Єдиний унікальний номер: 378/948/20
Провадження № 3/378/338/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.10.2020 року смт. Ставище

Суддя Ставищенського районного суду Київської області Скороход Т. Н., розгля-нувши матеріали, які надійшли від Батальйону патрульної поліції у м. Біла Церква Управління патрульної поліції у Київській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, жителя АДРЕСА_1 , раніше до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП не притягувався, за ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

За протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 313427 від 16 вересня 2020 року ОСОБА_1 , 16 вересня 2020 року, близько 22 години 01 хвилин, на 119 км автодороги Київ-Одеса, керував автомобілем Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від огляду на стан сп`яніння в установленому порядку на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

В суді 13 жовтня 2020 року ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що 16 вересня 2020 року, близько 22 год. 01 хв., на 119 км автодороги Київ-Одеса, керував автомобілем Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , де його зупинили працівники поліції, які запропонували пройти огляд на стан сп`яніння в лікарні, на що він відмовився, оскільки у автомобілі буди неповнолітні діти. Пройти освідування на місці зупинки за допомогою приладу „Драгер йому працівники поліції не пропонували.

На виклик суду 26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 не прибув, направив до суду заяву, в якій просить розгляд справи відкласти. Враховуючи, що останній доказів причини неявки у судове засідання не надав та 26 жовтня 2020 року дав свої пояснення, тому у задоволенні клопотання про відкладення судового засідання відмовлено.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Згідно п. 2 Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони та здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкції), огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Відповідно до п.п. 6, 7 Розділу І вказаної інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до п. 6 Розділу ІІ даної Інструкції огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.

Пунктом 15 Наказу МВС України №1376 від 06 листопада 2015 року «Про затвердження Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції» передбачено, що до протоколу про адміністративне правопорушення долучаються пояснення свідків правопорушення.

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 313427 від 16 вересня 2020 року ОСОБА_1 , 16 вересня 2020 року, близько 22 години 01 хвилин, на 119 км автодороги Київ-Одеса, керував автомобілем Volkswagen Golf, номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, від огляду на стан сп`яніння в установленому порядку на місці зупинки за допомогою приладу Драгер та у медичному закладі відмовився в присутності двох свідків.

В судове засідання свідки, вказані у протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не прибули, про час і місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Із письмових пояснень вказаних свідків не можна зробити висновку, що від проходження тесту на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, за допомогою приладу Драгер чи в медичній установі ОСОБА_1 відмовився, оскільки пояснення є шаблонними.

З переглянутого у судовому засіданні наявного в матеріалах справи відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд на стан сп`яніння в медичному закладі, пройти огляд на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом йому працівники поліції не пропонували. Також із даного відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 відмовився пройти огляд в медичному закладі, тому що у нього не було часу. Проте, в пояснення в протоколі про адмінправопорушення, які написав під диктовку працівника поліції, зазначив, що відмовляється від огляду на стан сп`яніння, тому що о 8 год. випив 100 гр. коньяку. Особи свідків також не були встановлені.

Через неможливість перевірки наданих пояснень свідків, суд не може взяти їх до уваги як належні та допустимі докази. Також протокол про адміністративне правопорушення, який був складений на підставі письмових пояснень вказаних свідків, не може бути доказом вини ОСОБА_1 у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Згідно ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.

Відповідно до ст. 62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, повинен прийти до висновку про винуватість особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, поза розумним сумнівом.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02 ,«Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 р.), беручи до уваги адміністративне стягнення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, необхідно виходити з того, що, як і у кримінальному провадженні, суд у цій справі має бути неупередженим і безстороннім і не вправі самостійно змінювати на шкоду особі формулювання правопорушення, викладене у фабулі протоколу про адміністративне правопорушення. Відповідне формулювання слід вважати по суті викладенням обвинувачення у вчиненні адміністративного правопорушення, винуватість у скоєнні якого має бути доведено не судом, а перед судом у змагальному процесі. Суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод(далі Конвенція).

Згідно ст. 280 КУпАП, орган /посадова особа/ при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 247 ч.1 п. 1 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Таким чином, зважаючи на зазначені вище порушення, допущені уповноваженими особами поліції при оформленні матеріалів справи, те, що згідно ст.251КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази, приходить до висновку про недоведеність поза розумним сумнівом наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення відносно останнього підлягає закриттю на підставі п. 1 ст.247КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст. ст. 247 п. 1, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити в зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На постанову може бути подана апеляційна скарга до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Т. Н. Скороход