькій області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 за ст.44-3, ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 26 квітня 2020 року біля 17 години 00 хвилин, по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 ображав її, виражався на її адресу нецензурними словами та виганяв із будинку, завдавши шкоду її психічному здоров`ю.

Окрім того, ОСОБА_1 29 квітня 2020 року біля 11 години 30 хвилин, по місцю свого проживання в АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство, а саме психологічне насильство відносно своєї співмешканки ОСОБА_2 ображав її, виражався на її адресу нецензурними словами та виганяв із будинку, завдавши шкоду її психічному здоров`ю.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчинені правопорушення передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП визнав і підтвердив обставини викладені в протоколах про адміністративне правопорушення, просив суд суворо не карати.

Згідно Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, які спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Крім повного визнання ОСОБА_1 своєї вини, його винуватість у вчиненні даного правопорушення, доведена протоколами про адміністративне правопорушення серії АПР18 №183230 від 01 травня 2020 року, серії АПР18 №183231 від 01 травня 2020 року, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , а також іншими матеріалами справи.

З огляду на викладені обставини, вважаю, що в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст. 173-2 КУпАП, оскільки встановлено, що останній вчинив домашнє насильство, а саме умисні дії психологічного (словесні погрози та образи), внаслідок чого могла бути завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

Враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, дані про особу ОСОБА_1 , характеристику за місцем проживання, ступінь його вини, вважаю, що останньому слід призначити стягнення в межах санкції ч.1 ст.173-2 КУпАП України у виді штрафу, яке буде необхідним і достатнім для досягнення визначеної ст. 23 КУпАП мети виховного впливу та запобіганню вчинення ним нових правопорушень.

Крім того до суду надійшов протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 згідно якого він 29 квітня 2020 року, порушив правила щодо карантину, а саме самовільно залишив місце ізоляції під час карантину на 14 діб, повернувшись з Польщі 24 квітня 2020 року через ПП «Ягодин», чим порушив вимоги постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 зі змінами від 22.04.2020 року №262.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину у вчиненому правопорушенні не визнав та пояснив, що він перетинав кордон 24 квітня 2020 року у ПП «Ягодин», та поїхав до дому, про можливості проходити обсервацію вдома за допомогою додатку «Дія» йому не повідомляли. Пояснив, що перебував вдома, зранку 29 квітня 2020 року хотів випити, попросив у дружини гроші, вона йому відмовила, тому він вигадав історію, що він іде купити курчата, вимагав у неї гроші, через що виник скандал, після якого він взяв дві тисячі гривень та пішов у прибудову, яка знаходиться на подвір`ї його домогосподарства. При цьому посилався на те, що за межі господарства він не виходив, а спав у прибудові, де на ранок його знайшла дружина. Також вказав, що після самоізоляції з 12 по 19 травня лікувався у Чернівецькому обласному наркологічному диспансері.

ОСОБА_2 в судовому засіданні вказала, що ОСОБА_1 24 квітня 2020 року повернувся з-за кордону, так як весь час вони перебували вдома і останній зловживає алкоголем між ними часто виникали сварки. Також пояснила, що 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 вчинив чергову сварку, просив грошей, казав, що на курчата, після чого взяв дві тисячі гривень, вийшов з будинку та пропав. Вранці наступного дня, вона знайшла його в прибудові, яка знаходиться на території домогосподарства, він там спав, при ньому було півтора тисячі гривень.

ОСОБА_3 в судовому засіданні вказав, що 24 квітня 2020 року ОСОБА_1 повернувся з-за кордону. 29 квітня 2020 року ОСОБА_1 подзвонив йому та попросив привезти йому до дому спиртне. Пояснив, що він приїхав до дому до ОСОБА_1 , він знаходився у прибудові на території домогосподарства за адресою АДРЕСА_1 . АДРЕСА_2 спиртне, ОСОБА_1 дав йому п`ятсот гривень, після чого він поїхав. Згодом після закінчення самоізоляції він та їх мати відвезли ОСОБА_1 в Чернівецький обласний наркологічний диспансер на лікування.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП, завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Диспозиція ст.44-3 КУпАП передбачає такий склад адміністративного правопорушення, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей.

На момент вчинення адміністративного правопорушення була чинною постанова КМУ №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» в редакції від 23 квітня 2020 року.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 перетнувши державний кордон України через пункт пропуску «Ягодин» Волинської області 24 квітня 2020 року відмовився від обов`язкової обсервації.

У протоколі про адміністративне правопорушення вказано, що ОСОБА_1 порушив п.п.17 п.2 Постанови КМУ №211 від 11 березня 2020 року, а саме самовільно залишив місце обсервації (ізоляції).

Однак, згідно документа ГУ НП у Волинській області №520/102/01/11-2020 від 25 квітня 2020 року ОСОБА_1 відмовився від обсервації (ізоляції), тобто йому не було визначено місця обсервації (ізоляції), не роз`яснено права та обов`язки, відповідно залишити місце обсервації (ізоляції) від фактично не міг.

Суд не вправі самостійно змінювати фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення.

Окрім того, у п.п. 6, п.5 Постанови КМУ № 211 від 11.03.2020, встановлено, що особи, що дали згоду на самоізоляцію з використанням електронного сервісу «Дій вдома» Єдиного державного веб-порталу електронних послуг до перетину державного кордону або перетину контрольних пунктів в`їзду на тимчасово окуповану територію та виїзду з неї, не підлягають обсервації (ізоляції) у випадках, передбачених абзацами п`ятим та шостим цього пункту.

Пунктами 9-11 вказаного Порядку визначено, що лікуючий лікар вносить до системи інформацію про хворих, які перебувають на самоізоляції з легким перебігом COVID-19, а також формує первинний перелік контактних осіб із слів хворих. Працівники державних установ МОЗ епідеміологічного профілю в процесі проведення епідеміологічного розслідування верифікують первинний перелік контактних осіб та доповнюють інформацію про осіб, які потребують самоізоляції, з урахуванням розвитку COVID-19, встановлюють зобов`язання щодо самоізоляції таких осіб. Особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають.

У разі призначення зобов`язання щодо самоізоляції особа зазначає місце своєї самоізоляції та інформацію про засоби зв`язку (номер телефону), короткі відомості про стан здоров`я та хронічні захворювання на час самоізоляції (за згодою особи); повідомляється, що за надання неправдивих відомостей про місце своєї самоізоляції, інформації про засоби зв`язку, недотримання режиму самоізоляції особу буде притягнуто до адміністративної відповідальності, а у випадку порушення режиму самоізоляції, що призвело до тяжких наслідків, в тому числі смерті третіх осіб, до кримінальної відповідальності.

До відповідних інформаційних систем (зокрема до мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг) вноситься інформація про прізвище, ім`я, по батькові особи, дату її народження, місце самоізоляції та засоби зв`язку (номер телефону), чи особа проживає сама, чи є можливість піклування про неї іншими особами в період самоізоляції. За згодою особи також вносяться короткі відомості про хронічні захворювання та стан здоров`я на час самоізоляції. Особи, які потребують самоізоляції, можуть внести самостійно інформацію до мобільного додатка Єдиного державного веб-порталу електронних послуг за умови наявності технічної можливості.

Особи, які потребують самоізоляції, зобов`язані постійно перебувати у визначеному ними місці самоізоляції, утримуватися від контакту з іншими особами, крім тих, з якими спільно проживають.

Водночас матеріали додані до протоколу, не містять взагалі жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 при перетині кордону пропонувалося проходити обсервацію (ізоляцію) за допомогою електронного сервісу «Дій вдома», також відсутні докази того, що він покидав місце обсервації (ізоляції).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 247, 251, 280, 284, 287, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України № НОМЕР_1 , визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень передбачених ч.1 ст.173-2 КУпАП та накласти на нього стягнення у виді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок в дохід держави.

Адміністративне провадження відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення на підстав п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Глибоцький районний суд Чернівецької області протягом 10-ти днів з дня її винесення шляхом подачі апеляційної скарги.

Cуддя: