П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.07.2020 року м.Бар

Суддя Барського районного суду Вінницької області Хитрук В.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бар Вінницької області справу про адміністративне правопорушення стосовно:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 23.04.2020 о 14:08 год. на автомобільній дорозі с. Верхівка с. Терешки Барського району Вінницької області керував транспортним засобом «ВАЗ 2121» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, на законну вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, де зазначено, що водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, а тому вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

У судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що не визнає своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення. Протокол працівники поліції не складали, пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції в лікарні не пропонували, тому він не відмовлявся, свідків не було. Він не керував автомобілем. Був тверезий. Автомобіль був поломаний.

У судовому засіданні за клопотанням особи, яка притягується до відповідальності, був допитаний у якості свідка ОСОБА_2 . Свідок суду пояснив, що 23.04.2020 о 14:00 год. він з ОСОБА_1 та сином останнього поверталися з рибалки. По дорозі машина поламалася, внаслідок чого вони заштовхали її на узбіччя. Коли під`їхали працівники поліції, - ОСОБА_1 ремонтував генератор в машині. Працівники поліції запитали чи вживав ОСОБА_1 алкоголь, на що він відповів, що ні. Протокол не складали, пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння не пропонували.

У судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , який зазначений як свідок адміністративного правопорушення у протоколі, пояснив, що 23.04.2020 о 14:08 год. він був присутнім, коли ОСОБА_1 перебуваючи з ознаками алкогольного сп`яніння відмовився від проходження огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

Заслухавши правопорушника та свідків, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, відеодокази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ч. 2 ст. 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Суд ураховує положення п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», де зазначено про те, що судам слід ураховувати, що відповідальність за ст. 130 КпАП несуть особи, які керують транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Стан сп`яніння встановлюють шляхом огляду правопорушника, який проводять згідно з Інструкцією про порядок направлення громадян для огляду на стан сп`яніння в заклади охорони здоров`я та проведення огляду з використанням технічних засобів (затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ, Міністерства охорони здоров`я та Міністерства юстиції України N 114/38/15-36-18 (z0055-95 від 24 лютого 1995 року). Якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності. Керування транспортним засобом слід розуміти як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст. 130 КпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись, однак у закладі охорони здоров`я відсутня вимога як залучення свідків при проведенні такого огляду.

Суд ставиться критично та не бере до уваги пояснення правопорушника та свідка ОСОБА_2 , оскільки вони є не логічними, не послідовними, не відповідають фактичним обставинам справи, не підтверджуються належними та допустимими доказами, які містяться в матеріалах справи. Свідок ОСОБА_2 є зацікавленою особою на користь правопорушника.

Вина ОСОБА_1 підтверджується письмовими доказами: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 516006 від 23.04.2020, складеним відносно ОСОБА_1 щодо керування транспортним засобом «ВАЗ 2121» державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, який на законну вимогу працівників поліції відмовився від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, складеного о 14 год. 35 хв. 23.04.2020 в якому зазначено, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння. Вказані письмові докази зібрано особою, уповноваженою на складання протоколів про адміністративне правопорушення начальником СРПП № 1 Барського ВП Жмеринського ВП ГУНП у Вінницькій області, є належними, достовірними, допустимими та доводять наявність вини ОСОБА_1 у вчиненні даного адміністративного правопорушення.

З урахуванням, зазначеного вище, суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 обґрунтовано притягається до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме за відмову від проходження в установленому порядку медичного огляду для визначення стану алкогольного сп`яніння.

За таких підстав, ОСОБА_1 слід визнати винним у вчиненні зазначеного адміністративного правопорушення та застосувати адміністративне стягнення в межах санкції, встановленої вказаною частиною статті, за якою особу притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, відповідно до ст. 40-1 КУпАП особою, на яку накладено адміністративне стягнення, сплачується судовий збір. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом.

Згідно з ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, розмір судового збору становить 0,2 розміру від прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Тому, з ОСОБА_1 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

На підставі п. 2.5 ПДР України, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», керуючись п. 27 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року N 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», ст. 40-1, ч. 1 ст. 130, частинами 1, 2 ст. 251, ч. 1 ст. 268, п. 1 ч. 1 ст. 284 КУпАП, суд,

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності до Вінницького апеляційного суду через Барський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: