Справа № 755/3954/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" травня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду міста Києва Галига І.О., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції у м. Києві про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , тимчасово не працюючий, ідентифікаційний номер - невідомий,

за ст. 124, ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

В С Т А Н О В И В:

Інспектором роти №3 УПП у м. Києві ДПП батальйону 2 Бобровником А.М. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №345534 від 29.02.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 29.02.2020 року в 07.10 год., в м. Києві по бульвару Перова, 14 керував автомобілем «Honda Jazz», д.н.з. НОМЕР_1 в стані алкогольного сп`яніння (нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покрову обличчя). Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився в присутності свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Крім того, інспектором роти №3 УПП у м. Києві ДПП 3 роти батальйону 1 Болехан С.М. відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №361489 від 29.02.2020 року, згідно якого ОСОБА_1 29.02.2020 року о 07.40 год. в м. Києві по бульвару Перова, 14 керуючи автомобілем «Honda Jazz», д.н.з. НОМЕР_1 не врахував дорожньої обстановки, недотримався безпечного бокового інтервалу та скоїв наїзд на бордюр. При ДТП автомобіль отримав механічні пошкодження з матеріальними збитками, чим порушив вимоги п. 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, про необхідність закриття провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Тобто підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони.

Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність за даною статтею настає у разі керування особами транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів , що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно положень ст. 124 КУпАП відповідальність за вказане адміністративне правопорушення настає у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Тобто, за ст. ст. 124, 130 КУпАП несе відповідальність лише особа, яка керує ТЗ, а саме водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі (п. 1.10 Правил дорожнього руху України).

В силу вимог п. 2.5 Правил, то вони передбачають, що тільки водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Разом із тим, вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП спростовується показаннями самого ОСОБА_1 , який у судовому засіданні пояснив, що 29.02.2020 року приблизно о 05 год. 45 хв. він перебуваючи в автомобілі в якості пасажира у автомобілі «Honda Jazz», д.н.з. НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_2 , яка рухалась у крайній лівій смузі по бульвару Перова у м. Київ у напрямку проспекту Романа Шухевича. Під час перетину перехрестя бульвару Перова та проспекту Алішера Навої, водій автомобіля «Мазда», який рухався у сусідній правій смузі, не вибравши безпечну дистанцію, почав перестроюватися у їх смугу, чим створив аварійну ситуацію. З метою уникнення аварійної ситуації та зіткнення із вищезазначеним автомобілем, ОСОБА_2 була змушена змінити напрямок руху та скоїти наїзд на розділовий бордюр, в наслідок чого автомобіль«Honda Jazz», д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження лівого переднього колеса, які унеможливили подальший рух автомобіля. ОСОБА_2 викликала таксі та поїхала додому, а він о 06 год. 14 хв. викликав евакуатор з метою перевезення автомобіля до місця постійної стоянки. Приблизно о 06 год. 45 хв. до нього під`їхали працівники поліції та висунули вимогу про надання їм посвідчення водія на право керування транспортним засобом, реєстраційного документу на транспортний засіб, а також запропонували пройти огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. Оскільки він не керував транспортним засобом, про що ним було поінформовано поліцейського, надав документи для перевірки, а від проходження огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння відмовився.

Також вина ОСОБА_1 спростовується показаннями свідка ОСОБА_2 наданими в судовому засіданні, яка пояснила, що 29.02.2020 року приблизно о 05 год. 45 хв. вона керувала автомобілем «Honda Jazz», д.н.з. НОМЕР_1 , що належить їй. ОСОБА_1 перебував в автомобілі в якості пасажира. Вони їхали у крайній лівій смузі по бульвару Перова у м. Київ у напрямку проспекту Романа Шухевича. Під час перетину перехрестя бульвару Перова та проспекту Алішера Навої, водій автомобіля «Мазда», який рухався у сусідній правій смузі, не вибравши безпечну дистанцію, почав перестроюватися у їх смугу, чим створив аварійну ситуацію. З метою уникнення аварійної ситуації та зіткнення із вищезазначеним автомобілем, вона була змушена змінити напрямок руху та скоїти наїзд на розділовий бордюр, в наслідок чого автомобіль «Honda Jazz», д.н.з. НОМЕР_1 отримав механічні пошкодження лівого переднього колеса, які унеможливили подальший рух автомобіля. Потім вона викликала таксі та поїхала додому, а ОСОБА_1 залишився біля автомобіля викликати евакуатор для доправлення автомобіля до місця стоянки.

Крім того, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих адміністративних правопорушень спростовуються наданим в судовому засіданні актом виконаних робіт від 29.02.2020 року в якому зазначено час виклику евакуатора (06.14 год), адреса завантаження автомобіля (бульвар Перова) та адреса розвантаження автомобіля (м. Бровари).

Також в судовому засіданні було здійснено перегляд долученого відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції АА00971, однак факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 встановлено не було.

Для використання доказу при розгляді справи необхідно, щоб він був відносним і допустимим. Однак даний відеозапис не відповідає зазначеним критеріям, в розумінні положень ст. 251 КУпАП.

Щодо пояснень ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , то суд визнає їх допустимими так, як вони отримані у порядку передбаченому КУпАП, однак не належними, оскільки останні свідками того, як водій, начебто, порушив п. 2.5 ПДР України не були, а в цій справі саме це питання підлягає доказування та перевірці.

Порушення пасажиром чи іншою особою вимог п. 2.5 Правил не утворює собою склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

При цьому, відповідно до положень ст. 251 КУпАП, ст. 62 Конституції України суд вважає такими, що не можуть бути визнані належним та допустимим доказами відомості, що містяться у протоколах про адміністративні правопорушення, у зв`язку з їх не відповідністю нормам ст. 256 КУпАП, положенням Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні порушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (затверджено Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 № 1395, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853), надалі - Інструкції) та виходячи з того, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказам вини особи в тому чи іншому діяння, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа "Коробов проти України" № 39598/03 від 21.07.2011 року).

При наданні оцінки направленню на огляд, то даний доказ у розумінні ст. 251 КУпАП суд визнає не належним, оскільки останній, ніяким чином не підтверджує та/або не спростовує наявність чи відсутність адміністративних правопорушень, винність даної особи в їх вчиненні.

Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду здобуто не було та суду не надано.

Суд також враховує практику Європейського суду з прав людини, зокрема рішення від 20 вересня 2016 року у справі «Карелін проти Росії», відповідно до якого збір судом доказів на підтвердження винуватості особи за відсутністю сторони обвинувачення у справах про адміністративне правопорушення, свідчить про порушення права особи на неупереджений судовий розгляд.

Стаття ж 62 Конституції України зазначає, що вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належним чином, а не ґрунтуватися на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Відповідно до ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи, дана правова норма не передбачає судового рішення про направлення справи на дооформлення.

За таких обставин, враховуючи вище викладене суд вважає, що у діях особи, що притягається до адміністративної відповідальності відсутній склад адміністративних правопорушень передбачених ст.124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як його вину працівниками поліції не доведено належним чином, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного законодавства, так і міжнародного.

Згідно п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з чим, дане адміністративне провадження, з урахуванням вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю, а судовий збір не підлягає стягненню з особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у зв`язку з встановленням обставин визначених п. 1 ст. 247 КУпАП.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1, 6, 33-35, 124, 130, 221, 245, 247, 251, 252, 268, 272, 280, 321 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя,

П О С Т А Н О В И В:

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд міста Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя