Справа № 165/716/20
Провадження № 3/165/247/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Нововолинськ

Суддя Нововолинського міського суду Волинської області Василюк А.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Нововолинського ВП Володимир-Волинського ВП ГУНП у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , працює педагогом-організатором в Нововолинській НЛІ,

за ч.1 ст.173-2 Кодексу про адміністративні правопорушення України,

встановив:

У протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 №053515 від 01 березня 2020 року зазначено, що о 14 год. 00 хв. 01 березня 2020 року ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство відносно співмешканця ОСОБА_2 , вчиняла щодо останнього неправомірні дії фізичного та психологічного характеру, чим завдала шкоди фізичному та психологічному здоров`ю потерпілого. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч.1 ст.173-2 КУпАП.

У суді ОСОБА_1 свою вину у вчиненні вищевказаного правопорушення не визнала. Зазначила, що з ОСОБА_2 не проживає, однак вони мають спільного сина. ІНФОРМАЦІЯ_2 дитина захворіла і тоді вона подзвонила ОСОБА_2 та попросила придбати ліки, коли ж той відмовив, поїхала сама. Повернувшись, помітила при вході в квартиру свої речі та речі старшої дочки зібраними. ОСОБА_2 відмовлявся віддавати їй сина, натомість вказував їй на двері. Коли зателефонувала за номером « НОМЕР_1 », ОСОБА_2 почав її бити по спині, потім оголив по пояс та виставив за двері. Взуття та куртку їй винесли сусіди. Після чого приїхав наряд поліції та представники центру «Карітас-Волинь», яких останній також намагався побити. Поліцейські не підпускали її до сина, казали що син не хоче бачити маму, вказували на необхідність дачі письмових пояснень, при цьому самі диктували пояснення ОСОБА_2 Приїхали батьки ОСОБА_2 і лише посприяли конфлікту. Працівники поліції завезли її та дитину до приміщення належного «Карітас-Волинь», а згодом забрали її особисті речі та іграшки сина. Після таких неправомірних дій, вона звернулася із відповідною заявою в поліцію. Вважає, що насильницьких дій із її сторони не було, а вона сама потерпіла від неправомірних дій ОСОБА_2 .

Свідок ОСОБА_3 показала, що працює педагогом в центрі «Карітас-Волинь». Близько 14 год. 01 березня 2020 року до неї зателефонувала ОСОБА_4 , яка повідомила, що ОСОБА_1 потерпає від домашнього насильства. ОСОБА_5 , вони побачили її в сльозах. ОСОБА_2 в той час, тримаючи на руках сина, розмовляв на підвищених тонах, потім почав кричати та звинувачувати їх в тому, що вони хочуть відібрати в нього сина. Поліцейські прийняли сторону ОСОБА_2 та упереджено ставилися до ОСОБА_1 . Коли приїхали батьки ОСОБА_2 сварка лише розгорілася. На її думку дитина перенесла психологічний стрес, зазнала психологічного насильства, а тому йому викликали швидку допомогу. В той вечір ОСОБА_1 була безсила, знаходилася в подавленому, пригніченому стані, скаржилася на болі в спині і в неї на хребті була виявлена цятка зовні схожа, на прокол гострим предметом.

Свідок ОСОБА_4 в суді показала, що також працює центрі «Карітас-Волинь» координатором проектів по роботі з дітьми та молоддю. В обідню пору 01 березня 2020 року до неї зателефонувала ОСОБА_1 та просила їй допомогти. З 26 лютого 2020 року остання перебуває на обліку в центрі, як така що потерпає від домашнього насильства, а тому разом з ОСОБА_6 вони приїхали на виклик в квартиру, що по АДРЕСА_3 . АДРЕСА_4 приїзді, побачили ОСОБА_7 , яка була подавленою та пригніченою. ОСОБА_2 разом з сином перебували в квартирі в іншій кімнаті. ОСОБА_2 поводив себе агресивно, погрожував, виражався нецензурною лайкою, потім відмовлявся віддавати дитину, утримував насильно сина. Лише на вимогу працівників поліції він повернув дитину матері і та з дитиною була доставлена в центр «Карітас-Волинь». Протокол працівники поліції складали зі слів ОСОБА_2 , незважаючи на стан ОСОБА_1 , їй сказали писати письмові пояснення власноруч.

Дослідивши матеріали справи, приходжу до висновку, що відсутні належні та достатні докази які б вказували на винні дії ОСОБА_1 . Самі лише письмові пояснення ОСОБА_2 не можуть слугувати підставою для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Більше того, з витягу з бази даних «АРМОР» вбачається, що саме ОСОБА_1 звертається до поліції зі скаргами на неправомірні дії ОСОБА_2 та отримання внаслідок конфліктів з останнім тілесних ушкоджень. Крім того, як ОСОБА_1 в суді так і ОСОБА_2 у своїх письмових поясненнях вказують, що тривалий час не проживають та не підтримують сімейних стосунків.

Враховуючи покази свідків, якими спростовуються викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини, приходжу до висновку, що жодних винних дій ОСОБА_1 спрямованих на вчинення домашнього насильства 01 березня 2020 року в суді не встановлено, тобто в діях останньої відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП. За таких обставин, з підстав передбачених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, провадження у справі слід закрити.

Керуючись п.1 ч.1 ст.247, ст.283, ст.285 КУпАП, -

постановив:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.173-2 КУпАП, закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Постанову можна оскаржити в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду з моменту її винесення відповідно до ст.294 КУпАП

Суддя А.В. Василюк