ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний номер справи: 647/997/20 Головуючий в 1 інстанції Волошин Р.Р.
Провадження №33/819/225/20 Доповідач в апеляційній інстанції Красновський І.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 червня 2020 року місто Херсон

Суддя Херсонського апеляційного суду Красновський І.В., за участю захисника Крамського Д.О. розглянувши апеляційну скаргу захисника Крамського Д.О. в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Бериславського районного суду Херсонської області від 19.05.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, зареєстрований АДРЕСА_1 , мешкає за адресою АДРЕСА_2 ,

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Бериславського районного суду Херсонської області від 19.05.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень.

В постанові суду зазначено, що ОСОБА_1 22.04.2020 року о 07 годині на автошляху Херсон-Генічеськ керуючи вантажопасажирським транспортним засобом, здійснював перевезення 8 осіб без погодження маршруту руху в органах Національної поліції, встановлених підпунктом 9 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-Co-2» зі змінами. В діях ОСОБА_1 вбачається склад адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ст. 44-3 КУпАП, а саме: порушення санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених іншими актами законодавства з питань боротьби з інфекційними хворобами.

В апеляційній скарзі захисника Крамський Д.О. в інтересах ОСОБА_1 вважає. що суд неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи та не взяв до уваги викладені в запереченні на протокол доводи, а тому суд першої інстанції безпідставно дійшов висновку про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП. Крім того зазначає, що суд з власної ініціативі перейшов на порушення підпункту 9 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211. Протокол не містить відомостей про свідків та понятих, залучених при складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Вважає, що наданий до протоколу відеозапис є неналежним доказом. Просить постанову скасувати, а адміністративну справу щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Правопорушник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився. Про дату час та місце розгляду апеляційної скарги був повідомлений належним чином. Захисник Крамський Д.О. не заперечував розгляд справи проводити без участі ОСОБА_1 посилаючись на зайнятість останнього.

Заслухавши захисника Крамського Д.О., який наполягав на задоволенні апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону районним судом виконано належним чином.

Висновок районного суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП, при обставинах викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку.

В статті 1 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року ( зі змінами) визначено, що карантин - це адміністративні та медико - санітарні заходи, що застосовуються для запобігання поширенню особливо небезпечних інфекційних хвороб.

Згідно ст.29 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" №1645-ІІІ від 06 квітня 2000 року ( із змінами), карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 9 п. 2 постанови КМУ від 11.03.2020 року №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" (в ред. яка діяла на момент вчинення правопорушення) заборонено регулярні та нерегулярні перевезення пасажирів автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському, внутрішньообласному та міжобласному сполученні, зокрема пасажирські перевезення на міських автобусних маршрутах у режимі маршрутного таксі, крім перевезення: службовими та/або орендованими автомобільними транспортними засобами працівників підприємств, закладів та установ незалежно від форми власності, які забезпечують охорону здоров`я, продовольче забезпечення, урядування та надання найважливіших державних послуг, енергозабезпечення, водозабезпечення, зв`язок та комунікації, фінансові та банківські послуги, функціонування інфраструктури транспортного забезпечення, сфери оборони, правопорядку та цивільного захисту, об`єктів критичної інфраструктури, які мають безперервний промисловий цикл, за умови забезпечення водіїв та пасажирів під час таких перевезень засобами індивідуального захисту в межах кількості місць для сидіння, передбаченої технічною характеристикою транспортного засобу або визначеної в реєстраційних документах на цей транспортний засіб і виключно за маршрутами руху, погодженими з органами Національної поліції, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів.

Так, положеннями ст. 44-3 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами. Отже, не дотримавшись передбачених заборон щодо перевезення пасажирів без погодження з органами Національної поліції ОСОБА_1 порушив встановлені постановою Кабінету Міністрів України "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" від 11 березня 2020 р. № 211 правила щодо карантину людей, тобто в його діях наявний склад адміністративного правопорушення.

Таким чином, при винесенні оскаржуваної постанови суд вірно оцінив зібрані у справі докази та обґрунтовано дійшов висновку про те, що в діях ОСОБА_1 має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 44-3 КУпАП, доводи викладені в апеляційній скарзі захисника не знайшли свого підтвердження в ході апеляційного перегляду, а отже відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови суду першої інстанції, підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Доводи апеляційної скарги захисника, що суд з власної ініціативі перейшов на порушення підпункту 9 пункту 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 р. №211 є безпідставними, оскільки формулювання адміністративного правопорушення органами поліції в протоколі серії АПР18 № 719615 від 22.04.2020 року, вказані правильно.

Твердження захисника про те, що не зазначені в протоколі свідки та поняті є необґрунтовані, оскільки ст. 44-3 КУпАП або іншою нормою закону не передбачено складання протоколу за вказане правопорушення у присутності понятих та свідків.

Положеннями ст.ст. 23, 33 КУпАП регламентовано, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, поваги до правил співжиття, в дусі додержання законів України, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим порушником, так і іншими особами. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст. 33 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення в умовах гострої респіраторної хвороби COVID-19 спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, особу правопорушника, ступінь його вини, зокрема те, що він

піддав ризику зараження пасажирів цією хворобою, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та призначив адміністративне стягнення в мінімальних межах санкції ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що оскаржуване судове рішення є законним, обґрунтованим і мотивованим, відтак підстав для його скасування немає, а тому апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а постанову районного суду без змін.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст. 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу захисника Крамського Д.О. в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову судді Бериславського районного суду Херсонської області від 19.05.2020 року по справі про адміністративне правопорушення за ст.44-3 КУпАП щодо ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя (підпис)