ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 621/3183/19 Головуючий суддя І інстанції Бородавка К. П.
Провадження № 33/818/584/20 Суддя доповідач Шабельніков С.К.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 квітня 2020 року м. Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., за участю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 та його захисника - адвоката Ахсарова М.А., розглянувши в судовому засіданні справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 2 грудня 2019 року, -

в с т а н о в и в:

Цією постановою

ОСОБА_1 , 1983 року народження, громадянин України, мешканець м. Харкова,

- визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП та підданий адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Також з ОСОБА_1 стягнуто судовий збір в розмірі 384 грн. 20 коп.

Постановою встановлено, що 28.10.2019 о 19 годині 35 хвилин в м. Зміїв по вул. Пролетарське шосе ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 21011, державний номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголю з порожнини рота, не стійка хода, почервоніння обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння, а саме продуття газоаналізатора алкотестер «Драгер», та обстеження в медичному закладі відмовився.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить постанову Зміївського районного суду Харківської області від 2 грудня 2019 року скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.7 ч.1 ст. 247 КУпАП, посилаючись на її незаконність внаслідок того, що справа була розглянута без його участі, чим було порушено його право на захист.

Разом з тим ОСОБА_1 просить поновити йому строк апеляційного оскарження судової постанови, оскільки в судовому засіданні участі не приймав, а про існування постанови відносно нього дізнався лише 23 березня 2020 року, коли йому було направлено державним виконавцем копію судової постанови.

Твердження апелянта щодо причин пропуску строку на апеляційне оскарження матеріалами справи не спростовуються, а тому, дотримуючись конституційних гарантій забезпечення кожній особі доступу до правосуддя, строк на подачу апеляційної скарги підлягає поновленню.

Вивчивши матеріали справи, заслухавши доводи ОСОБА_1 та його захисника, які просили задовольнити його апеляційну скаргу, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно вимог ст.ст. 245,251,252,280 КУпАП суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.

Як вбачається з матеріалів справи, суд не порушив вказаних вимог закону, встановивши обставини, які мають значення для правильного розгляду справи і вирішення питання винності ОСОБА_1 в порушенні правил дорожнього руху. Не зважаючи на те, що ОСОБА_1 не був присутнім при розгляді матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судом першої інстанції повно та всебічно досліджено всі обставини та відомості цього провадження.

Визнаючи ОСОБА_1 винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП суд першої інстанції послався на відомості протоколу про адміністративне правопорушення, письмові пояснення свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також на письмові пояснення правопорушника ОСОБА_1 , які він надавав добровільно працівникам поліції внаслідок складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Зокрема, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголя з ротової порожнини, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алкотестеру на місці зупинки відмовився, а також від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння, і ця відмова зафіксована в присутності двох свідків. (арк.. 1)

З відомостями, що містяться в цьому протоколі ОСОБА_1 був згоден, про що свідчить його власноручний підпис у протоколі.

Крім того, протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою державою особою відповідно до вимог ст.. 256 КУпАП і дії посадової особи що його складала в порядку передбаченому чинним законодавством ОСОБА_1 не оскаржувалися, тобто ані в порядку Кодексу адміністративного судочинства України, ані в порядку Кримінального процесуального кодексу України скарги ОСОБА_1 не подавались, про що він повідомив при апеляційному розгляді.

За таких обставин, відсутні підстави ставити під сумнів відомості, що об`єктивно відображені у протоколі відомостей про адміністративне правопорушення.

Відповідно до письмових пояснень свідка ОСОБА_3 вбачається, що 28.10.2019 року в його присутності водій ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2102 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме нестійка хода, різкий запах алкоголю з порожнини рота та в його присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора та у медичному закладі (арк. 2).

Згідно з письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , 28.10.2019 року він був свідком того, що водій ОСОБА_1 керував автомобілем та в його присутності відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатора та у медичному закладі. (арк. 4).

Оспорюючи висновки суду першої інстанції, ані ОСОБА_1 , ані його захисник не заявляли суду апеляційної інстанції жодного клопотання щодо виклику та допиту безпосередніх свідків відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.

Поряд з цим, ОСОБА_1 надав пояснення, в яких вказує, що перебував за кермом автомобіля у стані алкогольного сп`яніння, оскільки вживав горілку (арк. 3).

В суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 не навів жодного об`єктивно підтвердженого факту, який би спростовував такі відомості, тобто він та його захисник не спростували об`єктивності цих пояснень під час апеляційного розгляду.

Більш того, в судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 повідомив, що 28.10.2019 року на місці його зупинки працівники поліції запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору «Драгер» але він відмовився. Належить врахувати і те, що ОСОБА_1 пояснював, що не заявляв працівникам поліції клопотання щодо направлення його до медичної установи для проведення відповідного огляду на стан алкогольного сп`яніння, внаслідок сумнівів щодо точності показників алкотестеру.

Вказані відомості свідчать про те, що порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, який закріплений у ст. 266 КУпАП та в Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735, не був порушений працівниками поліції, оскільки тільки у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння або у разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладі охорони здоров`я.

Крім того, згідно до ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори України», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування судами як джерело права.

В рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» наголошено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata, коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів ні у часі, ні в підставах для поновлення строків.

Отже, матеріали справи не містять жодних відомостей про те, що ОСОБА_1 цікавився розглядом справи про адміністративне правопорушення відносно нього, хоча відповідно до протоколу був повідомлений, що справа буде розглядатись саме в Зміївському районному суді Харківської області, а тому його твердження про те, що він не був повідомлений про час та місце розгляду справи апеляційний суд залишає без уваги. До того ж судові повістки направлялись судом саме на ту адресу, яка зазначена в протоколі про адміністративне правопорушення і саме ця адреса вказана апелянтом у апеляційній скарзі, що об`єктивно підтверджується матеріалами судової справи.

З огляду на викладене, нема підстав ставити під сумнів відомості, що зазначені у поштовому повідомленні (арк.9) щодо тривалого зберігання рекомендованого листа у поштовому відділенні за місцем проживання ОСОБА_1 , який не з`являвся до поштового відділення для його отримання. А тому суд апеляційної інстанції не погоджується з твердженням ОСОБА_1 та його захисника про безпідставність розгляду справи в суді першої інстанції без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції прийнято правильне рішення щодо порушення ОСОБА_1 п.2.5 Правил дорожнього руху України та його притягнуто за ч.1 ст.130 КУпАП до відповідальності, а тому посилання останнього на незаконність та необґрунтованість судової постанови є неспроможними,

А тому, апеляційний суд вважає, що постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, -

п о с т а н о в и в:

Клопотання ОСОБА_1 задовольнити поновивши йому процесуальний строк на апеляційне оскарження постанови судді Зміївського районного суду Харківської області від 2 грудня 2019 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Зміївського районного суду Харківської області від 2 грудня 2019 року щодо притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП залишити без змін.

Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Харківського

апеляційного суду С.К. Шабельніков