Справа № 161/4500/20
Провадження № 3/161/1556/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Луцьк 16 червня 2020 року

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюта Л.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого

- за ч.3 ст.130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

Із протоколу про адміністративне правопорушення від 17 березня 2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 випливає, що останній 17 березня 2020 року о 03 год. 02 хв., в м.Луцьку по вул.Вороніхіна, керував автомобілем марки «Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 , який двічі протягом року піддавався адміністративному стягненню за керування автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, проводився на місці зупинки транспортного засобу, у присутності двох свідків, із застосуванням спеціального приладу«Drager Alcotest 6820», згідно з результатом огляду наявність алкоголю в крові ОСОБА_1 17 березня 2020 року становила 1,60 ‰.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано як порушення п. 2.9А Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.3 ст.130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився з невідомих суду причин, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (судова повістка). Крім того, є оголошення про розгляд справи на офіційному веб-сайті судової влади України. Будь-яких заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи про адміністративне правопорушення від нього на адресу суду не надходило.

Разом з тим, частиною 2 ст. 268 КУпАП визначено перелік адміністративних правопорушень, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.

Згідно зі ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Як зазначено у рішенні Європейського Суду з прав людини в справі «Пономарьов проти України», сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Про розгляд адміністративної справи у Луцькому міськрайонному суді Волинської області ОСОБА_1 був повідомлений органом, який складав адміністративні матеріали за ч. 3 ст. 130 КУпАП, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 156281 від 17 березня 2020 року (а.с. 1).

Проте, всупереч вищевказаній практиці Європейського Суду, ОСОБА_1 , знаючи про наявність судового провадження відносно нього, не вжив жодних заходів з метою з`ясування дати та часу розгляду справи.

З огляду на те, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, будучи обізнаною про складання щодо неї протоколу про адміністративне правопорушення, не вжила заходів для явки до суду, не подала письмових пояснень чи заперечень проти протоколу, тому суддя вважає, що наведена поведінка учасника процесу є такою, що спрямована на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 38 КУпАП.

Враховуючи вищевикладене, а також з урахуванням того, що під час розгляду справи про адміністративні правопорушення за ст. 130 КУпАП не передбачається обов`язкової присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 , оскільки він належно повідомлений про розгляд даної справи.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, є, зокрема, своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Отже, дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що у діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП.

Його вина у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ № 156281 від 17 березня 2020 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, зокрема спеціального приладу «Drager Alcotest 6820», згідно з яким результат огляду на стан сп`яніння позитивний, цифровий показник алкоголю в крові становить 1,60 ‰. (проміле) (а.с.3-4), довідкою управління патрульної поліції у місті Луцьку Департаменту патрульної поліції, про повторність вчинення ОСОБА_1 адміністративних правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, а саме: скоєння протягом року двічі правопорушень, за ч.1 ст.130 КУпАП, а також відеозаписом з місця вчинення адміністративного правопорушення.(а.с.6)

З вищевказаних матеріалів випливає, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, йому роз`яснювались його права, про що останній поставив свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення. (а.с.1).

При накладенні стягнення, суддею враховується характер і ступінь вчиненого правопорушення, яке відноситься до порушення правил, норм і стандартів, що стосується забезпечення безпеки дорожнього руху, особа порушника, ступінь його вини.

Правопорушення, передбачене ч.3 ст.130 КУпАП є найбільш тяжким порушенням Правил дорожнього руху, яке передбачено у чинному законодавстві, а перебування водія у стані алкогольного сп`яніння несе підвищену небезпеку, як для самого водія, так і для його пасажирів, пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Обставин, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, суддя не вбачає.

Враховуючи ту обставину, що ОСОБА_1 вчинив правопорушення, що відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, двічі протягом року, тому з метою попередження вчиненню нових правопорушень, суддя дійшов висновку, що на ОСОБА_1 слід накласти адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 років.

Що стосується адміністративного стягнення, передбаченого ч. 3 ст. 130 КУпАП у виді оплатного вилучення транспортного засобу, то як слідує з постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» від 23 грудня 2005 року № 14, оплатне вилучення транспортного засобу може бути допустимим тільки як додаткове адміністративне стягнення за вчинення правопорушень, за які встановлена відповідальність ч. 6 ст. 121, ч. 2 та 3 ст. 130 КУпАП. Застосування його як основного стягнення законом не передбачено. Не можна накладати це стягнення й на особу, яка вчинила відповідне правопорушення, керуючи транспортним засобом, що належить іншій особі (п. 28 постанови).

Як слідує із вищевказаного протоколу про адміністративне правопорушення, транспортний засіб марки «Mercedes-Benz», д.н.з НОМЕР_1 , який керував ОСОБА_1 , останньому не належить, а тому не може бути оплатно вилучений.

Відповідно до ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладене таке стягнення.

Відомостей про наявність у правопорушника пільг по сплаті судового збору, які передбачені ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», матеріали справи не містять.

Отже, на підставі ст. 40-1 КУпАП, п.5 ч.2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» з правопорушника слід також стягнути судовий збір, в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Керуючись ст.ст. 40-1, ч.3 ст.130, 283, 284, 285, 289 КУпАП, суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.130 КУпАП, притягнути його до адміністративної відповідальності, яка передбачена ч.3 ст.130 КУпАП, накласти на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу, у розмірі двох тисяч чотирьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40800 (сорок тисяч вісімсот гривень), з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 10 (десять) років, без оплатного вилучення транспортного засобу.

Реквізити для сплати штрафу: рахунок отримувача: UA0003001, назва отримувача коштів: ГУК у Волин. обл/Волинська.обл./21081300, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38009371, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банка отримувача (МФО): 899998.

Штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

На підставі ч.2 ст.308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у вищенаведений строк, у порядку примусового виконання постанови стягується подвійний розмір штрафу, що складає 20 400,00 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень).

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень сорок копійок), за наступними реквізитами:

отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) 899998; рахунок отримувача UA0026001; код класифікації доходів бюджету 22030106. Призначення платежу: судовий збір за позовом ПІБ або назва установи, організації позивача), Луцький міськрайонний суд Волинської області (назва суду, де розглядається справа), код за (код суду, де розглядається справа).

Копію постанови судді направити правопорушнику, а також УПП у Волинській області, для відома.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області Л.В. Івасюта