Справа № 359/2808/20
Провадження № 3/359/1310/2020
Бориспільський міськрайонний суд Київської області
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 квітня 2020 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Вознюк С.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов від Бориспільського відділу поліції ГУ НП України в Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер картки платника податків фізичної особи НОМЕР_1 , -

в с т а н о в и в:

24.03.2020 року о 00 год. 50 хв. на а/д Проців-Вишеньки, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «Opel», д.н.з. НОМЕР_2 з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5. ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки невідомі. 14.04.2020 року надійшов лист від останнього на адресу суду з заявою про направлення даного адміністративного матеріалу за місцем його фактичного проживання. Зазначив, що проживає у АДРЕСА_2 .

Ознайомившись з матеріалами заяви суд приходить до висновку щодо необхідності відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 та відсутністю підстав для направлення даного адміністративного матеріалу за підсудністю до іншого суду.

Так, суд звертає увагу, що на конверті, в якому надійшла вищезазначена заява на адресу суду від ОСОБА_1 про направлення даного адміністративного матеріалу за підсудністю, зазначена адреса відправника: АДРЕСА_1 . Ця сама ж адреса зазначена і в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №225408 складеного по відношенню до ОСОБА_1 від 24.03.2020 року.

У зв`язку з цим, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про направлення даного адміністративного матеріалу за підсудністю, це лише спосіб затягування розгляду справи, а тому відмовляє у її задоволенні, та проводить розгляд справи зважаючи на належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду справи.

Суд, ознайомившись з матеріалами про адміністративне правопорушення, встановив, що вина ОСОБА_1 , не знайшла свого підтвердження, а склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, судом не встановлений.

За змістом ст. ст. 245, 252, 280, 283 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення забезпечується всебічне, повне та об`єктивне з`ясування всіх обставин справи. Підлягають з`ясуванню питання про те, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні. Рішення по справі приймається на підставі доказів досліджених у суді і оцінених суддею за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Зміст постанови судді про притягнення особи до адміністративної відповідальності має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст. 283-284 КУпАП. В постанові потрібно зазначити докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення, який є одним з основних джерел доказів і документом, що офіційно засвідчує факт неправомірних дій, має бути складений уповноваженою на те особою та має містити поряд з даними про особу правопорушника і інші відомості необхідні для вирішення справи.

В матеріалах справи відсутній запис відео фіксації з нагрудної камери працівника поліції, як доказ того, що ОСОБА_1 мав видимі ознаки алкогольного сп`яніння та у цьому зв`язку міг перебувати в стані алкогольного сп`яніння, а також того, що останній відмовився від проходження медичного огляду на стан сп`яніння у встановленому порядку.

Окрім цього, в матеріалах справи містяться письмові пояснення ОСОБА_1 , згідно яких останній зазначає, що відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння за допомогою приладу «Драгер», однак, дані пояснення не містять підпису ОСОБА_1 , що свідчить про те, що останні не є дійсними та не беруться судом до уваги.

Крім того, матеріали справи не містять належних доказів тому, що саме ОСОБА_1 керував транспортним засобом і був правомірно зупинений працівниками поліції, в тому числі з метою перевірки на стан сп`яніння.

Таким чином, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували вину ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення.

Порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, визначений Інструкцією, яка затверджена спільним наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 року №1452/735.

В той же час, порядок дій працівників поліції з цього приводу не відповідає таким вимогам, що вбачається з матеріалів справи.

Також свідки події ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в своїх письмових поясненнях зазначили, що водій відмовився від проходження освідування на місці за допомогою приладу «Драгер», однак не засвідчили відмови останнього пройти медичне обстеження в закладі охорони здоров`я.

Крім того, зазначені свідки не засвідчували відмови водія від отримання копії протоколу та направлення до закладу охорони здоров`я.

З цього приводу, зважаючи на відсутність у матеріалах справи зазначених доказів, суд критично оцінює інші докази, які наявні в матеріалах справи, та вважає, що працівниками поліції не доведено факт порушення особою, яка притягається до відповідальності вимог п.2.5 ПДР, та, відповідно, вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до ст. 247 КУпАП визначені обставини, що виключають провадження у справі про адміністративне правопорушення, серед яких пунктом 1 визначено відсутність складу адміністративного правопорушення.

З цього приводу, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. З урахуванням оголошених вище доказів, на думку судді, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного правопорушення є недоведеною належними та допустимими доказами.

Таким чином, у суду відсутні підстави для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, зважаючи на те, що достатніх доказів вчинення ним адміністративного правопорушення, визначеного ч. 1 ст. 130 КУпАП під час розгляду адміністративних матеріалів в суді, - не здобуто, а ті що надані в якості підтвердження вчинення правопорушення, - суд оцінює критично.

Враховуючи викладене та зазначені норми Закону, вважаю, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

На підставі наведеного, керуючись ч. 1 ст.130 та п.1 ст. 247 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження в адміністративній справі відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо притягнення його до відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, - закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Постанова суду набрала законної сили ___________________.

Суддя С.М. Вознюк