Дата документу 29.05.2020
Справа № 937/2879/20
Провадження № 3/937/957/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 травня 2020 року м. Мелітополь

Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Іваненко О.В., розглянувши матеріали адміністративної справи які надійшли з Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області про притягнення до адміністративної відповідальності громадянина України:

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 ,

зареєстровано: АДРЕСА_1 ,

ФОП « ОСОБА_2 », код НОМЕР_1 ,

за ст.44-3 Кодексу України про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 621430 від 22.04.2020 року, який складений ДОП Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ст.лейтенантом полції Талановим В.А. вбачається, що 22.04.2020 року о 08-00 годині ОСОБА_1 знаходячись за адресою: м. Мелітополь вул. М. Грушевського АДРЕСА_2 біля будівлі Виконавчого комітету міської ради м. Мелітополь порушила постанову КМ України №211 від 11.03.2020року пункт 2 підпункт 7, а саме заборону до 24.04.2020 року проводити масові заходи по протесту закриття ринків, чим організувала скупчення людей в кількості близько двадцяти осіб.

Дії правопорушника кваліфіковані за ст.44-3 КУпАП, як порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В судовому засіданні, ОСОБА_1 свою провину у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не визнала та пояснила, що 21.04.2020 року представниками ринків Мелітополя було ініційовано написання та подачу заяви до місцевих органів влади з метою висловлення позиції підприємців щодо заборони проводити торгівлю харчовими продуктами на ринках в період карантину, оскільки в України у зв`язку із карантином введено обмеження щодо торгівлі певними товарами, однак торгівля продуктовими товарами харчування не заборонена. Так як комунікація між підприємцями проводилася в он-лайн режимі, виникло питання підписання вказаної заяви. Саме для підписання колективної заяви підприємці Мелітополя зібралися біля будівлі міської ради. В момент підписання заяви до неї підійшли працівники поліції, та запропонували пройти до будівлі міськради, де вона була затримана. Після чого, її доставили до відділу поліції для складання протоколу відносно неї, як організатора зібрання, за порушення карантину . Однак вона не є організатором зібрання, всі люди прийшли до міськради добровільно, вона нікого скликала, збори не організовувала, зібрання не провадила, і сама туди прийшла, дізнавшись про збори з Інтернету.

Відповідно до ст.129 Конституції України розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні, оскільки здійснення прав, гарантованих ст.6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень у співвідношенні з матеріалами судової справи.

Таким чином, доступ до суду є аспектом права на справедливий суд, порушення якого (права на доступ) неодноразово визнавалось ЄСПЛ, зокрема в справах «Кутіч проти Хорватії», заява №487778/99 п.25. ЄСПЛ 2002-11, «Меньшакова проти України», заява № 377/02 від 08.04.2010 р.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_3 , працівника поліції ОСОБА_4 , суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Згідно ч. 1 ст. 256 КУпАП, яка регламентує зміст протоколу про адміністративне правопорушення, в протоколі повинно бути викладено суть адміністративного правопорушення.

А відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Так, ст.44-3 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України"Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, а тому при вирішенні питання про притягнення до адміністративної відповідальності за цією статтею потрібно звертатися до конкретних правил і норм, які регулюють відносини боротьби з інфекційними хворобами.

Відповідно до п.п.7 п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, (зі змінами від 11 березня 2020 року) заборонити до 24 квітня 2020р. проведення всіх масових (культурних, розважальних, спортивних, соціальних, релігійних, рекламних та інших) заходів, крім заходів, необхідних для забезпечення роботи органів державної влади та органів місцевого самоврядування, за умови забезпечення учасників засобами індивідуального захисту, зокрема респіраторами або захисними масками, у тому числі виготовленими самостійно, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Так, в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 суду пояснив, що 22.04.2020 року о 07-45 годині він знаходився на робочому місці в приміщенні Мелітопольської міської ради, де здійснював контрольно-пропускний режим. Через камери відеоспостереження о 08-00 годині він побачив як перед будівлею Мелітопольської міської ради почали збиратися люди. Через деякий час в приміщення міської ради працівники поліції завели ОСОБА_1 , та склали відносно неї протокол, як організатора даного мітингу. Йому не відомо, хто був організатором даного мітингу, чи провадила ОСОБА_1 даний мітинг.

В судовому засіданні працівник Мелітопольського ВП ГУНП в Запорізькій області ст.лейтенант поліції Таланов В.А. суду пояснив, що 22.04.2020року о 08-00 год. Він, знаходячись на охороні громадського порядку спільно з іншими працівниками поліції в м. Мелітополі по вул. М.Грушевського поблизу Виконавчого комітету міської ради м. Мелітополя, де відбувалася несанкціонована акція протесту мешканцями м. Мелітополя в кількості більше 20 осіб. Як було встановлено, що зазначений мітинг організувала гр. ОСОБА_1 , яку було затримано, та відносно якої був складений протокол за ст.44-3 КУпАП.

В судове засідання свідок ОСОБА_5 не з`явився, по невідомій суду причині, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому законодавством. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання.

Провина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП в судовому засіданні не доведена, оскільки судом не встановлено, із зібраних матеріалів до протоколу про адміністративне правопорушення та показами свідків, не додано жодного належного доказу стосовно того, що ОСОБА_1 провадила масові заходи скупчення людей.

Так у постанові ВС/КАС у справі № 524/5741/16-а від 20.05.2020 зазначено, що за нормами ст. 251 КУпАП що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Рапорт працівника поліції не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративних правопорушень.

Суд критично ставиться до рапортів працівників поліції, які додані до протоколу, оскільки вони не можуть бути визнані доказом підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення. Рапорт є внутрішнім документом та не може слугувати доказом по справі, оскільки механізм складання рапорту не врегульований законодавцем, складається у вільній формі, тому не відображає всіх необхідних відомостей для судового провадження, та в ньому відсутні джерела отримання інформації, у зв`язку із чим, не може бути доказом у розумінні ст.251 КУпАП.

Відповідно до Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України № 1026 від 18.12.2018 року, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки.

Слід зазначити, що відеозапис не може братися судом до уваги, так як він є неналежним та недопустимим доказом, так як у матеріалах справи відсутня інформація, що доданий до матеріалів справи відеозапис отриманий у спосіб та порядок, який передбачений Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року. Враховуючи вищевикладене, відеозапис долучений до матеріалів справи працівниками поліції від 22.042020 року не приймається судом до уваги як належний та допустимий доказ. Крім того, його зміст не містить підтверджень того, що ОСОБА_1 скоїла правопорушення за ст.44-3 КУпАП.

Підсумовуючи викладене, суд вважає, що обставини, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 621430 від 22.04.2020 року не підтверджені належними та допустимими доказами по справі, які б свідчили про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, оскільки в даному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 організувала скупчення людей, а саме масовий захід по протесту закриття ринків, при цьому не надано суду доказів щодо здійснення організації та проведення саме ОСОБА_1 даного мітингу.

Відсутність чіткого викладення суті адміністративного правопорушення в протоколі та відсутність належних доказів, позбавляє можливості належним чином визначитись з питаннями викладеними в ст. 280 КУпАП і прийняти рішення про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин, оскільки суд не має право самостійно збирати докази по справі, які по суті, підтверджують виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, а тому, оцінивши надані суду докази, суд приходить до висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ст.44-3 КУпАП, у зв`язку з чим провадження в справі згідно п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 23, 33, 40-1, ст.44-3, 283, 294 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст.44-3 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю у діях ОСОБА_1 події і складу даного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в Запорізькому апеляційному суді через Мелітопольський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги в десятиденний строк із дня проголошення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О. В. Іваненко