Єдиний унікальний номер 725/1098/20
Номер провадження 3/725/1448/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2020 року м.Чернівці

Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Федіна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП громадянина України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення, 23.02.2020 року о 02 год. 33 хв. в м.Чернівці по вул. Руській, 248 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки Мерседес-Бенз д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`янінняпроводився у встановленому законом порядку на місці зупинки транспортного засобу в присутності двох свідків за допомогою приладу «Драгер 6810» ARBH 0668, результат - 1,05%.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, не зважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи.

Згідно ч. 2 ст. 268 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Враховуючи дані щодо належного повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи, дана справа може бути розглянута без його участі.

Згідно зі ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи

Відповідно до вимог п. 2.5, пп. в) п. 2.9 ПДР України, водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Частиною 1 ст. 130 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, законодавець зобов`язує водія на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а відмова від проходження такого огляду тягне за собою відповідальність передбачену ст. 130 КУпАП.

Постановою Першотравневого районного суду м.Чернівці від 19.03.2020 року дану справу повернуто на доопрацювання та зазначено, що що ОСОБА_1 пройшов огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте в матеріалах справи міститься направлення на проходження огляду в ЧОНД (а/с 4), проте відсутні відомості щодо результатів його огляду в закладі охорони здоров`я, а також підстав направлення останнього в ЧОНД, зокрема факту не визнання результатів огляду проведеного на місці зупинки транспортного засобу.

Наведені вище неточності унеможливлюють встановлення об`єктивних обставин справи щодо підстав направлення особи в ЧОНД та відсутності відповідного висновку лікаря-нарколога, а також щодо згоди водія з результати проведеного огляду на місці зупинки транспортного засобу.

Європейський суд з прав людини у справі «Кобець проти України» зазначав, що відповідно до прецедентної практики при оцінці доказів суд керується критерієм «поза розумним сумнівом» та доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

У відповідності до вимог ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Натомість при повторному направлені даної справи для розгляду вказані вище неточності не були усунені, а тому наявні у справі докази ставляться судом під розумний сумнів та не можуть бути враховані як належні докази вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях у справах «Тейксейра де Кастро проти Португалії» та «Шабельник проти України» неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази, а порядок збирання доказів має відповідати передбаченим національним правом вимогам основним правам гарантованих Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Надаючи оцінку акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та роздруківці тестування за допомогою приладу Драгер у в сукупності з іншими зібраними у справі доказами, суд також враховує висновки Європейського суду з прав людини у постанові по справі «Хан проти Сполученого Королівства», відповідно до якої у вирішенні питання про справедливий судовий розгляд застосовується концепція «плодів отруєного дерева», тобто оцінка допустимості всього ланцюжка доказів, що базуються один за іншим, а не кожного окремого доказу автономно. Тим не менше ЄСПЛ виходить з того, що при недопустимості одного доказу в єдиному ланцюжку, суд повинен в подібному випадку вирішити питання про справедливість судового розгляду в цілому і якщо процес по даній справі в цілому і загалом справедливий, то і отримані у неналежний спосіб докази можуть бути прийнятними.

Оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів того, що процедура огляду водія на стан алкогольного сп`яніння була дотримана, зазначені докази ставляться під розумний сумнів, а тому не беруться до уваги як допустимий доказ вини ОСОБА_1 .

Крім того, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, оскільки з долученого до матеріалів справи відеозапису вбачається лише факт документування правопорушення, проте не зафіксовано безпосередньо факту перебування ОСОБА_1 за кермом автомобіля.

Наведені вище обставини виключають наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

На підставі вище викладеного та керуючись ст.ст. 9, 247, 251, 252, 268, 283-285, 294, 130 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Чернівецького апеляційного суду через Першотравневий районний суд м.Чернівці протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці А. В. Федіна