Справа № 462/1544/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

05 червня 2020 року м. Львів

Суддя Залізничного районного суду м. Львова Гедз Б. М., розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 07.03.2020 року о 01.50 год. на автодорозі Львів-Шегині, 10км+500м, керував автомобілем марки «ОРEL», номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується результатом тесту № 615 (2.06‰). Огляд проведено зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосуванням приладу «Drager» АRНF-0017, на місці зупинки транспортного засобу у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.

В суд ОСОБА_1 не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи чотири рази повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової рекомендованої кореспонденції за вказаним у протоколі місцем його проживання. Проте адресовані Гуменному Р.М. повістки про виклик на 02.04.2020 р., 28.04.2020 р. повернулися без вручення з причин за закінченням встановленого строку зберігання та з інших причин, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення.

При цьому, ОСОБА_1 , 28.04.2020 р. подав клопотання про повернення справи до Управління патрульної поліції у Львівській області, для направлення, на його думку, за належною підсудністю, у Франківський районний суд м. Львова. До клопотання ОСОБА_1 долучив довідку від 14.04.2020 р. про те, що він проживає за адресою: АДРЕСА_2 ).

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

За положеннями ч. 2 цієї статті справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80, 81, 121-126, 127-1-129, частинами першою, другою, третьою і четвертою статті 130 і статтею 139 (коли правопорушення вчинено водієм) цього Кодексу, можуть також розглядатися за місцем обліку транспортних засобів або за місцем проживання порушників.

Як роз`яснює Пленум Верховного Суду України у своїй Постанові від 11 червня 2004 року "Про окремі питання, що виникають при застосуванні судами положень ст. 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення", у випадках, коли законом передбачається альтернативна підсудність (ч. 2 ст. 276 КУпАП), питання про те, в який саме суд надіслати протокол про адміністративне правопорушення, вирішується відповідним органом внутрішніх справ.

З матеріалів справи вбачається, що уповноваженим органом, яким складено протокол, вирішено надіслати його для розгляду в Залізничний районний суд м. Львова, за місцем проживання ОСОБА_1 , зафіксованим як у протоколі, так і підтвердженим довідкою про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України у Львівській області, за даними якої зареєстроване місце проживання ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , з 06.05.2003 р. Тому, довідка відокремленого підрозділу "Гуртожиток" до уваги судом не береться.

З огляду на викладене, дана справа підсудна Залізничному районному суду м. Львова, тому підстави для повернення справи до Управління патрульної поліції у Львівській області, для направлення за підсудністю у Франківський районний суд м. Львова відсутні.

Крім цього, 04.06.2020 року ОСОБА_1 , прибув до суду, особисто подавши клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому долучив листок непрацездатності за період 01.06.2020 р. по 05.06.2020 р. Щодо даного клопотання вважаю, що таке задоволенню не підлягає і розцінюється як таке, що спрямоване на затягування розгляду справи, з метою спливу строку притягнення до адміністративної відповідальності, передбаченого ст.38 КУпАП, оскільки такий завершується 07.06.2020 року. За таких обставин, вважаю, що ОСОБА_1 зловживає своїм правом на участь у розгляді справи, оскільки достовірно знаючи, що відносно нього складено протокол, який направлений до суду, та будучи обізнаним про дату судового засідання, в суд для особистої участі жодного разу не з`явився.

Так, у рішенні Європейського Суду з прав людини від 03.04.2008 року в справі «Пономарьов проти України» наголошено на тому, що особа в розумні інтервали часу має вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження.

Враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці Європейського Суду з прав людини, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за необхідне провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи, що на думку суду має місце з бокуОСОБА_1 нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення, яким є охорона конституційного ладу України, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством. (ст.1 КУпАП).

Тому, суд не вбачає підстав відкладати розгляд справи, оскільки особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, був достовірно обізнаний про час та місце судового засідання, при цьому, за період перебування на розгляді суду матеріалів справи не скористався правами, наданими йому чинним законодавством, передбаченими статтею 268 КУпАП, не надав пояснень щодо протоколу про адміністративне правопорушення, обставин справи й доказів на їх підтвердження, у разі неможливості особисто брати участь в судових засіданнях не забезпечив присутність свого захисника, беручи до уваги той факт, що справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, не віднесено до таких, які підлягають розгляду за обов`язкової присутності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, а тому, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутностіОСОБА_1 на підставі наявних документів, доданих до протоколу про адміністративне правопорушення.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватістьОСОБА_1 підтверджується матеріалами справи, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 275010 від 07.03.2020 року, у якому ОСОБА_1 надав письмові пояснення, що свою вину визнає, просить суворо не карати, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, показами приладу «Drager Alkotest-6820» АRНК-0049, тест №615 від 07.03.2020 року, згідно якого результат тесту ОСОБА_1 (2.06‰), поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , рапортом працівника поліції від 09.03.2020 р. та відеозаписом події, який долучений до матеріалів вказаного протоколу.

Враховуючи наведене, вбачаю в діях ОСОБА_1 аявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

З врахуванням даних про особу правопорушника у сукупності із обставинами справи та ступеня тяжкості вчиненого ним правопорушення, для досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної ст.23 КУпАП, вважаю, що доОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, у разі винесення суддею постанови про накладання адміністративного стягнення, особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір у відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір» в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 40-1, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

постановив:

Визнати ОСОБА_1 вича винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та обрати йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути ізОСОБА_1 вича на користь держави 420,40 грн. судового збору.

Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду через Залізничний районний суд м. Львова протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя: (підпис) Б. М. Гедз

З оригіналом згідно.

Суддя: Б.М.Гедз