ЗОЛОТОНІСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
18 червня 2020 рокуСправа №: 695/1113/20
Номер провадження 3/695/904/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 рокум. Золотоноша

Суддя Золотоніського міськрайонного суду м. Золотоноша Середа Л.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно;

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №067838 від 14.05.2020 року ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

У вказаному протоколі зазначено, що ОСОБА_1 14.05.2020 року о 06 год. 10 хв. на 10 км. + 249 м. автодороги Н16 Золотоноша-Сміла-Умань керуючи автомобілем Mazda 3, д.н.з. НОМЕР_1 при виконанні обгону не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався попутно і повертав ліворуч. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками.

Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 14.6, 12.1 та 13.1 ПДР України.

Під час розгляду матеріалів справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності та його представник, адвокат Трохименко О.О. вину ОСОБА_1 заперечували, при цьому наполягала, що винним у вчиненні вказаної вище дорожньо-транспортної пригоди є саме водій автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 , який під час руху транспортного засобу поза населеним пунктом несподівано розпочав маневр повороту ліворуч подавши при цьому сигнал лівого повороту приблизно за 50-60 м., а не за 150-200 м., не переконався у безпечності свого маневру та перешкодив завершенню обгону транспортного засобу, чим порушив п. 9.4, п. 10.1 та п. 14.3 ПДР.

Окрім того представник ОСОБА_1 , адвокат Трохименко О.О. надав до суду клопотання про закриття справи відносно ОСОБА_1 за відсутністю в його діях складу правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП, наполягаючи на тому, що матеріалами справи не стверджується наявність в діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення, що виключає його склад, вказував на неповне з`ясування працівником поліції при оформленні матеріалів справи про адміністративне правопорушення усіх обставин справи, неналежне дослідження усіх доказів, які мають значення для справи та наполягав на тому, що в діях водія автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_3 ОСОБА_2 наявні ознаки вчиненням ним порушення пунктів 9.4, 10.1, 14.3 ПДР, що призвело до учинення дорожньо-транспортної пригоди.

На підтвердження своїх доводів ОСОБА_1 та адвокат Трохименко О.О. надали до суду окрім копії протоколу про адміністративне правопорушення від 14.05.2020 року та схеми дорожньо-транспортної пригоди від 14.05.2020 року, фото пошкоджених транспортних засобів, відеозапис дорожньо-транспортної пригоди, який знятий відеореєстратором із автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_3 , а також акт огляду вказаного відеозапису адвокатом Торгаченка О.О., Трохименком О.О..

До Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області надійшло письмове пояснення іншого учасника дорожньо-транспортної пригоди, водія автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_3 , ОСОБА_2 , який наполягав на тому, що він рухаючись по трасі Н-16 Золотоноша-Сміла-Умань в напрямку м. Золотоноша, після перетину річки Золотоношка почав здійснювати лівий поворот на перехресті на Снігурівці, зменшивши швидкість та увімкнувши лівий поворот рухався уздовж суцільної лінії розмітки, до переривчастої на перехресті, щоб здійснити маневр та при виконанні маневру повороту на ліво, майже доїхавши до крайньої лівої кромки дороги відчув удар, зрозумівши, що відбулась дорожньо-транспортна пригода. Наполягав на тому, що він почав виконувати маневр повороту значно раніше ніж водій автомобіля, котрий рухався позаду почав маневр обгону з порушенням ПДР. У зв`язку із цим працівники поліції правомірно склали протокол про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, що спричинило ДТП. На підтвердження своїх доводів додав флеш-накопичувач з відеозаписами дорожньо-транспортної пригоди, який знятий відеореєстратором із автомобіля Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_3 .

Вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, а також його захисника, суддя приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 1 КУпАП, завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. ст. 251, 252, 280 КупАП наявність адміністративного правопорушення і винність у його вчинені особи та інші обставини, що мають істотне значення для правильності вирішення справи про адміністративні правопорушення, підлягають доказуванню передбаченими законом способами, оцінка відповідних доказів має ґрунтуватись на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи у їх сукупності та законі. При розгляді справи про адміністративне правопорушення, поряд з іншим, підлягає з`ясуванню, чи було вчинено адміністративне правопорушення і чи винна дана особа у його вчинені та чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Нормами ч. 1 ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом, що передбачено ст. 7 КУпАП.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення наявності складу адміністративного правопорушення, який повинен встановлюватись на підставі відповідних доказів, що стверджують не тільки наявність правопорушення, а й вини особи у його вчиненні.

Отже із наведених вище норм чинного законодавства вбачається, що вина особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, має бути доведена належним чином на підставі доказів, які мають бути повними, достовірними, не містити ти в собі протиріч та бути достатніми, щоб на їх підставі прийняти мотивоване рішення по справі.

Однак досліджуючи матеріали даної справи суддею встановлено, що працівником поліції, який здійснював оформлення справи про адміністративне правопорушення не повно зібрані та дослідженні перед складенням протоколу про адміністративне правопорушення докази по справі.

Так із наданих учасниками дорожньо-транспортної пригоди відео файлів вбачається, що в автомобілі Ford Fusion, д.н.з. НОМЕР_3 в момент дорожньо-транспортної пригоди знаходились пасажири, які із невідомих причин не зазначені у матеріалах справи, не опитані, а їх пояснення до матеріалів справи не додані.

Окрім того із письмових пояснень представника ОСОБА_1 , адвоката Трохименка О.О. вбачається, що працівником поліції не було встановлено особи пасажирів автомобіля Mazda 3, у них не відібрані пояснення, останні також не зазначені свідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди.

Відсутність пояснень свідків при складенні протоколу про адміністративне правопорушення унеможливлює суду встановити те, свідками яких саме обставин вони були, адже покази свідків лягають в основу обвинувачення у вчинені інкримінованого правопорушення та мають додаватися до протоколу про адміністративне правопорушення як доказ достатності підстав притягнення до адміністративної відповідальності. Однак, відсутність таких пояснень не дає можливості суду, навіть в ході допиту свідків в судовому засіданні, встановити, чи саме ці пояснення вони надавали та саме свідками таких подій вони були при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, чи враховував працівник поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення їх пояснення, а суд не може порівняти їх покази при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та покази при допиту їх в суді.

Не зазначення таких свідків в решті порушує і норми ст.. 256 КУпАП в яких чітко вказано, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Як зазначено вище, учасники дорожньо-транспортної пригоди надали до суду відео яке відзняти із відео реєстратора, що був установлений на автомобілі Ford Fusion, однак у матеріалах справи взагалі відсутні відомості про ти, чи досліджувався вказаний відеозапис працівником поліції при складення протоколу про адміністративне правопорушення, чи враховувалися останнім обставини дорожньо-транспортної пригоди, які зображені на вказаному відеозаписі при встановленні наявності у ОСОБА_1 ознак вчинення правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Вказані обставини мають вагоме значення для встановлення усіх обставин справи, зокрема і при складенні протоколу про адміністративне правопорушення та схеми дорожньо-транспортної пригоди, а їх не дослідження свідчить про неповне з`ясування усіх обставин справи.

Більше того, представник ОСОБА_1 , адвокат Трохименко О.О. у своїх запереченнях щодо обставин, які викладені у протоколі про адміністративне правопорушення вказував, що обставини, які вказані у зазначеному вище протоколі викладені невірно та не відображають у діях ОСОБА_1 об`єктивної сторони правопорушення передбаченого ст.. 124 КУпАП.

Із вказаного протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що працівником поліції зазначено про порушення ОСОБА_1 п. 14.6 ПДР, тобто «Обгін заборонено». Разом з тим вказаний пункт має вісім підпунктів, та який саме підпункт порушено ОСОБА_1 в матеріалах справи не зазначено.

Визначення конкретного підпункту ПДР, порушення якого інкримінується ОСОБА_1 , має важливе значення для встановлення у його діях наявності чи відсутності складу адміністративного правопорушення.

Європейський суд з прав людини поширює стандарти, які встановлює Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод для кримінального провадження, на розгляд справ про адміністративні правопорушення.

Варто зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) неодноразово наголошував, що досліджуючи питання про розповсюдження гарантій статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) на випадки розгляду справи про адміністративні правопорушення, звертав увагу, що виходячи з прецедентної практики ЄСПЛ хоч і за національним законом особа притягується до адміністративної відповідальності, їй пред`явлено «кримінальне обвинувачення» в його автономному розумінні ЄСПЛ.

Процедура розгляду справ про адміністративні правопорушення не передбачає участі при судовому розгляді сторони обвинувачення, що може призвести до змішування ролі обвинувача і судді і тим самим дати підстави для законних сумнівів неупередженості суду, порушити принцип змагальності (див. пункти 75-79 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Карелін проти Росії», пункт 54 справи «Озеров проти Росії», пункти 44-45 справи «Кривошапкін проти Росії»).

Отже суддя, виходячи з принципу змагальності не може на власний розсуд змінювати чи уточнювати підпункти чи пункти правил дорожнього руху, які порушили учасники дорожньо-транспортної пригоди, тим більше в умовах недостатності та неповноти зібраних доказів.

Також суддя зазначає, що на схемі дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 14.05.2020 року відображений пішохідний перехід та місце дорожньо-транспортної пригоди, однак відстань останньої від пішохідного переходу не зазначена, а в самій схемі в графі «наявність пішохідного переходу з дорожніми знаками та розміткою» обрано значення «немає».

Окрім того на вказаній схемі дорожньо-транспортної пригоди відображено напрямок руху обох транспортних засобів, які стали учасниками дорожньо-транспортної пригоди та зображено, що останні рухались один за одним в одній смузі, однак саме місце дорожньо-транспортної пригоди зображено на смузі зустрічного руху, що позбавляє можливості встановити суду обставини дорожньо-транспортної пригоди, зокрема яке авто виїхало на смугу зустрічного руху, та в момент ДТП де вказані автомобілі перебували оди відносно одного.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язок щодо збирання доказів вини особи, відповідно ст. 251 КУпАП, покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Однак вказане вище свідчить про поверхневий підхід працівника поліції щодо збирання доказів вини особи та належного з`ясування усіх обставин справи, в тому числі при відображенні схеми дорожньо-транспортної пригоди та складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з вищевикладеного, суддя позбавлений можливості прийняти законне та обґрунтоване рішення так як докази по справі мають суперечності, а сама справа про адміністративне правопорушення належним чином не оформлена.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 р. (з наступними змінами та доповненнями), визнано правильною практику тих суддів, які вмотивованими постановами повертають протоколи про адміністративні правопорушення, складені без додержання вимог КУпАП, відповідному органу для належного оформлення.

За вказаних обставин справа підлягає поверненню відповідному органу для належного оформлення.

При цьому суддя вважає за необхідне звернути увагу відповідних посадових осіб на необхідності при дооформленні матеріалів справи дотримуватися строків визначених ст.. 38 КУпАП.

Керуючись ст.256, ст. 124, ч. 2 ст.268, ч. 2 ст.277 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Адміністративну справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП повернути до Золотоніського відділу поліції ГУ НП в Черкаській області для належного оформлення.

Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя: Середа Л.В.