Олевський районний суд Житомирської області
Справа № 287/1778/20
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2020 року м. Олевськ

Суддя Олевського районного суду Житомирської області Винар Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з ВПС " ІНФОРМАЦІЯ_1 " ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с. Михнівці, Лубенського району, Полтавської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , військовослужбовця строкової служби військової частини НОМЕР_1 , раніше до адміністративної відповідальності не притягувався,
за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, -
В С Т А Н О В И В :
З протоколу про адміністративне правопорушення серії ЧЦП № 174641 від 18.10.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 о 22 год. 00 хв. 17.10.2020 року в умовах дії особливого періоду, в районі інформаційно-попереджувального знаку № 1320 (віха № 0974), на місці несення служби прикордонного наряду «Прикордонний патруль», що знаходиться на ділянці відповідальності відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » військової частини НОМЕР_1 , був виявлений з ознаками вживання спиртних напоїв, чим вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що перебував у наряді 16.10.2020 року з 18 год. до 22 год., а 17.10.2020 року він в наряді не перебував та алкогольні напої 17.10.2020 року не вживав.

Згідно зі ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст.280 КУпАП суд при розгляді справи про адміністративне правопорушення повинен з`ясувати чи винна дана особа у вчиненні адміністративного правопорушення, а також всі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.
Обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251 КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.
Диспозиція ч. 3 ст. 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за дії, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення, або в умовах особливого періоду, тобто за розпивання алкогольних, слабоалкогольних напоїв або вживання наркотичних засобів, психотропних речовин чи їх аналогів військовослужбовцями, військовозобов`язаними та резервістами під час проходження зборів на території військових частин, військових об`єктів, або поява таких осіб на території військової частини в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, або виконання ними обов`язків військової служби в нетверезому стані, у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, а також відмова таких осіб від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння .

У протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що правопорушення вчинене ОСОБА_1 о 22 год. 00 хв. 17.10.2020 року. У судовому засіданні ОСОБА_2 , пояснив, що 17.10.2020 року у наряді по несенню військової служби він не перебував та алкогольних напоїв не вживав. З висновку щодо результатів медичного огляду ОСОБА_2 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 17.10.2020 року № 44 вбачається, що освідування на стан алкогольного сп`яніння проведено черговим лікарем 17.10.2020 року о 13 год. 40 хв. Тобто освідування проведено раніше за час вчинення правопорушення відображене у протоколі про адміністративне правопорушення. Крім того, у рапорті заступника начальника прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ОСОБА_3 зазначено, що перевірка несення служби солдатом ОСОБА_2 , здійснена у період з 20 год 20 хв 16.10.2020 року по 00 год 20 хв 17.10.2020 року, а доставлено солдата для освідування до лікарні 18.10.2020 року.
Крім того, суд не може взяти до уваги як належний доказ письмове пояснення ОСОБА_1 , яке наявне в матеріалах справи, оскільки у ньому не зазначено дата складення пояснення та дата підписання пояснення ОСОБА_1 .
Зазначені розбіжності стосовно дати та часу вчинення адміністративного правопорушення, зазначених у протоколі та доданих до справи матеріалах унеможливлюють встановлення вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та наявності складу адміністративного правопорушення та події адміністративного правопорушення.

Крім того, частина 3 статті 172-20 КУпАП передбачає відповідальність за порушення вчинені в умовах особливого періоду. Проте, жодних доказів на підтвердження наявності особливого періоду особою, якою складено та направлено до суду адміністративні матеріали до матеріалів адміністративного правопорушення не долучено.

Згідно приписів ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
При цьому, всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
Відповідно до принципу «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п.43 рішення Європейського суду з прав людини ЄСПЛ у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 р., доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпції, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
При цьому, Європейський суд робить висновок, що суд не має права самостійно редагувати фабулу правопорушення, відображену в протоколі, або відшукувати докази на користь обвинувачення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод людини.
Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії», серед іншого зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Згідно за ч.2 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, кожен обвинувачений у вчиненні правопорушення вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.
Таким чином, зазначена міжнародно-правова норма гарантує кожній людині доведення вини тільки в законному порядку на підставі законно здобутих доказів.
Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
За таких обставин, з огляду на вищевикладене, аналіз матеріалів адміністративного правопорушення свідчить, що у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст.172-20 КУпАП, у зв`язку з чим відповідно до п.1 ст.247 КУпАП провадження у справі слід закрити.

Керуючись ч. 3 ст. 172-20, ст. ст. 247, 251, 283, 284, 289 КУпАП, суддя , -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.3 ст.172-20 КУпАП, стосовно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору на користь держави за розгляд судом справи про адміністративне правопорушення.
Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Олевський районний суд Житомирської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: Л.В.Винар