Справа № 314/993/20
Провадження № 3/314/450/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.06.2020 року м. Вільнянськ

Суддя Вільнянського районного суду Запорізької області Кіяшко В.О., секретар судового засідання Павлівська І.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, депутат Солоненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_1 виданий Вільнянським РВ УМВС України в Запорізькій області 1012.2018 року, РНОКПП НОМЕР_2 ,

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,

за участю: прокурора Данилюк Г.М.,

особи, яка притягається

до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

встановив:

згідно протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» №1700-VII від 14.10.2014 року, суб`єктами, на яких поширюється дія цього Закону є депутати місцевих рад.

Депутат Солоненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, ОСОБА_1 , будучи, згідно з п.п. «б» п. 1 ч. 1 ст. 3, ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст. 172-6 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, достовірно знаючи про необхідність подати у період часу з 01.01.2019 по 01.04.2019 декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, у порушення вимог ч. 1 ст. 45, п. 5-1 розділу XIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про запобігання корупції», рішення Національного агентства з питань запобігання корупції від 10.06.2016 № 2 подала її несвоєчасно, лише 20.08.2019 року, чим вчинила адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 КУпАП (в редакції Закону № 1700-УІІ від 14.10.2014) - несвоєчасне подання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у скоєному адміністративному правопорушенні визнала та пояснила, що вона будучи депутатом Солоненської сільської ради Вільнянського району Запорізької області знала про необхідність подання щорічної декларації за 2018 рік у строк до 01.04.2019 року у відповідності до вимог ст. 45 ЗУ «Про запобігання корупції», але у зв`язку з навантаженням на роботі вона забула її опублікувати. Також ОСОБА_1 зазначила, що жодного умислу у якийсь спосіб приховати електронну декларацію не мала та одразу вжила заходів для якнайшвидшого її відправлення.

Прокурор ОСОБА_2 у судовому засіданні вважає наявними підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, оскільки вона порушила термін подання декларації, яку фактично подала із затримкою.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходжу до наступних висновків.

До матеріалів справи, в якості доказів, долучено пояснення ОСОБА_1 з приводу неподання щорічної декларації за 2018 рік у строк до 01.04.2019 року, яке датоване 12.08.2019 року.

Крім того, до матеріалів справи долучено роздруковану копію електронної декларації, яку подано 20.08.2019 року о 15-42 год., згідно відомостей про подані електронні декларації із сайту НАЗК.

Таким чином, встановлено, що згідно публічної частини Єдиного державного реєстру осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування ОСОБА_1 , як суб`єкт декларування, несвоєчасно подала щорічну декларацію без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік, шляхом заповнення відповідних форм на веб-ресурсі сайту НАЗК, а саме 20.08.2019 року, що є порушенням вимог ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції».

При цьому, будь-яких обставин, які б об`єктивно унеможливлювали подання ОСОБА_1 декларації у передбачений Законом строк, не вбачається.

Отже, матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 несвоєчасно подано декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за 2018 рік. Вказане адміністративне правопорушення вчинене 01.04.2019 року, тобто день неподання без поважних причин декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, при цьому, фактичним днем виявлення вказаного порушення є 12.08.2019 року (дата надання пояснень з приводу несвоєчасного неподання декларації). При цьому, як зазначалося вище, матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП надійшов до Вільнянського районного суду Запорізької області 11.03.2020 року.

Таким чином, проаналізувавши досліджені докази, суд дійшов висновку, що у своїй сукупності вони підтверджують факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

Відповідно до ст. 38 КУпАП якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення. Адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Разом з цим, діючим законодавством чітко не визначено, що слід розуміти під виявленням правопорушення.

Згідно з вимогами ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини неодноразово звертав увагу на недосконалість чинного законодавства України і необхідність дотримуватися принципу правової визначеності. Про це ЄСПЛ зокрема зазначає у рішеннях «Єлоєв проти України» від 06 листопада 2008 року, «Фельдман проти України» від 08 квітня 2010 року, «Харченко проти України» від 10 лютого 2011 року, тощо.

Рішенням Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» визначено концепцію якості закону, з вимогою, щоб він був доступним для зацікавлених осіб, чітким та передбачуваним у своєму застосуванні. Відсутність в національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення такого питання, порушує вимогу «якості закону». В разі, коли національне законодавство припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, національні органи зобов`язані застосовувати найбільш сприятливий для осіб підхід. Тобто вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Така правова позиція узгоджується зі ст. 8 Конституції України, відповідно до якої, в Україні визнається і діє принцип верховенства права.

Відповідно до п. 7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, в разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що станом на датурозгляду справи, закінчилися строки притягнення до адміністративної відповідальності.

Керуючись ст. 38, п.7 ст. 247 КУпАП, суд, -

постановив:

закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 172-6 КУпАП,стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи, строків притягнення до адміністративної відповідальності.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Запорізького апеляційного суду через Вільнянський районний суд Запорізької області.

Суддя: В.О.Кіяшко

03.06.2020