Справа № 642/1823/20
Провадження № 3/642/831/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року суддя Ленінського районного суду м. Харкова Шрамко Л.Л., розглянувши матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 КУпАП , -

В С Т А Н О В И В:

26 березня 2020 року о 16.20 год. ОСОБА_1 в АДРЕСА_2 на АДРЕСА_3 в магазині будівельних матеріалів реалізував товар, чим порушив правила карантину та Постанову Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП.

ОСОБА_1 в суд не з`явився, про слухання справи був повідомлений належним чином, клопотань про відкладення слухання справи до суду не надходило. За таких обставин, відповідно до ст.268 КУпАП, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність особи щодо якої складено протокол.

Дослідивши пояснення ОСОБА_1 , матеріали адміністративної справи, суд дійшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.245, 252, 280, 283 КУпАП, серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису та інше, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Встановлені правила допустимості і відповідності доказів є гарантом їх достовірності та істинності.

При цьому, з урахуванням вимог ст. 252 КУпАП, докази повинні оцінюватися за внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я, по-батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане порушення, прізвища, адреси потерпілих, свідків, пояснення особи, яка притягається до відповідальності, інші відомості необхідні для вирішення справи.

Стаття 256 КУпАП встановлює вимоги до змісту протоколу про адміністративне правопорушення, який є основним процесуальним документом, доказом у справі про адміністративне правопорушення, на підставі якого встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 44-3 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. При цьому розмір адміністративного стягнення діференцований в залежності від суб`єкту відповідальності: тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Підпунктом 3 пункту 2Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211( зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року №215), тобто в редакції, що була чинна на момент подій 21.03.2020 року, встановлено заборону з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року роботи суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Таким чином вбачається, що ОСОБА_1 притягується до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, тобто за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року № 211, зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року № 215 (тобто в редакції, що була чинна на момент подій 21.03.2020 року).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, вина ОСОБА_1 у вчиненому правопорушенні, крім визнання останнім своєї вини, про що він зазначив у пояснені, повністю підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВАБ 313307 від 26.03.2020 року, який складений компетентною особою, його зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , рапортом, копією свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи підприємця.

Так, з пояснень ОСОБА_2 вбачається, що 26.03.2020 року, приблизно о 14 год. 20 хв., він проходив по вул.Є.Котляра та побачив як з воріт виходить невідомий йому громадянин з банкою фарби, хоча магазин під назвою «Крепёж» був зачинений. Він підійшов до вікна магазину та постукав у вікно, йому чоловік показав щоб він зайшов з двору, після чого він зайшов в двір та зайшов в даний магазин для того щоб купити болти. Він купив 20 болтів та заплатив за них 35 грн., після чого пішов на вихід з магазину, де його зупинили співробітники поліції та запитали де він купив болті, він відповів що в магазині «Крепёж», після чого він надав пояснення та пішов, тобто робота вказаного магазину у вигляді прийняття відвідувачів здійснювалася всупереч забороні, встановленої підпунктом 3 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 року №211( зі змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 16.03.2020 року №215), тобто в редакції, що була чинна на момент подій 26.03.2020 року.

Долучені до протоколу письмові пояснення самого ОСОБА_1 за 26.03.2020 року свідчать, що він підтверджував факт перебування на робочому місці та продаж будівельних матеріалів за адресою: АДРЕСА_3 .

З огляду на викладене, приходжу до висновку про доведеність винності ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Відповідно до ст. 22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган /посадова особа/ уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Категорія /поняття/ малозначність у даному випадку означає, що вчинене правопорушення не становить великої суспільної шкідливості й не завдало значних збитків державним або суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам.

В процесі судового розгляду справи було встановлено, що ОСОБА_1 підтверджував факт перебування на робочому місці та продаж будівельних матеріалів, зазначив, що він допустив правопорушення через великий розмір орендної плати за приміщення, зобов`язувався закрити магазин та не здійснювати торгівлю до зняття карантинних обмежень.

Враховуючи дані про особу ОСОБА_1 , характер вчиненого правопорушення та відсутність тяжких наслідків, оскільки, вчинене правопорушення не завдало значних збитків державним чи суспільним інтересам, або безпосередньо громадянам, з урахуванням обставини, що пом`якшує відповідальність за адміністративне правопорушення - щире каяття у вчиненому, а також враховуючи відсутність обставин, що обтяжують відповідальність, приходжу до висновку, що вчинене адміністративне правопорушення є малозначним, і тому вважаю за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності та обмежитись усним зауваженням, оскільки вказаний метод виховного впливу в даному випадку є достатнім для усвідомлення правопорушником протиправності своєї поведінки для того, щоб не допускати її в майбутньому.

Враховуючи те, що адміністративне стягнення не накладається, підстав для стягнення судового збору на підставі п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП не вбачається.

Керуючись ст. ст. 22, 44-3, 245, 280 КУпАП, ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд,-

п о с т а н о в и в :

Визнати винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП і звільнити його від адміністративної відповідальності, обмежившись усним зауваженням в силу малозначності адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови до Харківського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Харкова.

Суддя Л.Л. Шрамко