Справа № 130/297/20
Провадження № 33/801/365/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Сенько Л. Ю.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені адвокатом Полігасом Володимиром Миколайовичем, на постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2020 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , непрацюючого,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП,

встановив:

Постановою судді Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2020 року визнано винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення за вчинене правопорушення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 10 200 (десять тисяч двісті) гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Відповідно до обставин, встановлених судовим рішенням, 02.02.2020 о 17:25 год., в м. Жмеринка по вул. Соборна, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ « Славута» 110307, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння. Стан сп`яніння встановлено алкотестером Драгер 6810, тест №3054, результат тесту 1,46о/оо, чим порушив вимоги п.2.9 Правил дорожнього руху. По даному факту інспектором СРПП Жмеринського ВП ГУНП Клепасом О.В. був складений протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №215376.

Дослідивши обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд дійшов до висновку, що вина ОСОБА_1 підтверджується сукупністю доказів, зібраних у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №215376 від 02.02.2020; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних засобів, відповідно до якого огляд ОСОБА_1 проводився за допомогою алкотестера Драгер 6810, результат - позитивний 1,46 о/оо, при цьому ОСОБА_1 з результатом згоден, свідки огляду: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; письмовими поясненнями ОСОБА_1 , відповідно до яких останній пояснив, що 02.02.2020 в обід вживав спиртні напої. Приблизно о 17 год. сів за кермо автомобіля ЗАЗ Славута, номерний знак НОМЕР_2 . Був зупинений працівниками поліції в м. Жмеринка по вул. Соборна. Пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння алкотестером Драгер 6810, який показав 1,46 о/оо, з порушенням згоден.

З письмових пояснень свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 судом встановлено, що 02.02.2020 близько 17:30 год. вони були запрошені працівниками поліції в якості свідків під час оформлення адміністративних матеріалів за ст. 130 КУпАП відносно водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем ЗАЗ «Славута» з ознаками алкогольного сп`яніння. При проходженні огляду на стан алкогольного сп`яніння на пристрою Драгер показало 1,46 проміле.

Згідно з заявою ОСОБА_1 від 02.02.2020 останній зобов`язався не керувати транспортним засобом Славута НОМЕР_2 , так як передав керування своєму брату ОСОБА_4 .

Відповідно до оглянутого диску з відеозаписом ОСОБА_1 був зупинений правниками поліції, так як в нього був відкритий багажник автомобіля. Повідомив працівникам поліції, що випив бокал пива 10 хвилин назад. Добровільно погодився пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестра Драгер. В службовому автомобілі, в присутності працівників поліції, на приладі Драгер пройшов огляд на стан алкогольного сп`яніння, результат якого 1,46 о/оо.

Враховуючи викладене суд першої інстанції дійшов до висновку, що в діях ОСОБА_1 наявні ознаки адміністративного правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як зібраними по справі доказами доведено його вину у керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, оскільки в судовому засіданні встановлено, зокрема з пояснень самого ОСОБА_1 , що він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, що було встановлено приладом Драгер на місці зупинки транспортного засобу, а порушення при складанні протоколу, на які посилається ОСОБА_1 та адвокат Полігас В. М., не спростовують факту вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі відносно нього закрити, оскільки з вказаною постановою категорично не згоден та вважає її такою, що прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та з неповним з`ясуванням усіх обставин справи.

Вказує на те, що вирішуючи справу, суд першої інстанції допустив порушення вимог ст. 7, 245, 252, 280 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи і вирішення її в точній відповідності з законом. Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, ґрунтується на протоколі про адміністративне правопорушення від 02.02.2020, акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та поясненнях свідків. Однак працівник поліції, який проводив огляд на стан алкогольного сп`яніння, використовував не запаковану насадку на спеціальний технічний пристрій, а уже відкриту, що в свою чергу могло спотворити результат проведеної перевірки та є порушенням з боку працівника поліції п. 4 гл. 2 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, яка затверджена Наказом МВС та МОЗ №1452/735 від 09.11.2015 та Інструкції з експлуатації спеціального технічного засобу. Окрім того, на оглянутому в судовому засіданні відео, жодним чином не видно як використовувався технічний прилад з дотриманням чи без дотримання інструкції з його використання. Вказані пояснення свідків не можуть вважатись належними доказами вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому діяння, оскільки такі пояснення зазначались самими працівниками полії, а свідки лише ставили свої підписи як в поясненнях так і в протоколі та акті огляду на стан алкогольного сп`яніння. Окрім того, свідки в судовому засіданні пояснювали, що в момент коли ОСОБА_1 продував у Драгер вони не були присутні, а знаходилися в дворі власного будинку і поліцейський показував їм лише вказаний пристрій з результатами тесту, а також показали суду, що ОСОБА_1 бачать вперше, що в свою чергу є також порушенням п. 6 гл. 2 вказаної Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного сп`яніння, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, адже огляд на стан сп`яніння на місці зупинки проводиться в присутності двох свідків, а не показуються таким свідкам.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та його захисник Полігас В. М. підтримали доводи викладені в апеляційній скарзі та просили задовольнити апеляційну скаргу.

ОСОБА_1 суду пояснив, що йому принесли пристрій уже з насадкою і він дунув в нього. При цьому свідки при цьому були відсутні. Він взагалі не бачив свідків, як і вони його, про що останні вказували в судовому засіданні. Він дуже спішив до вагітної дружини, тому не дуже звертав увагу на дії працівників поліції.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, доводи апеляції, пояснення ОСОБА_1 , запис з нагрудної камери працівника поліції приходжу до висновку, що апеляція підлягає до задоволення з наступних підстав.

Частина 2 ст. 251 КУпАП встановлює, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

Згідно з положеннями ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожному гарантується право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.

Окрім того, згідно ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд, в тому числі, перевіряє правильність складання протоколу інші матеріали справи про адміністративне правопорушення, належно з`ясовує обставини справи.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.

Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 5 цієї статті встановлено, огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Оскільки судом встановлено, що огляд ОСОБА_1 проводився у відсутності двох свідків, Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, що міститься в матеріалах адміністративної справи, слід вважати недійсним.

В такій ситуації протокол про адміністративне правопорушення не може бути визнаний належними доказами по даній справі в розумінні статті 251 КУпАП, оскільки за своєю правовою природою він не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.

Відповідно до положень статті 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням не інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом.

Відповідно до п. 2 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати постанову та закрити провадження у справі.

Визначення на законодавчому рівні у статті 38 КУпАП тривалості строків накладення адміністративного стягнення безпосередньо пов`язано з можливістю реального впливу адміністративної відповідальності на суспільні відносини, поведінку суб`єктів, їхню правосвідомість тощо, тобто з можливістю реалізації функцій адміністративної відповідальності, яка втрачається з плином часу.

Відповідно до пункту 7 частини першої статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 цього Кодексу.

Отже, враховуючи сплив строку накладення адміністративного стягнення, суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення на підставі п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП, проте суд позбавлений повноважень щодо встановлення обставин наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Враховуючи наведене, вимоги апеляційної скарги щодо скасування постанови Тиврівського районного суду Вінницької області від 18.02.2020 є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. 247, 294 КУпАП, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану від його імені адвокатом Полігасом Володимиром Миколайовичем, задовольнити.

Постанову Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області від 27 квітня 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, скасувати та провадження у справі закрити.

Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко