Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2034/20
Провадження № 3/553/910/2020
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26.10.2020 року м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Парахіна Є.В., розглянувши матеріали, які надійшли з Управління патрульної поліції в Полтавській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Канави Новосанжарського р-ну Полтавської області, громадянина України, працюючого в ТОВ "Транспорт Експрес", зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 , -

за ч. 1 ст. 130 КУпАП України,-

В С Т А Н О В И В :

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 118581 від 26.09.2020 року ОСОБА_2 26.09.2020 року о 23 год. 13 хв. керуючи автомобілем "CITROEN BERLINGO", держ. номер НОМЕР_2 , рухався в районі 341 км автомобільної дороги М-03 "Київ-Харків-Довжанський", будучи з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: нестійка хода, запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку на місці зупинки та в Полтавському обласному наркологічному диспансері відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

ОСОБА_2 надав суду письмове пояснення, в якому зазначив, що з протоколом не згоден, 27.09.2020 року близько опівночі на трасі був зупинений працівниками патрульної поліції через не справність стоп сигналу лівої задньої фари, на вимогу поліцейського надав документи для перевірки. Поліцейські поводили себе збуджено та з неприязню, а після перевірки документів повідомили про наявність у нього ознак алкогольного сп`яніння, а саме: запаху спиртного. Він запропонував проти огляд на стан сп`яніння, перед початком якого в присутності двох свідків попросив надати документи на алкотестер, а саме: свідоцтво про повірку та сертифікат відповідності, проте поліцейський приніс добірку документів, серед яких вказаних документів не було, у зв`язку з чим він запропонував проїхати до наркодиспансеру. Поліцейський почав поводити себе зухвало, повідомив, що нікуди їхати ми не будемо, пішов до службового автомобіля, де склав матеріали по факту відмови від огляду. Просив врахувати, що після складання адміністративного матеріалу самостійно звернувся до Полтавського обласного наркологічного диспансеру, де пройшов огляд на стан сп`яніння, згідно результатів висновку ознак сп`яніння у нього не виявлено.

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 2617-VIII від 22.11.2018 (набрав чинність 01.07.2020) внесено зміни до КУпАП та Кримінального кодексу України (КК України), відповідно до яких: ст. 130 КУпАП викладено в новій редакції "Керування суднами особами, які перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції" (підпункт 4 пункту 1 розділу І ЗУ № 2617-VIII)

Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень" № 720-ІХ від 17.06.2020 (набрав чинність 03.07.2020) у розділі I Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо спрощення досудового розслідування окремих категорій кримінальних правопорушень» виключено підпункт 4 пункту 1 розділу І ЗУ № 2617-VIII (яким норма ст. 130 КУпАП викладена в новій редакції.

Таким чином застосуванню підлягає норма статті 130 КУпАП, яка діяла в редакції станом на 30.06.2020 року.

З огляду на викладене, вирішення питання щодо притягнення особи до відповідальності за керування транспортними засобами в стані сп`яніння здійснюється судом відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення.

За змістом диспозиції ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідальність за вказаною нормою несуть особи за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Таким чином, відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, є діянням, що містить склад правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Огляд водіїв на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції регулюється ст. 266 КпАП України та "Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", затвердженою спільним наказом МВС України та Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09.11.2015 року.

За змістом п. 6 Інструкції, огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Пунктом 7 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції" визначено, що у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Відповідно до ч. 3 ст. 266 КпАП України у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

ОСОБА_2 не оспорював той факт, що безпосередньо перед зупинкою його працівниками поліції керував автомобілем "CITROEN BERLINGO", держ. номер НОМЕР_3 . Вказаний факт підтверджується також відеозаписом з відеореєстратора патрульного автомобіля (файл № MOVA1126), на якому зображений момент зупинки автомобіля працівниками поліції. Встановлені судом обставини свідчать про те, що причиною зупинки автомобіля стала несправність стоп сигналу лівої фари.

За змістом п. п. 2, 3 Розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.

Як вбачається зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 118581 від 26.09.2020 року, направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 26.09.2020 року, складених працівником поліції, у ОСОБА_2 були виявлені наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нестійка хода.

Разом з тим, зовнішність, рухи та поведінка ОСОБА_2 , відображеного на відеозаписах, наданих суду працівниками поліції разом з протоколом про адміністративне правопорушення, не дає підстав стверджувати порушення координації рухів, різку зміну забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінку, що не відповідає обстановці. У письмових поясненнях свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були запрошені для проведення в їх присутності огляду ОСОБА_2 на стан сп`яніння, про виявлення у останнього будь-яких ознак сп`яніння не вказано, власноручні пояснення ОСОБА_2 , що містяться як у протоколі про адміністративне правопорушення, так і на окремому аркуші, надані ним в процесі оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, твердим виконані рівним почерком, за змістом є логічними та послідовними.

ОСОБА_2 заперечував факт перебування в стані алкогольного сп`яніння, безпосередньо після завершення процедури оформлення протоколу про адміністративне правопорушення ДПР18 № 118581 від 26.09.2020 року звернувся до КП "Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради" та згідно з висновком лікаря-наркорлога від 27.09.2020 року о 02 год. 55 хв. ознак сп`яніння у нього не виявлено.

Вказані обставини у своїй сукупності ставлять під сумнів достовірність відомостей у документах, складених працівниками поліції, щодо наявності у ОСОБА_2 ознак алкогольного сп`яніння та, відповідно, підстав вимагати проходження огляду.

Як визначено в п. 5 "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", перед проведенням огляду на стан сп`яніння поліцейський інформує особу, яка підлягає огляду на стан сп`яніння, про порядок застосування спеціального технічного засобу та на її вимогу надає сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

ОСОБА_2 стверджував про те, що він вимагав надати йому перед проведення огляду на стан сп`яніння сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки, проте працівник поліції проігнорував вказану його вимогу.

Вказані твердження не спростовані в ході судового розгляду справи.

Згідно змісту відеозапису з нагрудного відеореєстратора працівника патрульної поліції (файл № ), ОСОБА_2 погодився пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та звернувся до працівника поліції з вимогою надати йому для огляду сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку пристрою, за допомогою якого планується проведення огляду. Працівник поліції надав на огляд папку з документами, оголосив, що серед наявних у ній документів міститься сертифікат відповідності. Разом з тим, ОСОБА_2 наполягав на пред`явленні йому для огляду документу, що підтверджує повірку конкретного приладу, вказуючи, що такий документ серед пред`явлених йому відсутній. При цьому, з вказаного відеозапису неможливо встановити, які саме документи надавались на огляд ОСОБА_2 працівником поліції та чи був серед них документ, який підтверджує повірку саме приладу, за допомогою якого працівник поліції мав намір проводити огляд водія.

На відеозаписі з нагрудного відеореєстратора працівника патрульної поліції, зафіксованому в файлі № , також відображено, що ОСОБА_2 не заперечує пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, проте наполягає на тому, щоб перед проходженням огляду працівник поліції пред`явив йому документи щодо пристрою, за допомогою якого планується проведення огляду. Працівник поліції стверджує про те, що вже надав відповідні документи на огляд, після чого розцінює поведінку ОСОБА_2 як ухилення від проходження огляду, вказує на те, що буде складати протокол та дає розпорядження припинити відеозйомку.

Таким чином, в ході судового розгляду справи не спростовані доводи особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 про ненадання на його вимогу сертифікату відповідності та свідоцтва про повірку робочого засобу вимірювальної техніки саме щодо приладу, за допомогою якого планувалось проведення його огляду на стан сп`яніння. А встановлені під час розгляду справи обставини в своїй сукупності не дають підстав для висновку, що ОСОБА_2 відмовлявся або вчиняв певні протиправні чи інші дії, спрямовані на ухилення від проходження огляду на стан сп`яніння.

Крім того, працівники патрульної поліції в порушення вимог п. 7 розділу І "Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції", розцінивши дії ОСОБА_2 як відмову від проходження огляду на місці, після цього не запропонували йому пройти огляд в найближчому закладі охорони здоров`я, незважаючи на те, що ОСОБА_2 висловлював відповідну вимогу, що зафіксовано на відеозаписі у файлі , та, відповідно, зробили передчасний висновок про відмову ОСОБА_2 від проходження огляду на стан сп`яніння.

У відповідності до вимог ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозагіису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно ст. 7 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого дотримання законності.

Згідно вимог ч. 1 ст. 245, ст. 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

За змістом положень ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Вказана норма підлягає застосуванню також і при вирішенні справ про притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Згідно п. 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року N 23-рп/2010 у справі за конституційним зверненням щодо офіційного тлумачення положень частини першої статті 14-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення (справа про адміністративну відповідальність у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху) зазначено, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Презумпція невинуватості - є конституційною гарантією, яка закріплена статтею 62 Основного закону України та передбачає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Положеннями ч. 1 ст. 11 Загальної Декларації прав людини від 10.12.1948 року та ч. 2 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 01.11.1950р., ратифікованою Україною 17.07.1997 р. передбачено, кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Виходячи з вищенаведеного, аналізуючи усі наявні у справі та досліджені в ході судового розгляду справи докази у їх сукупності, логічній послідовності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про відсутність належних, допустимих та достовірних доказів, які поза розумним сумнівом доводять факт наявності в діях ОСОБА_2 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про необхідність закриття провадження по справі з підстав, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 247 КУпАП, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Єлизавета Владиславівна Парахіна