Справа № 141/186/20
Провадження № 33/801/450/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Олексієнко О. Ю.
Доповідач: Сопрун В. В.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 червня 2020 року м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі судді Сопруна В.В.,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його адвокатів Ходака В.В., Панасюк Н.А.,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвоката ОСОБА_1 - Ходака Владислава Володимировича на постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 травня 2020 року,

в с т а н о в и в:

15 березня 2020 року о 02:05 год в смт. Оратів, Вінницької області по вулиці Героїв Майдану, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, що підтверджується висновком КНП «Оратівська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду на стан сп`яніння №9 від 15 березня 2020 року. Своїми діями ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП - керування особою транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Постановою Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 травня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн на користь держави з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в сумі 420,40 грн на користь держави.

Не погодившись з постановою суду, адвокат ОСОБА_1 . - Ходак В.В. подав апеляційну скаргу, оскільки вважає, що постанова суду першої інстанції є незаконною, не відповідає обставинам справи, порушено норми матеріального та процесуального права. Просив постанову суду скасувати та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Заслухавши ОСОБА_1 , адвокатів Ходака В.В., Панасюк Н.А., які підтримали апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що вимоги апеляційної скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п.1 ч.8 ст.294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Положення ч.1 ст.130 КУпАП вказують на притягнення особи до адміністративної відповідальності за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані алкогольного сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В п. 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, п. 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідно до п.2.9(а) ПДР України водієві забороняється керувати транспортними засобами у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Статтею 266 КУпАП встановлено, що огляд водія на стан алкогольного сп`яніння проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з дотриманням вимог цієї статті.

Вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції загалом дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за порушення ним п. 2.9(а) ПДР України, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджений наявними в матеріалах справи доказами, а зміст постанови відповідає вимогам ст. ст. 283, 284 КУпАП.

Відповідно до п. 7 ч. 2 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» установлення стану алкогольного сп`яніння здійснюється на підставі огляду, який проводиться згідно з вимогами цієї Інструкції поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів, показники яких після проведення тесту мають цифровий показник більше 0,2 проміле алкоголю в крові.

Вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП у порушенні п. 2.9(а) ПДР України знайшла підтвердження в ході апеляційного розгляду справи і підтверджується наступними доказами:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №215549 від 15 березня 2020 року, згідно якого 15 березня 2020 року о 02:05 год в смт. Оратів, Вінницької області по вулиці Героїв Майдану, ОСОБА_1 керував автомобілем «ВАЗ 2106», державний номерний знак НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а ПДР;

- висновком КНП «Оратівська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 березня 2020 року №9, згідно якого ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння 2%о;

- актом на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів;

- направленням на огляд водія з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

- поясненням свідка ОСОБА_2 ;

- відеозаписами з нагрудних бодікамер працівників поліції.

Крім того, з протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 №215549 від 15 березня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 підписав вказаний протокол, був ознайомлений з правами та обов`язками, передбаченими ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП, будь-яких зауважень чи заперечень з цього приводу він не надав, а тому доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими.

Матеріали справи не містять доказів того, що до ОСОБА_1 зі сторони працівників поліції було необ`єктивне ставлення. Ніяких доказів про порушення законодавства працівниками поліції (висновок службового розслідування, оскарження дій, рішення суду, тощо) скаржник не надав.

Доводи скаржника, що висновок КНП «Оратівська ЦРЛ» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 15 березня 2020 року є недійсним, оскільки складений з порушенням вимог п. 9 р. ІІІ Інструкції 1452 є безпідставними з огляду на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 № 94 затверджено Технічний регламент законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки (далі - Технічний регламент), який встановлює вимоги, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - засоби вимірювальної техніки), коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюваннями.

Відповідно до п. 2 Загальної частини Технічного регламенту його дія поширюється на засоби вимірювальної техніки, перелік яких наведено у додатку 1. Дія цього Технічного регламенту не поширюється на законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що є медичними виробами та/або медичними виробами для діагностики in vitro.

Згідно із п. 14 Додатку 1 до Технічного регламенту вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається відносяться до групи засобів вимірювальної техніки на які поширюється дія Технічного регламенту. Також визначено, що для вимірювачів вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається встановлено вимогу проведення процедури оцінки відповідності модулів B+D, або B+F, відповідно до додатку 3 Технічного регламенту.

За вимогами Додатку 3 до Технічного регламенту відповідність засобу вимірювальної техніки модулю B (перевірка типу) підтверджується сертифікатом перевірки типу засобів вимірювальної техніки, який видається призначеним органом та повинен містити найменування та адресу виробника, результати перевірки, умови (якщо такі є) його чинності та необхідні дані для ідентифікації затвердженого типу.

Додатком 3 до Технічного регламенту визначено, що відповідність засобу вимірювальної техніки модуль F (відповідність типу за результатами перевірки засобів вимірювальної техніки) підтверджується сертифікатом відповідності щодо проведених досліджень та випробувань, який видається призначеним органом із нанесенням свого ідентифікаційного номеру на кожний перевірений засіб вимірювальної техніки або дорученням його нанесення під свою відповідальність.

Матеріалами справи підтверджується, що медичний огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння здійснювався з використанням пристрою «Алкофор 205», серія М № .

Згідно із п. 14 Додатку 1 до Технічного регламенту, вимірювачі вмісту алкоголю в крові та повітрі, що видихається відносяться до групи засобів вимірювальної техніки на які поширюється дія Технічного регламенту та яким встановлюється вимога проведення процедури оцінки відповідності модулів B+D, або B+F, відповідно до додатку 3 Технічного регламенту.

Відповідно до Додатку 3 до Технічного регламенту відповідність модулю B підтверджує сертифікат перевірки типу засобів вимірювальної техніки, відповідність модулю F - сертифікат відповідності, в якому призначений орган наносить свій ідентифікаційний номер на кожний перевірений засіб вимірювальної техніки або доручає його нанесення під свою відповідальність.

У відповідності до вищевказаних вимог Технічного регламенту прилади «АлкоФор» пройшли повірку за модулями B+F, що підтверджується наявними в матеріалах справи копією сертифікату перевірки типу від 28.11.2017 № UA.TR.001 122-1 виданого на газоаналізатори «АлкоФор…» та копією сертифікату відповідності від 30.10.2018 № UA.TR.001 122-17 виданого на газоаналізатори «АлкоФор…».

Також, відповідність Технічному регламенту засобу «АлкоФор 205» серія М № підтверджується копією декларації про відповідність газоаналізатора.

Таким чином, проведений медичний огляд ОСОБА_1 та складений на його підставі висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проведений з дотриманням вимог ст. 266 КУпАП та підстави вважати його недійсним відсутні.

Доводи апеляційної скарги не містять посилання на нові факти чи засоби доказування, які б вказували на необґрунтованість прийнятої у справі постанови щодо визнання апелянта винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Таким чином, доводи, що наведені в апеляційній скарзі, спростовуються матеріалами справи та зібраними доказами.

Статтею 23 КУпАП передбачено, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.

Відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Застосовуючи такий вид адміністративного стягнення, передбачений санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП, як штраф з позбавленням права керування транспортним засобом строком на один рік, суд першої інстанції враховував характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення, те, що його дії характеризуються умисною формою вини, складають підвищену суспільну небезпечність, становлять небезпеку дорожньому руху та несуть загрозу для його учасників.

Застосований судом до ОСОБА_1 вид адміністративного стягнення є справедливим та достатнім для його виправлення, а також запобігання вчиненню ним аналогічних правопорушень.

Інші доводи апеляційної скарги безпідставні, не спростовують вірні висновки суду першої інстанції.

Судом першої інстанції під час розгляду справи вимоги ст. 280 КУпАП дотримано, докази перевірено на їх допустимість та належність відповідно до ст.252 КУпАП, а всі обставини, що мають значення для її вирішення, судом з наведенням відповідних мотивів встановлено, правильно кваліфіковано дії ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, з огляду на що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.294 КУпАП, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу адвоката ОСОБА_1 - Ходака Владислава Володимировича залишити без задоволення.

Постанову Іллінецького районного суду Вінницької області від 27 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького

апеляційного суду В. В. Сопрун