Провадження № 3-в/522/16/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Бондар В.Я., розглянувши заяву представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Приморського районного суджу м. Одеси від 06.08.2018 року, яка залишена без змін після перегляду в апеляційній інстанції 10.10.2018 року, визнано ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян в сумі 340 (триста сорок) грн., в дохід держави; стягнуто з ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 352,40 (триста п`ятдесят дві) гривні 40 коп.

01.07.2020 року до суду надійшла заява представника ОСОБА_1 , адвоката Коломійчука Андрія Сергійовича, в якій той просить визнати такими, що не підлягають виконанню виконавчі документи, видані на виконання постанови Приморського районного суду м. Одеси від 06.08.2018 року.

Заявник мотивує свої вимоги тим, що ОСОБА_1 добровільно сплатила штраф відразу після набрання чинності вказаною постановою, а тому підстав для направлення постанови на примусове виконання, в рамках якого накладено арешт на її майно, у суду не було.

Суддя, розглянувши заяву, приходить до наступного.

Згідно ст.. 304 КУпАП, питання, зв`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Відповідно до ст.. 299 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення підлягає виконанню з моменту її винесення, якщо інше не встановлено цим Кодексом та іншими законами України.

При оскарженні постанови про накладення адміністративного стягнення постанова підлягає виконанню після залишення скарги без задоволення, за винятком постанов про застосування заходу стягнення у вигляді попередження, а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленного частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно ч. 1 ст. 307 КУпАП, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтею 300-1 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Відповідно до ст.. 300 КУпАП, постанова про накладення адміністративного стягнення виконується уповноваженим на те органом у порядку, встановленому цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно ст.. 302 КУпАП, за наявності обставин, зазначених у пунктах 5, 6 і 9 статті 247 цього Кодексу, орган (посадова особа), який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення, припиняє її виконання.

Згідно п.п. 5, 6, 9 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: видання акта амністії, якщо він усуває застосування адміністративного стягнення; скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність; смерть особи, щодо якої було розпочато провадження в справі.

Тобто, нормам КУпАП, передбачена процедура припинення виконання постанови про накладення адміністративного стягнення лише за наявності конкретних обставин, серед яких відсутня обставина добровільної сплати штрафу.

При цьому, відповідно до ст.. 310 КУпАП, постанова про накладення штрафу, за якою стягнення штрафу проведено повністю, з відміткою про виконання повертається органові (посадовій особі), який виніс постанову.

Таким чином, системний аналіз вказаних норм дозволяє зробити висновок, що законодавцем передбачено те, що у разі фактичної повної сплати штрафу, орган, який здійснює виконання цієї постанови (в даному випадку державний виконавець), зробивши відповідну відмітку про сплату штрафу, повертає постанову органу, який її видав (в даному випадку повертає до суду).

Процедура, яка б регламентувала порядок визнання постанови про адміністративне правопорушення такою, що не підлягає виконанню, нормами чинного КУпАП, не передбачена, а тому суддя доходить висновку, що у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню належить відмовити.

Керуючись ст.ст. 247, 299, 300, 302, 304, 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви представника ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси.

Суддя: В.Я.Бондар