Справа № 461/2397/20 Головуючий у 1 інстанції: Радченко В.Є.
Провадження № 33/811/748/20 Доповідач: Гуцал І. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 липня 2020 року суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Гуцал І.П., з участю представника Львівської митниці ДФС України Зирянова Олега Юрійовича, представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - адвоката Жак Наталії Тадеївни, розглянувши апеляційну скаргу представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - адвоката Жак Наталії Тадеївни на постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України,

в с т а н о в и в :

постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2020 року ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 грн.

Постановлено стягнути з ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) судовий збір в розмірі 420,40 гривень.

Згідно з постановою судді 24.02.2020 о 00 год. 28 хв., в зону митного контролю митного поста «Краковець» Галицької митниці Держмитслужби смугою руху «червоний коридор» (автобусна смуга руху) в напрямку «виїзд з України», прибув транспортний засіб марки SETRA S315-D (загальний автобус-D), реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , VIN: НОМЕР_2 , яким ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), слідував з України до Республіки Польща, в якості пасажира. Під час проходження митного контролю та митного оформлення вищезазначеного транспортного засобу, після проведення перевірки у відповідності до інформації електронної бази ЄАІС ДФСУ «Перетин кордону транспортним засобом», спрацювання АСАУР. Встановлено, що громадянин Республіки Польща ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) , ввіз на митну територію України в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року» 24.11.2018 року, через митний пост «Краковець» Львівської митниці, транспортний засіб марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », кузов № « НОМЕР_4 ». Згідно з даними програмно-інформаційного комплексу АСМО «Інспектор» та Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС ДФС України), вищевказаний транспортний засіб з митної території України, станом на 24.02.2020 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) не вивозився та у інший митний режим, згідно законодавства не поміщений.

Не погоджуючись з постановою судді Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2020 року представник ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - Жак Н.Т . подала апеляційну скаргу, в якій просить дану постанову судді місцевого суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В обгрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що винесена постанова прийнята без з`ясування всіх обставин, що мали значення при порушенні митних правил, а викладені у ній висновки не відповідають фактичним обставинам справи. Вказує, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) не було відомо про необхідність вивезення транспортного засобу за межі митної території України протягом року. Судом не було взято до уваги, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) є власником цього транспортного засобу. Посилається на те, що судом не в повній мірі враховано особу правопорушника, ступінь його вини, характер вчиненого правопорушення, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність. Крім того, суд не врахував майновий та сімейний стан правопорушника, який тимчасово є безробітним, а також відсутність умислу на вчинення правопорушення. Зазначає, що суд у своїй постанові не виклав мотивів, з яких дійшов висновку про призначення покарання у вигляді штрафу, а не конфіскації транспортного засобу.

Заслухавши пояснення представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) - адвоката Жак Н.Т. на підтримання доводів апеляційної скарги, пояснення представника Львівської митниці ДФС України Зирянова О.Ю. - на заперечення доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково.

Відповідно до положень ч.7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Стаття 489 Митного кодексу України передбачає, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В силу ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Вищевказані вимоги закону суддею місцевого суду було дотримано в повному обсязі, оскільки висновок судді місцевого суду про вчинення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) адміністративного правопорушення ґрунтується на перевірених і досліджених в судовому засіданні доказах, яким суддя дав належну оцінку.

Так, винуватість ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) підтверджується даними, що містяться в протоколі про порушення митних правил №0646/20900/20 від 24 лютого 2020 року; копією контрольного талону для проходження по «червоному коридору» серія TFC №331154 ; даними диспетчера ЗМК та Пасажирського пункту пропуску, з якого вбачається, що 24.11.2018 ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) ввіз на митну територію України автомобіль «OPEL SINTRA», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », кузов № « НОМЕР_4 » в митному режимі «тимчасове ввезення до 1 року», митною декларацією ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), доповідною запискою.

Дані докази, на думку судді апеляційного суду, є належними та допустимими, оскільки отримані в порядку, передбаченому законом, та прямо чи непрямо підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, а також інших обставин, які мають значення для провадження.

Згідно зі ст. 103 МК України тимчасове ввезення - це митний режим, відповідно до якого іноземні товари, транспортні засоби комерційного призначення ввозяться для конкретних цілей на митну територію України з умовним повним або частковим звільненням від оподаткування митними платежами та без застосування заходів нетарифного регулювання зовнішньоекономічної діяльності і підлягають реекспорту до завершення встановленого строку без будь-яких змін, за винятком звичайного зносу в результаті їх використання.

Відповідно до ч.1 ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено органами доходів і зборів з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів.

При цьому суд не бере до уваги заперечення адвоката Жак Н.Т. в частині того, що ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) не було відомо про необхідність вивезення транспортного засобу за межі території України протягом року, оскільки статтею 64 Конституції України встановлено, що «кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності». З огляду на наведене, ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ), здійснивши ввезення транспортного засобу на територію України, повинен був усвідомлювати наслідки своїх дій та мав можливість ознайомитись з чинним законодавством України, що регулює правила митного ввезення транспортних засобів, однак він таким правом не скористався. Відтак незнання ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) норм українського законодавства не може бути підставою для звільнення його від адміністративної відповідальності.

Таким чином суд першої інстанції обґрунтовано дійшов висновку про вчинення ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 6 ст. 481 МК України.

Разом з тим, заперечення адвоката Жак Н.Т. про те, що суд першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення не в повній мірі врахував характеризуючі дані ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) його майновий стан, знайшли своє підтвердження в суді апеляційної інстанції.

При накладенні адміністративного стягнення судом першої інстанції не враховано те, що чинним митним законодавством не встановлено вимог щодо предмету конфіскації, тобто у ч. 6 ст. 481 МК України відсутня вимога про те, що стягнення у виді конфіскації транспортних засобів застосовується виключно до власників транспортних засобів. Крім того, судом першої інстанції не було враховано, що правопорушник ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) не заперечував щодо застосування стосовно нього стягнення у виді конфіскації автомобіля.

Ураховуючи вищенаведене, апеляційну скаргу слід задовольнити частково, постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2020 року в частині накладення на ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) стягнення у виді штрафу в розмірі 170 000 гривень змінити та застосувати до ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », кузов № « НОМЕР_4 ».

Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Жак Наталії Тадеївни задоволити частково.

Постанову судді Галицького районного суду м. Львова від 21 травня 2020 року в справі про порушення митних правил щодо марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », кузов № « НОМЕР_4 » за ч. 6 ст. 481 МК України змінити в частині накладення стягнення.

Накласти на ОСОБА_1 ( ОСОБА_1 ) за вчинення правопорушення, передбаченого ч.6 ст. 481 МК України, адміністративне стягнення у виді конфіскації транспортного засобу марки «OPEL SINTRA», реєстраційний номер « НОМЕР_3 », кузов № « НОМЕР_4 »

У решті постанову судді залишити без змін.

Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя Гуцал І.П.