Дата документу Справа № 318/65/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 33/807/278/20 Головуючий в 1-й інстанції - Петров В.В.
Єдиний унікальний № 318/65/20 Доповідач в 2-й інстанції - Гріпас Ю.О.
Категорія - ч.2 ст.172-7 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Апеляційного суду Запорізької області Гріпас Ю.О., за участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 її захисника - адвоката Зінченка М.В., прокурора Вишневського О.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 з апеляційною скаргою захисника - адвоката Зінченка М.В. на постанову Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 10 березня 2020 року,

в с т а н о в и в:

постановою Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 10 березня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянку України, яка працює на посаді головного лікаря КНП «Центр первинно-медико санітарної допомоги» Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, депутата Кам`янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області, яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винною у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 КУпАП (за протоколами №№2, 3, 4 від 02.01.2020), і на підставі ч.2 ст.36 КУпАП на неї накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 3400 гривень, зі стягненням судового збору у сумі 420,40 гривень.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП (за протоколом №1 від 02.01.2020), закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Згідно з постановою суду, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 КУпАП, за наступних обставин.

ОСОБА_1 будучи депутатом Кам`янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області та виконуючою обов`язки головного лікаря комунальної установи «Центр первинно медико-санітарної допомоги» (далі КУ «ЦПМСД») Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області будучи, згідно з п.п.«б» п.1, п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, 24.04.2018 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ №13-ос від 24.04.2018 про преміювання працівників за обсяг проведених робіт у квітні 2018 року, в тому числі і для себе в розмірі премії 3636,80 гривень, чим порушила вимоги встановлені п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки підписання вказаного наказу перебувало у суперечності між її приватним інтересом та виконанням службових (посадових) повноважень.

Крім цього ОСОБА_1 будучи депутатом Кам`янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області та виконуючою обов`язки головного лікаря КУ «ЦПМСД» Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області будучи, згідно з п.п.«б» п.1, п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, 28.03.2018 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ №9-ос від 28.03.2018 про преміювання працівників за обсяг проведених робіт у березні 2018 року, в тому числі і для себе в розмірі посадового окладу, чим порушила вимоги встановлені п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки підписання вказаного наказу перебувало у суперечності між її приватним інтересом та виконанням службових (посадових) повноважень.

Крім цього ОСОБА_1 будучи депутатом Кам`янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області та виконуючою обов`язки головного лікаря КУ «ЦПМСД» Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, будучи, згідно з п.п.«б» п.1, п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, 24.04.2018 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ №12-ос від 24.04.2018 про нарахування собі премії в розмірі 80 % від посадового окладу за обсяг проведених робіт у квітні 2018 року,чим порушила вимоги встановлені п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки підписання вказаного наказу перебувало у суперечності між її приватним інтересом та виконанням службових (посадових) повноважень.

Крім цього стосовно ОСОБА_1 було складено протокол №1 від 02.01.2020 про вчинення аналогічного правопорушення.

Згідно протоколу №1 від 02.01.2020 року ОСОБА_1 будучи депутатом Кам`янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області та виконуючою обов`язки головного лікаря КУ «ЦПМСД» Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, будучи, згідно з п.п.«б» п.1, п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, 01.03.2018 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ №1-ос від 01.03.2018 про встановлення собі надбавки в розмірі 50 % за складність та напруженість в роботі та доплати в розмірі 25% до посадового окладу, чим порушила вимоги встановлені п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки підписання вказаного наказу перебувало у суперечності між її приватним інтересом та виконанням службових (посадових) повноважень.

В цій частині провадження у справі було закрито у зв`язку із закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

В апеляційній скарзі захисник посилаючись на порушення суддею норм матеріального і процесуального права просить постанову скасувати, і закрити провадження у справі про притягнення до відповідальності ОСОБА_1 за ч.2 ст.172-7 КУпАП, на підставі п.1, ч.1 ст.247 КУпАП.

Захисник зазначає, що в діях ОСОБА_1 був відсутній склад правопорушення, передбаченого ч.2 ст.172-7 КУпАП, оскільки під час підписання наказів про преміювання остання діяла з дотриманням вимог ЗУ «Про запобігання корупції», Наказу Міністерства охорони здоров`я №308/519 від 05.10.2005, Положення про преміювання працівників КУ «ЦПМСД», статуту КУ «ЦПМСД».

На переконання апелянта висновки суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення ґрунтуються на припущеннях і суперечностей, зокрема і прогалин в законодавстві, які мають трактуватися на користь особи. В обґрунтування своїх доводів захисник посилається на практику ЄСПЛ, Конституцію України, а також роз`яснення НАЗК.

Крім того, апелянт вважає, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за всіма протоколами підлягало закриттю і на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП адже висновок про те що моментом виявлення правопорушення є момент складання протоколів є безпідставним. В цьому контексті захисник вказує на запити до КУ «ЦПМСД» правоохоронного органу (Департамент захисту економіки), який виконував функції аналогічні тим, які виконує на теперішній час УСР в Запорізькій області. Отже про обставини, про які зазначалося в протоколах фактично було встановлено ще у серпні 2019 року.

Доводи апеляційної скарги фактично дублюють доводи письмового заперечення від 02.03.2020, що надавалися захисником під час розгляду справи суддею місцевого суду.

Вислухавши особу яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та її захисника, які підтримали доводи апеляційної скарги і просили скасувати постанову суду; прокурора, який заперечував проти апеляційної скарги, вважав постанову суду першої інстанції законною та обґрунтованою; перевіривши матеріали справи, та розглянувши доводи викладені в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню у зв`язку з наступним.

У відповідності до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 245 КУпАП регламентує, що завданням судді при розгляді справ про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Стаття 251 КУпАП визначає поняття та джерела доказів у справі про адміністративне правопорушення. Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, в тому числі тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками.

За нормою ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, окрім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Перевіркою постанови місцевого суду на відповідність зазначеним вимогам закону, в межах доводів апеляційної скарги, судом апеляційної інстанції встановлено, що оскаржуване судове рішення їм не відповідає, що підтверджується наступним.

На думку апеляційного суду, суддя суду першої інстанції формально підійшов до розгляду справи, оскільки не перевірив всі обставини справи на предмет наявності в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.172-7 КУпАП.

У зв`язку з наведеним апеляційний суд доходить висновку, що вина ОСОБА_1 була встановлена без наявності належних доказів, відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Так, розглянувши протоколи про адміністративні правопорушення від 02.01.2020, суддя суду першої інстанції дійшов висновку, що ОСОБА_1 будучи депутатом Кам`янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області та виконуючою обов`язки головного лікаря комунальної установи «Центр первинно медико-санітарної допомоги» (далі КУ «ЦПМСД») Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області будучи, згідно з п.п.«б» п.1, п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, а саме: 24.04.2018 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ №13-ос від 24.04.2018 про преміювання працівників за обсяг проведених робіт у квітні 2018 року, в тому числі і для себе в розмірі премії 3636,80 гривень; 28.03.2018 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ №9-ос від 28.03.2018 про преміювання працівників за обсяг проведених робіт у березні 2018 року, в тому числі і для себе в розмірі посадового окладу; 24.04.2018 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ №12-ос від 24.04.2018 про нарахування собі премії в розмірі 80 % від посадового окладу за обсяг проведених робіт у квітні 2018 року; 01.03.2018 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала наказ №1-ос від 01.03.2018 про встановлення собі надбавки в розмірі 50 % за складність та напруженість в роботі та доплати в розмірі 25% до посадового окладу, чим порушила вимоги встановлені п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», оскільки підписання вказаного наказу перебувало у суперечності між її приватним інтересом та виконанням службових (посадових) повноважень.

В суді першої інстанції і в ході апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 свою вину у вчиненні правопорушень категорично заперечувала та пояснила, що вона підписувала накази про преміювання, за погодженням з керівництвом, яким є Водянська сільська рада, в межах своїх повноважень згідно Положення про преміювання працівників КУ «ЦПМСД», статуту КУ «ЦПМСД».

Суддя суду першої інстанції не погодився з такими доводами ОСОБА_1 і з позицією її захисту, однак у своєму рішенні не навів мотивів та не зазначив, чому не приймає доводи особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захисника про відсутність події і складу адміністративних правопорушень.

В той же час суд першої інстанції зазначив, що приймає до уваги заперечення адвоката в частині складання відносно протоколу № 1 про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією про вчинення ОСОБА_1 01.03.2018 року дій в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписання наказу № 1-ос від 01.03.2018 року про встановлення надбавки в розмірі 50% за складність та напруженість в роботі та доплати в розмірі 25% до посадового окладу, та дійшов висновку про закриття провадження по справи за даним епізодом на підставі п.7 ч.1 ст.247 КУпАП.

Приймаючи рішення про наявність складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 , суддя зазначив, що ОСОБА_1 є депутатом Кам`янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області та виконуючим обов`язки головного лікаря комунальної установи «Центр первинно - медико санітарної допомоги» Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області, що підтверджується копією рішення Кам`янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області «Про результати виборів та визнання повноважень депутатів Кам`янсько-Дніпровської районної ради сьомого скликання» від 17.11.2015 року № 1, копією розпорядження сільського голови Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області від 01.02.2018 року № 12-к.

Відповідно до ч.1 ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції»: зокрема, народні депутати України, депутати ВР України, АР Крим, депутати місцевих рад, сільські, селищні, міські голови, зобов`язані: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального конфлікту інтересів безпосереднього керівника; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального конфлікту інтересів.

Разом з тим, враховуючи усі обставини цієї справи та аналізуючи відповідне антикорупційне законодавство України у сукупності, апеляційний суд приходить до переконання, що висновки судді суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 правопорушень, пов`язаних з корупцією, не відповідають фактичним обставинам справи, належним чином не вмотивовані та не ґрунтуються на законі, суперечать рішенням Конституційного Суду України (далі - КСУ) і ЄСПЛ, внаслідок чого доводи апеляційної скарги захисника про відсутність складів правопорушень за обставин, викладених у судовому рішенні, заслуговують на увагу та підлягають задоволенню.

Вивчивши зміст протоколів та постанови суду, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ні особа, яка складала адміністративні протоколи, щодо ОСОБА_1 , ні суддя суду першої інстанції, не визначились з суб`єктом правопорушення, оскільки як в протоколі, так і в постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 є депутатом Кам`янсько-Дніпровської районної ради Запорізької області та виконуючим обов`язки головного лікаря комунальної установи «Центр первинно - медико санітарної допомоги» Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області будучи, згідно з п.п.«б» п.1, п.п.«а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції», приміткою до ст.172-7 КУпАП суб`єктом відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.172-7 КУпАП, порушила вимоги ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції». Тобто викладене у протоколі та постанові судді обвинувачення є неконкретним та таким, що не містить чітку вказівку про те, керуючись якими саме повноваженнями ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення.

Крім того, вказуючи в постанові про вчинення дій в умовах реального конфлікту інтересів ОСОБА_1 вчинила дії в умовах реального конфлікту інтересів, а саме підписала накази про встановлення собі надбавки та доплати до посадового окладу, в той же час порушила вимоги встановлені ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», як депутат.

Також слід зазначити, що відповідно до ч.1 ст.172-7 КУпАП, відповідальність настає за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів, а згідно ч.2 цієї статті - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів. Диспозиції цих статей є бланкетними і лише описують безпосередньо самі правопорушення, але для повного визначення ознак цих правопорушень відсилають до інших галузей права, тобто до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які визначають правові та організаційні засади функціонування системи запобігання корупції в Україні, зміст та порядок застосування превентивних антикорупційних механізмів, правила щодо усунення наслідків корупційних правопорушень.

Зокрема, такі норми мають загальний і конкретизований зміст. Загальний зміст бланкетної диспозиції передається словесно-документною формою відповідної статті КУпАП і в обов`язковому порядку включає положення інших нормативно-правових актів. Із загальним змістом бланкетної диспозиції пов`язане визначення діяння як правопорушення певного виду та встановлення за нього відповідальності, а конкретизований зміст цієї диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює адміністративно-правову норму більш конкретним змістом.

Визначення терміну «правопорушення, пов`язаного з корупцією», про який йдеться мова у главі 13-А КУпАП міститься у ч.1 ст.1 ЗУ «Про запобігання корупції» і є діянням, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у ч.1 ст.3 Закону, за яке законодавством України встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність. Вимоги щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів містить розділ V ЗУ «Про запобігання корупції», зокрема ст.28, яка зобов`язує осіб, зазначених у п. 1 і 2 ч.1 ст.3 цього Закону: 1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів; 2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - НАЗК чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно; 3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів; 4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів, а бланкетні диспозиції ч.1 ст.172-7 і ч.2 ст.172-7 КУпАП відсилають до ЗУ «Про запобігання корупції» і кореспондується з ч.1 ст.28 цього Закону, яка у свою чергу передбачає конкретні зобов`язання.

Суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 виконала всі вимоги, зазначені у ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції», а саме повідомила керівний орган про наявність конфлікту інтересів та отримала дозвіл на преміювання та встановлення надбавки.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 виконуючи обов`язки головного лікаря КУ «ЦПМСД» Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області підписала накази № 1-ос від 01.03.2018, № 13-ос від 24.04.2018, № 9-ос від 28.03.2018, № 12-ос від 24.04.2018 за погодженням з керівництвом, яким є Водянська сільська рада, в межах своїх повноважень згідно Положення про преміювання працівників КУ «ЦПМСД», статуту КУ «ЦПМСД».

Так, згідно п.1.2 статуту засновником КУ «ЦПМСД» є Водянська сільська рада Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області.

Відповідно до Розпорядження №12-к першого заступника сільського голови Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області 01.02.2018 призначено ОСОБА_1 на посаду виконуючого обов`язки головного лікаря КНП «Центр первинно-медико санітарної допомоги» Водянської сільської ради.

Розділом 2 Положення про преміювання працівників КУ «ЦПМСД» визначено що преміювання керівника установи здійснюється за рішенням (погодженням) органу вищого рівня.

На виконання зазначених вимог, ОСОБА_1 , як в.о. головного лікаря КУ «ЦПМСД» 01.03.2018, 28.03.2018, 24.04.2018 звернулась до Водянської сільської ради Кам`янсько-Дніпровського району Запорізької області про надання дозволу на встановлення надбавки та преміювання в.о. головного лікаря у березні та квітні 2018 року. Резолюцією першого заступника сільського голови Водянської сільської ради погоджено встановлення надбавки з 01.03.2018 та надано дозвіл на преміювання в.о. головного лікаря ОСОБА_1 у березні та квітні 2018 року.

Аналізуючи вимоги Розділу V Закону України «Про запобігання корупції», не визначено порядок та яким саме чином ОСОБА_1 як в.о. головного лікаря КУ «ЦПМСД» повинна повідомити керівний орган про наявність конфлікту інтересів.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає, що ОСОБА_1 як в.о. головного лікаря КУ «ЦПМСД» діяла у відповідності до вимог ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції» та статуту КУ «ЦПМСД».

Крім того, суд апеляційної інстанції вважає слушними та погоджується з доводами апеляційної скарги захисника про те, що наказ №13-ос від 24.04.2018 дублює наказ №12-ос від 24.04.2018, скільки наказом №12-ос визначено премію ОСОБА_1 за квітень в розмірі 80%. Наказом №13-ос від 24.04.2018 визначено розмір премії за квітень ОСОБА_1 в грошовому виразі, що становить 3636,80 гривень. Вказане підтверджується довідкою №31 від 27.02.2020 про нарахування заробітної плати за квітень 2018 року, а також розрахунково-платіжною відомістю №5 за квітень 2018 року по КУ «ЦПМСД». Отже, ОСОБА_1 за квітень 2018 року нарахована премія в розмірі 3636,80 грн., що становить 80% від посадового окладу.

Також слід зазначити, що ОСОБА_1 не визначала розмір премії за квітень 2018 року, що підтверджується листом №47 від 24.04.2018 на якому мається відмітка про те, що перший заступник сільського голови виконавчого комітету Водянської сільської ради ОСОБА_2 не заперечує в преміюванні у розмірі 80% від посадового окладу (т.1 а.с.116).

На ці обставини суд першої інстанції не звернув уваги та дійшов помилкового висновку про наявність в діях ОСОБА_1 порушень вимог ст.28 ЗУ «Про запобігання корупції» та вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 КУпАП. В той же час, суд першої інстанції не зазначив яким чином ОСОБА_1 порушила вказані вимоги.

Ретельно дослідивши та перевіривши в ході апеляційного розгляду усі наявні в справі докази, апеляційний суд приходить до переконання про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, пов`язаних з корупцією, передбачених ч.2 ст.172-7 КУпАП, за обставин, викладених як у протоколах про адміністративні правопорушення, так і постанові судді, оскільки належних, достовірних і допустимих доказів, яких було б достатньо для визнання її винною у вчиненні цих правопорушень під час розгляду справи встановлено не було. При цьому, всі можливості для усунення сумнівів апеляційним судом вичерпані, а сукупність зібраних та проаналізованих у справі доказів не дозволяє їх спростувати у категоричній формі та зробити беззаперечний і однозначний висновок про вчинення ОСОБА_1 дій, направлених на порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів (не повідомлення про наявність реального конфлікту інтересів та прийняття рішення в умовах реального конфлікту інтересів).

Відповідно до ст.8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Норми Конституції є нормами прямої дії, а згідно з ч.2 ст.62 Основного Закону усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться виключно на її користь, тобто суд може притягнути особу до відповідальності лише на тих доказах, які спростовують усі розумні сумніви щодо вини особи.

Зазначене узгоджується і з правовою позицією ЄСПЛ, яка має пріоритет над національним законодавством і згідно якої «доказування, зокрема, має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість особи доведено поза розумним сумнівом» (рішення від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» (Kobets v. Ukraine), п.43 (з відсиланням на п.282 рішення у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey). Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає зі справедливого та зваженого розгляду усіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення.

Також суд апеляційної інстанції вважає слушними доводи апеляційної скарги захисника щодо сплинення строку притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Так, суд апеляційної інстанції не погоджується з позицією суду та органу, який складав протоколи, що дата складання протоколу 02.01.2020 є датою фактичного виявлення адміністративного правопорушення.

В той же час, до матеріалів справи долучено запит Управління захисту економіки в Запорізькій області від 15.07.2019 №480/39/107/02-2019 про надання документів. Супровідним листом від 22.08.2019 за №319 на виконання вказаного запиту надано всі необхідні документи.

Разом з тим, в матеріалах справи міститься запит УСР в Запорізькій області від 29.11.2019 №83ак/55/107/01-2019 про витребування з метою здійснення збору доказів та інших даних про порушення головним лікарем КУ «ЦПМСД» вимог Закону України «Про запобігання корупції», перелік документів за вказаним запитом є ідентичним, який зазначений в запиті Управління захисту економіки в Запорізькій області від 15.07.2019 №480/39/107/02-2019.

У зв`язку з ліквідацією Департаменту захисту економіки Національної поліції України на підставі Постанови КМУ №841 від 02.09.2019 створено новий орган Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України, який є правонаступником Департаменту захисту економіки.

Отже, станом на серпень 2019 року Управлінню захисту економіки в Запорізькій області надано всі необхідні документи для проведення перевірки щодо наявності порушень головним лікарем КУ «ЦПМСД» вимог Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, реорганізація національних органів не може бути визнана обставиною, що змінює встановлений законом порядок обчислення строків для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд апеляційної інстанції вважає, що для контролюючих та правоохоронних органів строки у справах про адміністративні правопорушення, пов`язані з корупцією відраховуються з моменту встановлення факту, а не з моменту складення протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд апеляційної інстанції, погоджуючись з доводами апеляційної скарги, вважає, що у зв`язку з вищенаведеним оскаржувану постанову судді місцевого суду не можна визнати законною і обґрунтованою внаслідок чого вона підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 має бути закрито з підстави, передбаченої п.1 ст.247 КУпАП - за відсутністю події і складу адміністративних правопорушень передбачених ч.2 ст.172-7 КУПАП.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

апеляційну скаргу захисника - адвоката Зінченка М.В. задовольнити.

Постанову Кам`янсько-Дніпровського районного суду Запорізької області від 10 березня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст.172-7 КУпАП скасувати.

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.172-7 КУпАП закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас