Справа № 212/2396/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 травня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області Пустовіт О.Г., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Покровського ВП КВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, працюючої продавцем магазині "Гранд", зареєстрованої та проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

07 квітня 2020 року до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 439937 від 01.04.2020, згідно якому ОСОБА_1 01 квітня 2020 року о 13-50 год., знаходячись на робочому місці в магазині «Гранд» у якості продавця за адресою: вул. Січеславська, 30 Покровського району м. Кривого Рогу, перебувала на робочому місці та здійснювала відпуск покупців без засобів індивідуального захисту (маски), чим порушила Постанову КМУ від 11.03.2020 року №211, п. 5.2 протоколу позачергового засідання №5 Криворізької міської комісії.

На підтвердження вчинення адміністративного правопорушення особою, що склала протокол про адміністративне правопорушення, надані протокол про адміністративне правопорушення, висновок ЖЄО №7692 від 01.04.2020, рапорти, пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, копія форми трудового договору, копію розпорядження, копію санітарної книжки та відеозапис.

В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась, надала заяву про розгляд справи про адміністративне правопорушення у її відсутності. Крім того зазначила, що вину повністю не визнає, просить суд закрити провадження в зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, вважаю, що справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Згідно з ч.ч. 1, 2, 3ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 44-3 КУпАП адміністративна відповідальність за диспозицією цієї статті настає за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Враховуючи, що ст. 44-3 КУпАП є бланкетною (відсилочною) нормою, то в протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються конкретні правила, норми або рішення, що порушуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Так, протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 439937 від 01.04.2020 не містить посилання на порушення конкретних правил та заборон, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», оскільки не містить посилання на відповідні пункти даної постанови.

Так, відповідно до пп.3 п.2 постанови КМУ від 11.03.2020 року № 211 (станом на 01.04.2020) з 00 год. 01 хв. 17 березня 2020 р. до 3 квітня 2020 р. заборонена робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім роздрібної торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, засобами зв`язку, провадження банківської та страхової діяльності, а також торговельної діяльності і діяльності з надання послуг з громадського харчування із застосуванням адресної доставки замовлень за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 55 Господарського кодексу України, суб`єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Аналіз вищевикладених норм права дає підстави вважати, що за недотримання заборон щодо прийому відвідувачів та здійснення торгівлі продуктами харчування без забезпечення працівників засобами індивідуального захисту, встановлених на період карантину людей, можуть відповідати не будь-які особи, а лише суб`єкти господарювання, до яких відносяться особи, які зареєстровані відповідно до закону як підприємці чи посадові особи господарської організації.

Однак, досліджені у судовому засіданні протокол з доданими до нього матеріалами, свідчать про те, що ОСОБА_1 є лише найманим працівником (продавцем) суб`єкта господарювання магазину "Гранд", а отже не може бути за вказаних в протоколі обставин суб`єктом правопорушення за ст. 44-3 КУпАП.

Водночас, факт забезпечення або незабезпечення працівника ОСОБА_1 засобами індивідуального захисту роботодавцем магазину "Гранд" у протоколі про адміністративне правопорушення не зазначений.

В Україні визнається і діє принцип верховенства права, згідно ч. 1 ст. 8 Конституції України.

У Рішенні від 29 червня 2010 р. № 17-рп/2010 Конституційний Суд України вказав, що одним із елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Європейський Суд з прав людини неодноразово у своїх рішеннях звертав увагу на необхідність дотримання національними органами принципу правової визначеності. Так, у справі "Салов проти України" (рішення від 6 вересня 2005 року) ЄСПЛ зазначив, що однією з вимог, яка випливає з вислову "передбачений законом" є передбачуваність відповідних заходів. Та чи інша норма не може вважатись "законом", якщо вона не сформульована з достатньою чіткістю, щоб громадянин міг регулювати свою поведінку: він повинен мати можливість - за необхідності за належної правової допомоги - передбачити наслідки до яких може призвести певна дія. Рівень передбачуваності значною мірою залежить від змісту заходу, сфери, яку він має охопити, а також кількості та статусу тих, до кого він застосовується.

Таким чином, з огляду на принцип правової визначеності дії ОСОБА_1 , вказані у протоколі, не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Окрім того, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка по суті становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді. Натомість, посадовою особою при складанні протоколу не визначено конкретних правил та заборон, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», порушення яких ставляться в провину ОСОБА_1 .

Згідно з п. 1 ч.1ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

За таких обставин доходжу висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Керуючись ч.ч. 1, 2, 3 ст.7, ст.ст.9, 44-3, ст.247, 280, 283, 284 КУпАП, суддя,

п о с т а н о в и в :

провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.44-3 КУпАП, закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю в її діях складу вказаного адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Кривого Рогу шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя: О. Г. Пустовіт