ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 766/2555/20 Провадження № 33/819/136/20
Головуючий в суді першої інстанції: Бочко Ю.І.
Доповідач: Коломієць Н.О.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року місто Херсон

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Херсонського апеляційного суду Коломієць Н.О., при секретарі Березовському С.В., за участі ОСОБА_1 , захисника Лодиги М.Г., потерпілого ОСОБА_2 , розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2020 року, -

В С Т А Н О В И Л А:

Вказаною постановою ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не працюючого, який проживає за адресою АДРЕСА_1 , визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що розглянувши справу без його участі суд порушив його право на захист, крім того при розгляді справи судом першої інстанції не з`ясовані всі фактичні обставини справи, що мають значення для її вирішення. Просить скасувати постанову, провадження закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. В апеляційній скарзі пояснює, що 06.02.2020 року керуючи автомобіль Hyundai і30 д/н НОМЕР_1 в м. Херсоні на перехресті вул. Гагаріна та вул. Кременчуцька, виїхав на перехрестя з другорядної дороги, при цьому переконався, що це буде безпечним для інших учасників дорожнього руху, не створив жодних перешкод автомобілю Audi д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, яка мала три полоси для руху. Вказує, що пояснення водія автомобіля Audi д/н НОМЕР_2 ніяким чином не підтверджують вчинення ним адміністративного правопорушення, викладеного в протоколі, сам протокол не містить детального опису подій, а складений лише на основі припущень поліцейськими, що прибули на місце події. Крім того, у протоколі не вказано свідків, тому показання допитаного судом свідка є недопустимим доказом.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, ОСОБА_1 та його захисника Лодигу М.Т., які підтримали апеляційну скаргу, пояснення потерпілого ОСОБА_2 , який заперечував щодо задоволення апеляційної скарги в повному обсязі, перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з положеннями ст. 268 КУпАП справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції розгляд справи призначався на 17.03.2020, 23.03.2020 року, про що ОСОБА_1 було повідомлено належним чином (а.п. 11,14).

В судові засідання ОСОБА_1 не з`явився, належних доказів на підтвердження поважності причин неявки суду не надавав.

В адресованій Херсонському міському суду заяві просив розгляд справи, призначений на 23.03.2020 року відкласти на іншу дату, однак цю заяву здав до суду 28.03.2020 року (а.п. 7), тобто вже після проведення судового засідання.

Виходячи із викладеного, ОСОБА_1 не довів належними та допустимими доказами порушення судом першої інстанції його прав, пов`язаних із повідомленням про час та місце розгляду справи та наявності у нього поважних причин неявки в призначені судові засідання, а відтак доводи апеляційної скарги в цій частині слід визнати неприйнятними.

Інші доводи апеляційної скарги перевірені апеляційним судом під час апеляційного розгляду і не містять посилань, які б вказували на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної постанови, які є підставою для її скасування.

За приписами ст. 280 КУпАП суд при розгляді справи по адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна особа в його вчиненні.

Постанова суду містить посилання на докази, якими суд обґрунтовував своє рішення, їх оцінку, а також мотиви прийнятого рішення.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення, згідно положень ст. 251 КУпАП є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Судом на виконання вимог ст.ст. 245,252,280 КУпАП всебічно, повно і об`єктивно з`ясовано обставини вчинення адміністративного правопорушення, надано належну оцінку доказам, забезпечено право учасників справи на подання доказів на підтвердження своїх доводів.

Відповідно до матеріалів провадження, ОСОБА_1 06.02.2020 року о 19.00 год. керуючи автомобілем Hyundai і30 д/н НОМЕР_1 в м. Херсоні на перехресті вул. Гагаріна та вул. Кременчуцька, виїхав на перехрестя з другорядної дороги позначеної дорожнім знаком 2.1 «Дати дорогу» та не надав перевагу у русі автомобілю Audi д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі позначеній дорожнім знаком 2.3 «Головна дорога», чим змусив автомобіля Audi екстрено гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 16.11 та 2.3д ПДР України.

Встановлені судом першої інстанції наведені фактичні обставини справи підтверджується даними, які містяться в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 270548 від 06.02.2020 року, а також показаннями допитаних судом першої інстанції потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 .

Відповідно до пояснень ОСОБА_1 , висловлених в апеляційній скарзі та в суді апеляційної інстанції, він дійсно рухався по другорядній дорозі, однак при під`їзді до перехрестя з головною дорогою на вул. Гагаріна, яка має три полоси для руху, упевнився у безпечності дорожнього руху, шляхом повільного виїзду на перехрестя, не допустив порушення ПДР. При цьому мав місце факт обмеженої оглядовості перехрестя. Чому водій ОСОБА_2 різко змінив напрямок руху за відсутності безпеки для нього, йому є незрозумілим.

З письмових пояснень ОСОБА_1 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення вбачається, що він 06.02.2020 року о 19.00 год. керував автомобілем Hyundai і30 в м. Херсоні під`їжджаючи до перехрестя вул. Гагаріна та вул. Кременчуцька, повільно виїхав на перехрестя з другорядної дороги, при цьому автомобіль Audi, який рухався по головній дорозі не зачепив і чого він злетів, не розуміє. Вважає, якщо б у автомобіля Audi була менша швидкість, він би не злетів з дороги.

Тобто водій ОСОБА_1 не заперечував того факту, що він рухався по другорядній дорозі по відношенню до дороги, по якій рухався автомобіль Audi д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 , однак стверджував, що не створював своїми діями аварійної обстановки.

Разом з цим, ці пояснення спростовуються зібраними у справі доказами.

Так, відповідно до вимог п. 16.11. ПДР на перехресті нерівнозначних доріг водій транспортного засобу, що рухається по другорядній дорозі, повинен дати дорогу транспортним засобам, які наближаються до даного перехрещення проїзних частин по головній дорозі, незалежно від напрямку їх подальшого руху.

Згідно з п. 2.3. д ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний не створювати своїми діями загрози безпеці дорожнього руху.

З показань водія ОСОБА_2 , доданих до протоколу про адміністративне правопорушення та даних в судах першої та апеляційної інстанції вбачається, що він, 06.02.2020 близько 16 год. керуючи автомобілем Audi д/н НОМЕР_2 рухався по головні дорозі по вул. Гагаріна в м. Херсоні, зі швидкістю близько 50 км/год, проїжджав перехрестя з вулицею Кременчуцькою, яка є другорядною дорогою. Водій автомобіля Hyundai і30, який рухався по вул. Кременчуцькій, проїжджаючи це перехрестя, проігнорував дорожній знак STOP, не зупинився, не надав йому переваги у русі, і щоб уникнути ДТП він змушений був викрутити кермо управо, через що його автомобіль отримав механічні пошкодження.

Вказані показання підтверджені показаннями допитаного судом першої інстанції свідка ОСОБА_3 , який пояснив, що 06.02.2020 року близько 19.00 год. перебував у якості пасажира у автомобілі Audi д/н НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_2 . Коли вони під`їхали по головній дорозі до перехрестя вул. Гагаріна та вул. Кременчуцька в м. Херсоні, їм на зустріч, з другорядної дороги, виїхав т/з Hyundai і30, щоб уникнути зіткнення водій т/з Audi був вимушений екстрено загальмувати та змінити напрямок руху.

Апеляційний суд вважає неприйнятними доводи апелянта про те, що показання свідка ОСОБА_3 є недопустимим доказом, оскільки цей свідок не вказаний у протоколі про адміністративне правопорушення.

Потерпілий ОСОБА_2 апеляційному суду пояснив, що ОСОБА_3 перебував в салоні його автомобіля в момент події, яка сталась на перехресті вулиць Гагаріна та Кременчуцької в м. Херсоні 06.02.2020 року близько 19 годин та був безпосереднім очевидцем створення водієм автомобіля Hyundai і30 аварійної ситуації. Враховуючи, що ОСОБА_3 поспішав додому, він не дочекався приїзду поліції, однак за клопотанням потерпілого був допитаний судом першої інстанції.

Суд апеляційної інстанції виходить із того, що свідком у справі згідно положень ст. 272 КУпАП може бути викликана кожна особа, про яку є дані, що їй відомі які-небудь обставини, що підлягають встановленню по даній справі, заявляти клопотання про допит свідків може особа , щодо якої складено протокол та потерпілий ( ст. 268, 269 КУпАП).

Отже, пояснення свідків є самостійним джерелом доказів, які підлягають оцінці у сукупності з іншими доказами.

Заперечуючи достовірність показань свідки ОСОБА_3 , апелянт не надав доказів, які б спростовували його пояснення. Під час апеляційного розгляду клопотань про повторний допит цього свідка не заявляв, апеляційний суд за власною ініціативою не має процесуальних повноважень повторно досліджувати докази. За таких обставин апеляційний суд не має права давати іншу оцінку цим доказам, ніж суд першої інстанції.

Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності підтверджують винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП і спростовують його версію про те, що порушень ПДР він не допускав.

Доводи апеляційної скарги про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, оскільки в ньому не зазначена суть адміністративного правопорушення, через що неможливо встановити перебіг подій, слід визнати безпідставними.

У протоколі про адміністративне правопорушення прямо зазначено, що ОСОБА_1 06.02.2020 року о 19.00 год. керуючи автомобілем Hyundai і30 д/н НОМЕР_1 в м. Херсоні на перехресті вул. Гагаріна та вул. Кременчуцька, виїхав на перехрестя з другорядної дороги та не надав перевагу у русі автомобілю Audi д/н НОМЕР_2 , який рухався по головній дорозі, чим змусив водія Audi екстрено гальмувати та змінювати напрямок руху, щоб уникнути зіткнення, чим створив аварійну обстановку.

Викладені у протоколі про адміністративне правопорушення обставини повністю узгоджуються з письмовими поясненнями водія ОСОБА_2 та частково - з письмовими поясненнями водія ОСОБА_1 , відібраними у встановленому порядку безпосередньо після події, та повністю підтверджуються показаннями допитаних судом потерпілого ОСОБА_2 та свідка ОСОБА_3 .

Протокол складено уповноваженою службовою особою, він містить відомості щодо особу правопорушника, дату, місце вчинення і суть адміністративного правопорушення, підпис поліцейського, що його склав, підпис ОСОБА_1 , до нього додані письмові пояснення водіїв по суті правопорушення, що відповідає положенням ст. 255, 256 КУпАП.

З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що наведені в оскаржуваній постанові докази, в їх сукупності, давали суду першої інстанції законні підстави дійти висновку про те, що невиконання водієм ОСОБА_1 вимог п. 16.11, 2.3.д ПДР України перебуває у причинному зв`язку із створенням аварійної обстановки.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції за наслідками розгляду справи прийняте законне, обґрунтоване та вмотивоване рішення, відтак підстав для його скасування за відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення не вбачає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Херсонського міського суду Херсонської області від 23.03.2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: підпис

Згідно з оригіналом:

Секретар судового засідання С.В. Березовський

Постанова набрала законної сили 22.04.2020 року