Справа № 729/308/20 Головуючий у 1 інстанції Бойко В. І.
Провадження № 33/4823/146/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 червня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

судді апеляційного суду Акуленко С.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , захисника-адвоката Божка Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернігові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

Цією постановою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , працюючого в ТОВ «Світанок», охоронцем, -

притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП та на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік.

Постановлено стягнути з нього на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Як встановив суд, 23 березня 2020 року, близько 01 год. 45 хв. в м. Бобровиця, по вул. Івана Франка, 44Б, ОСОБА_1 керував автомобілем марки «ВАЗ 21043», д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою алкотестера Алкофор відмовився в присутності свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду, ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить постанову суду скасувати та провадження по справі закрити за відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст..130 КУпАП.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, проте судом прийнято до уваги результати медичного висновку від 23.03.2020 року про перебування його в стані алкогольного сп`яніння. При цьому судом не враховано, що направлення на проведення огляду в матеріалах справи відсутнє, що є порушенням Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.

В оскаржуваній постанові зазначено, що він керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, проте за такі дії відносно нього протокол не складався.

Звертає увагу, що в описовій частині постанови суду зазначено, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, проте, в мотивувальній її частині суд дійшов висновку, що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим допустив протиріччя у власних висновках.

Зазначає, що від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся та наполягав на медичному освідуванні, що і було в подальшому зроблено. Проте такий медичний висновок було проведено вже після складання протоколу.

Виходячи із змісту протоколу, який складено о 02-10 год., він вчинив порушення о 01-45 год., між тим, у письмових поясненнях свідків, він відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння о 02 год. 03 хв. Такі обставини свідчать про невідповідність протоколу вимогам ст. 256 КУпАП, та недотримання судом вимог ст. 252 КУпАП.

Вказує, що він не відмовлявся від проходження жодного з видів огляду, оскільки такий йому запропоновано не було. При цьому свідки на місці події присутні не були.

В судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 підтримав подану апеляційну скаргу і просив її задовольнити. З приводу складеного щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення пояснив, що даного адміністративного правопорушення не вчиняв, від проходження огляду на стан сп`яніння не відмовлявся, керував транспортним засобом в тверезому стані та без будь-яких ознак алкогольного сп`яніння. Також зазначив, що черговий лікар під час освідування в медичній установі був обурений на працівників поліції, що вони доставили тверезого водія.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає за можливе поновити строк на апеляційне оскарження, визнавши причини його пропуску достатніми для поновлення, та приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

В судовому засіданні суду 1 інстанції ОСОБА_1 вину визнав та вказав, що він дійсно на вимогу працівника поліції та в подальшому у медичному закладі відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Даний протокол про адміністративне правопорушення складено з дотриманням вимог ст. 256 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України та МОЗ України 09.11.2015 року № 1452/735, та є доказом у розумінні норм ст. ст.251, 252 КУпАП. Тому доводи апелянта в цій частині є безпідставними.

Матеріалами справи встановлено, що ОСОБА_1 , як особа, яка керує транспортним засобом і щодо якої є підстави вважати, що вона перебуває у стані алкогольного сп`яніння, був відсторонений від керування цим транспортним засобом. Зокрема, згідно рапорту інспектора Бобровицького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області встановлено, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , було припарковано на узбіччі дороги без порушення ПДР, а водія відсторонено від керування.

Із досліджених пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження медичного огляду в закладі МОЗ України та за допомогою алкотестера огляду на стан сп`яніння згідно встановленого законом порядку, при цьому мав ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, різкий запах алкоголю з порожнини рота.

Пунктом 6 Розділу ІX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07 листопада 2015 року, окрім іншого встановлено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення. Відомості щодо наявності таких свідків вносяться у сам протокол про адміністративне правопорушення, а їх показання повинні бути зафіксовані у відповідних письмових поясненнях з метою подальшого використання у відповідності до вимог ст. 251 КУпАП, як докази в справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно з положеннями п. 1 Розділу ІІ зазначеної Інструкції, до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються письмові пояснення свідків правопорушення у разі їх наявності.

Згідно ст. 272 КУпАП свідок зобов`язаний дати правдиві пояснення щодо обставин, які йому відомі та підлягають установленню по даній справі, тобто в даному випадку на інспекторів патрульної поліції покладається обов`язок документування відомостей про адміністративне правопорушення шляхом належного процесуального закріплення пояснень свідків щодо обставин справи, зокрема з-приводу часу, місця, способу та інших відомостей вчинення адміністративного правопорушення.

Тому, в даному випадку суд 1 інстанції обґрунтовано визнав пояснення свідків належним закріпленням уповноваженою посадовою особою патрульної поліції обставин вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Рапортом працівника поліції Шкаберди О.В., який складав протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , встановлено, що 23.03.2020 року під час спілкування з водієм ОСОБА_1 було виявлено ознака алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота,почервоніння очей, йому було запропоновано пройти тес на місці зупинки за допомогою газоаналізатора, але він відмовився та виявив бажання пройти тест в лікарні. В подальшому його було доставлено до Бобровицької ЦРЛ, де черговий лікар намагався оглянути ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, але останній відмовився від продуття приладу. При цьому ОСОБА_1 до себе чергового лікаря не підпускав. Такі дії свідчили про неналежність медичного огляду останнього, тому повернулись на місце зупинки, де було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Такі обставини події узгоджуються з обставинами, викладеними у акті медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 22 від 23.03.2020 року.

Тому, враховуючи рапорт працівника поліції та зважаючи на зміст акту медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 22, який не завершено з причин, вказаних в ньому, неправомірні дії водія ОСОБА_1 , який керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння, полягали у відмові такої особи від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

В апеляційному суді перевірено та встановлено, що дійсно, 23 березня 2020 року, близько 01 год. 45 хв. в м. Бобровиця, по вул. Івана Франка, 44Б, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 21043», д.н.з НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння очей). Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Слід зазначити, що пункт 1.3 ПДР зобов`язує учасників дорожнього руху знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до вимог п.2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

У разі невиконання вимог п.2.5 ПДР, передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Суд першої інстанції, обґрунтовано визнаючи ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП, при кваліфікації його дій помилково вказав, що останній керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

З вказаних вище підстав суд не приймає до уваги і доводи апелянта про невідповідність часу вчинення правопорушення, складання щодо нього протоколу та часу вчинення правопорушення, який зазначено у письмових поясненнях свідків. Зазначення різного часу пов`язано з обставинами перебігу подій, які мали місце 23.03.2020 року за участю водія ОСОБА_1 .

Щодо не надання поліцією направлення на освідування, на чому акцентує увагу апелянт як на беззаперечну підставу для закриття провадження, то в даному випадку ОСОБА_1 взагалі категорично відмовлявся від проходження освідування на стан алкогольного сп`яніння як за допомогою алкотестера так і в медичній установі. Тому відсутність самої процедури для складання направлення без змоги вручити її правопорушнику не може свідчити про безпідставність притягнення даної особи до адміністративної відповідальності. Крім того, відсутність таких документів не спростовує обставин, викладених в протоколі про адміністративне правопорушення та постанові суду.

Тому, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП ґрунтується на зібраних у справі та перевірених у судовому засіданні доказах і є законним та обґрунтованим.

Адміністративне стягнення ОСОБА_1 накладено судом у відповідності до вимог ст. 33 КУпАП, з врахуванням характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступені його вини.

З огляду на наведене, підстави для скасування постанови місцевого суду та закриття справи,як про це йдеться в апеляційній скарзі, відсутні.

Керуючись ст. ст. 293, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову Бобровицького районного суду Чернігівської області від 15 квітня 2020 року відносно ОСОБА_1 без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяС. О. Акуленко