ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/572/20 Справа № 214/2602/20 Суддя у 1-й інстанції - Ковтун Н. Г. Суддя у 2-й інстанції - Калініч Н. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Калініч Н.І., за участю ОСОБА_1 та його захисника Ксенчук Д.М. в режимі відеоконференції, потерпілих ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Червоне, Долінського району, Кіровоградської області, громадянина України, пенсіонера, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Постановою суду від 22 квітня 2020 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 13 березня 2020 року о 11-30 годині, на пр-ті Миру в районі електроопори № 210 в м. Кривий Ріг, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем TОYOTA PRADO д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки та залежно від неї не обрав безпечної швидкості руху та дистанції, скоїв наїзд на зупинившийся попереду автомобіль Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який за інерцією проїхав вперед та скоїв наїзд на стоячий попереду автомобіль Хундай Акцент д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , який в свою чергу проїхав вперед та скоїв наїзд на стоячий попереду автомобіль DAEWOO MATIZ д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим спричинено матеріальні збитки. Водії ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та пасажир ОСОБА_5 отримали тілесні ушкодження.

Не погоджуючись з вищевказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі.

В обґрунтування апеляційної скарги, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням строків, передбачених ст. 254 КУпАП, а тому не є належним доказом.

Звертає увагу на те, що він є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору, а тому суд першої інстанції неправомірно стягнув з нього судовий збір.

Зазначає, що судом проігноровано його свідчення про те, що він як водій був засліплений сонцем під час ДТП, а також про недотримання дистанції іншими автомобілями, які потрапили в ДТП.

Вважає, що суд першої інстанції безпідставно визнав винним ОСОБА_1 у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

В судовому засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник Ксенчук Д.М. підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги, просили її задовольнити з підстав викладених у ній, потерпілі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заперечували проти задоволення апеляційної скарги.

Вивчивши матеріали справи, вислухавши особу, яка притягується до адміністративної відповідальності та його захисника, думку потерпілих: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Дані вимоги, судом першої інстанції були виконані в повному обсязі.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи, є законним та обґрунтованим.

Даний висновок суду підтверджується доказами, що містяться в матеріалах справи, в їх сукупності, яким місцевим судом була надана належна оцінка, зокрема:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 412045 від 01.04.2020, відповідно до якого 13 березня 2020 року о 11-30 годині, на пр-ті Миру в районі електроопори № 210 в м. Кривий Ріг, водій ОСОБА_1 керуючи автомобілем TОYOTA PRADO д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно не відреагував на зміну дорожньої обстановки та залежно від неї не обрав безпечної швидкості руху та дистанції, скоїв наїзд на зупинившийся попереду автомобіль Форд Транзит д.н.з. НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 , який за інерцією проїхав вперед та скоїв наїзд на стоячий попереду автомобіль Хундай Акцент д.н.з. НОМЕР_3 під керуванням водія ОСОБА_3 , який в свою чергу проїхав вперед та скоїв наїзд на стоячий попереду автомобіль DAEWOO MATIZ д.н.з. НОМЕР_4 під керуванням водія ОСОБА_4 (а.с. 1);

- протоколом огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 13.03.2020 року (а.с. 7-9); поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , (а.с. 12, 13, 14, 15); результатами розгляду матеріалів ЖЄО було встановлено, що 13.03.2020 року о 11.30 в світлий час доби в Саксаганському районі м. Кривого Рогу по сухому асфальному покриттю проїжджої частини дороги пр. Миру, з боку вул. Кобилянського в напрямок проїжджої частини вул.Гетьманська, рухоався автомобіль Тойота Прадо НОМЕР_1 під керванням ОСОБА_1 , котрий не обрав безпечної дистанції та швидкості руху в результаті чого скоїв зіткнення з зупинившимся попереду автомобілем Форд Транзіт НОМЕР_5 під керуванням ОСОБА_2 , якій від зіткнення по інерції продовжив рух та допустив зіткнення з зупинившимся попереду нього на проїжджій частині автомобілем Хюндай Акцент НОМЕР_3 під керуваннм водія ОСОБА_3 , який від зіткнення по інерції продовжив рух далі та допустив зіткнення з зупинившимся попереду нього автомобілем ДеуМатіз НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_4 . Внаслідок ДТП ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 були травмовані від госпіталізації відмовились, лікування амбулаторне (а.с.2).

Об`єктивних підстав ставити під сумнів достовірність викладених обставин по справі не вбачається.

Сукупність вищевказаних доказів та пояснення учасників ДТП, засвідчують порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вказане є підтвердженням об`єктивної сторони скоєного останнім адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції безпідставно визнав його винним у вчиненні ДТП, оскільки з матеріалів справи вбачається, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та те, що він як водій був засліплений сонцем під час ДТП, а також про недотримання дистанції іншими автомобілями, які потрапили в ДТП, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки достовірно встановлено та ніким з учасників процесу не заперечується той факт, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності керуючи автомобілем TОYOTA PRADO д.н.з. НОМЕР_1 , відповідно не відреагувала на зміну дорожньої обстановки та залежно від неї не обрала безпечної швидкості руху та дистанції, тим самим скоїла наїзд на стоячі попереду автомобілі, хоча відповідно до п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Отже саме в результаті недотримання вказаних ПДР водієм ОСОБА_1 відбулось зіткнення з іншими автомобілями.

Крім того, ОСОБА_1 у судовому засіданні суду першої інстанції пояснив, що 13.03.2020 року о 11-30 годині він по проспекту Миру в м.Кривому Розі керував автомобілем TОYOTA PRADO д.н.з. НОМЕР_1 , їхав у напрямку 95 кварталу, рухався з невеликою швидкістю, йому в очі засвітило сонце, внаслідок чого він втратив пильність в керуванні вищевказаного автомобіля та допустив зіткнення з автомобілем Форд Транзит, який в свою чергу вдарив автомобіль попереду, а той ще один автомобіль попереду нього.

Посилання апеляційної скарги на те, що протокол про адміністративне правопорушення було складено з порушенням строків, передбачених ст. 254 КУпАП, не можуть бути прийняті до уваги, оскільки строки складання протоколу про адміністративне правопорушення не порушені. Більш того, протокол складався після детального оцінювання дорожньо - транспортної пригоди, провадилися слідчі дії, оскільки дві особи отримали тілесні ушкодження , що не тільки не спростовує факту, а навпаки підтверджує порушення ОСОБА_1 правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, що і є об`єктивною стороною адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 є учасником бойових дій та звільнений від сплати судового збору, а тому суд першої інстанції неправомірно стягнув з нього судовий збір, не можуть бути прийняті до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до п.13 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Враховуючи те, що судом розглядалась справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та за результатами розгляду вказаної справи останнього було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, суд відповідно до вимог ст. 40-1 КУпАП стягнув з ОСОБА_1 судовий збір. З таким висновком погоджується і апеляційний суд.

Інші доводи апелянта мають формальний характер та спрямовані на ухилення від адміністративної відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення, а будь яких інших доказів щодо відсутності вини останнього у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, матеріалами справи не знайшли свого підтвердження.

Таким чином, у суду апеляційної інстанції не виникає сумніву щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП.

При прийнятті рішення про притягнення до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 суд першої інстанції вірно врахував обставини, зазначені у ст. ЗЗ КУпАП. а саме: характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан.

При апеляційному перегляді, не встановлено порушень судом першої інстанції ст. ст. 279, 280 КУпАП, докази перевірені на їх допустимість, належність та достатність відповідно до ст. 252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для вирішення справи, суд з наведенням відповідних мотивів встановив та правильно кваліфікував вчинене правопорушення.

Неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права, які б були підставою для скасування постанови судді, апеляційним переглядом не встановлено.

Таким чином, апеляційний суд вважає необхідним апеляційну скаргу залишити без задоволення, а постанову судді першої інстанції - без змін.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Постанову судді Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 22 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Н.І. Калініч