Справа №155/701/19
Провадження №3/155/2/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 червня 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі головуючої судді Адамчук Г.М., за участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В., особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , представника особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 , іншого учасника ДТП ОСОБА_3 , його представника Бредюка О.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 , непрацюючого,

у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

До Горохівського районного суду Волинської області з Горохівського ВП ГУНП у Волинській області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №013257 від 19 червня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 , 18 січня 2019 року о 15 годині 10 хвилин, на автодорозі сполученням Київ-Чернігів-Н.Яриловичі, біля АЗС «Amic», що в селі Лемеші, по вулиці Магістральній, 49 Козелецького району Чернігівської області, керуючи автомобілем Volvo FH 540, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «STAS SZ33-6K», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , під час руху не вибрав безпечної швидкості руху, не зорієнтувався на дорозі, не надав переваги в русі автомобілю Toyota Sequoia, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який рухався позаду в попутному напрямку, внаслідок чого допустив з ним зіткнення, чим порушив п.10.1. та п.10.3. ПДР України. В результаті ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження, а водій автомобіля Toyota Sequoia, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , тілесні ушкодження.

ОСОБА_1 в судовому засіданні своєї вини не взнав та пояснив, що він 18 січня 2019 року близько 15 години 10 хвилин рухався автомобілем Volvo FH 540, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «STAS SZ33-6K», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , з міста Чернігів в напрямку міста Луцьк. Дорога мала дві смуги руху в одному напрямку та дві смуги руху в зустрічному. Під час руху помітив АЗС «Amic» на яку вирішив заїхати, у зв`язку з чим рухався в крайній лівій смузі. Рухався в даній смузі приблизно 300 метрів. Під`їжджаючи до заправки почав здійснювати поворот ліворуч і вже коли автопоїзд був під кутом помітив, що будь-якого дорожнього знака, який би дозволяв це зробити в даному місці не було, так як і не було спеціального місця для розвороту. Зрозумівши, що в нього немає технічної можливості заїхати на заправку, зумовленої дорожнім покриттям та габаритами автопоїзда, мав намір продовжити рух прямо. Однак, в цей момент відчув сильний удар в переднє ліве колесо автопоїзда автомобілем Toyota Sequoia, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , який здійснював об`їзд керованого ним транспортного засобу з лівої сторони, в той час коли права смуга руху була вільна. Вважає, що в даній ДТП винен водій саме автомобіля Toyota Sequoia, а тому просив провадження в справі відносно нього закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Представник особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що він також вважає, що саме дії водія автомобіля Toyota Sequoia, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , є причиною виникнення даної дорожньо-транспортної пригоди, а тому просив провадження в справі відносно ОСОБА_1 закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Інший учасник ДТП ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснив, що він 18 січня 2019 року близько 15 години 10 хвилин рухався автомобілем Toyota Sequoia, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 з міста Чернігів в напрямку міста Київ зі швидкістю 110 км/год., що дозволено ПДР України. Рухався він в лівій смузі. Попереду нього в правій смузі рухався автомобіль Volvo FH 540, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «STAS SZ33-6K», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 . Помітивши, що водій автопоїзда зменшує швидкість руху, подумав, що він має намір повернути праворуч до кафе. Однак, під`їжджаючи до нього, останній різко приймає ліворуч, внаслідок чого він правою частиною свого автомобіля зіткнувся з переднім лівим колесом голови тягача. З напівпричепом його автомобіль не контактував. В момент зіткнення швидкість автопоїзда була близько 20-30 км/год. Після зіткнення транспортних засобів до нього підбіг водій автопоїзда ОСОБА_1 , який хотів з`ясувати чи є в його автомобілі реєстратор та одночасно з тим хотів проникнути в нього. Після цього його забрала швидка. Участі в огляді місця пригоди не брав, так як був вже на той момент госпіталізований. Бачив здалека, що автопоїзд рухається рівно в правій смузі, яка була до нього відстань не пам`ятає, так як був розслабленим. Вважає, що винен в даній пригоді саме ОСОБА_1 , який здійснював поворот ліворуч з правої смуги руху.

Представник ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в судовому засіданні також ствердив, що водій автомобіля Volvo FH 540, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «STAS SZ33-6K», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , порушив ПДР України, що й призвело до зіткнення транспортних засобів.

Суд, заслухавши пояснення учасників, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази у сукупності, приходить до наступного висновку.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

У відповідності до положень ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Склад правопорушення (проступку) включає в себе ознаки, які об`єднуються в чотири групи (елементи), що характеризують: об`єкт адміністративного проступку, об`єктивну сторону проступку; суб`єкт адміністративного проступку; суб`єктивну сторону проступку, і являють собою нерозривну єдність, і наявність яких обов`язкова для кваліфікації конкретного діяння.

Об`єктивна сторона правопорушення це сукупність ознак, що характеризують зовнішню сторону складу правопорушення, тобто об`єктивні ознаки зовнішнього прояву правопорушення й об`єктивних умов його здійснення. Обов`язковими ознаками об`єктивної сторони правопорушення є наявність діяння (суспільно небезпечного або шкідливого), причинний зв`язок, наслідки (суспільно небезпечні або шкідливі) діяння. Крім того, серед ознак об`єктивної сторони порушення є місце та час його вчинення.

Суб`єктивна сторона правопорушення це внутрішня сторона правопорушення, що характеризує психічну діяльність особи в момент здійснення правопорушення. Обов`язковою ознакою суб`єктивної сторони є провина (у формі умислу або необережності), тобто певне психічне відношення особи до свого протиправного діяння і його суспільно небезпечним або шкідливим наслідкам (результату).

Диспозицією ст.124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Суб`єктом правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, є водій транспортного засобу.

Відповідно до вимог ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Згідно з ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до п.10.1. ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

А відповідно до п.10.3. ПДР України, у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися. За одночасного перестроювання транспортних засобів, що рухаються в одному напрямку, водій, який знаходиться ліворуч, повинен дати дорогу транспортному засобу, що знаходиться праворуч.

Згідно з п.12.3. ПДР України, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

А згідно з п.13.1. ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Постановою слідчого СВ Козелецького ВП Ніжинського ВП ГУНП в Чернігівській області від 25 березня 2019 року стверджується, що кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000050 від 19 січня 2019 року було закрите у зв`язку з встановленням відсутності складу кримінального правопорушення. Копію постанови було направлено до Управління патрульної поліції в Чернігівській області, для прийняття рішення в порядку КУпАП, так як в діях водія ОСОБА_3 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Також копію даної постанови було направлено до Горохівського ВП ГУНП у Волинській області, для прийняття рішення в порядку КУпАП, так як в діях водія ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Як вбачається із схеми до протоколу огляду місця ДТП від 18 січня 2019 року, автомобіль Volvo FH 540, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом «STAS SZ33-6K», реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 , в момент зіткнення з автомобілем Toyota Sequoia, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , перебував в крайній лівій смузі руху.

Висновком експертного дослідження за №041-10(Д)/19 від 11 листопада 2019 року стверджується, що, виходячи з наданих на дослідження матеріалів ДТП, в тому числі, обставин розвитку подій, зафіксованих в наданих відеозаписах з камер зовнішнього спостереження АЗС «Amic» покази водія ОСОБА_1 в частині здійснення руху керованого ним автопоїзда в лівій смузі не позбавлені технічної спроможності. В той же час, перед моментом зіткнення автомобіль Volvo FH 540, реєстраційний номерний знак НОМЕР_1 маневрував ліворуч, що вказує на технічну неспроможність показів ОСОБА_1 в частині виключно прямолінійного руху керованого ним автомобіля до моменту зіткнення.

Виходяси з наданих на дослідження матеріалів ДТП, в тому числі обставин розвитку подій, зафіксованих в наданих відеозаписах з камер зовнішнього спостереження АЗС «Amic» слід дійти висновку щодо технічної неспроможності викладених водієм ОСОБА_3 обставин в частині здійснення маневру автопоїзда з правої смуги руху.

В обставинах досліджуваної пригоди ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності до вимог п.10.7. д) Правил дорожнього руху України.

В той же час, в діях водія ОСОБА_1 невідповідності вимогам п.10.1., п.10.3. ПДР України, про що зазначено у відповідному протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №013257, з технічної точки зору не вбачається.

В обставинах досліджуваної пригоди водій ОСОБА_3 з метою забезпечення безпеки руху, повинен був діяти у відповідності до вимог п.13.1. ПДР України, а з моменту зменшення швидкості автопоїзда у відповідності до вимог п.12.3. ПДР України.

В обставинах досліджуваної пригоди дії водія автомобіля Toyota Sequoia, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 мав технічну можливість своїми одноосібними діями запобігти виникненню даної ДТП, за умов своєчасного нормативного виконання технічних вимог п.13.1., п.12.3. ПДР України.

В обставинах досліджуваної пригоди дії водія автомобіля Toyota Sequoia, реєстраційний номерний знак НОМЕР_3 , ОСОБА_3 , пов`язані з невиконанням вимог п.13.1., п.12.3. ПДР України є необхідними і достатніми для того, щоб пригода відбулася, а отже, були і необхідною умовою і технічною причиною виникнення пригоди.

В той же час, дії водія автопоїзда ОСОБА_1 в обставинах даної пригоди з технічної точки зору не є ні необхідною умовою, ні технічною причиною виникнення пригоди, оскільки не створювали водію ОСОБА_3 аварійної обстановки.

Даний висновок був підтриманий експертом ОСОБА_5 в суді, а тому суд вважає його належним та допустимим доказом, оскільки є обґрунтованим, технічно спроможним і таким, що не суперечить матеріалам справи.

Суд не приймає до уваги висновок експертного дослідження за №7 від 22 березня 2019 року, а також письмові пояснення свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , оскільки дані письмові докази повністю спростовуються іншими доказами, зокрема, висновком експертного дослідження за №041-10(Д)/19 від 11 листопада 2019 року, який було роблено з використанням відеозаписів з камер зовнішнього спостереження, встановлених на будівлі АЗС «Amic» поблизу села Кіпті Козелецького району Чернігівської області.

Таким чином, виходячи з аналізу вищевказаного висновку та інших письмових доказів у справі, в діях ОСОБА_1 не вбачається вина у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення, будь-які інші фактичні дані та докази вчинення ним правопорушення в матеріалах справи відсутні

Відтак відомості, викладені у протоколі про адміністративне правопорушення, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні.

Одночасно суд наголошує на тому, що винуватість у вчиненні певною особою правопорушення має доводитися в суді; суддя не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод і практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у справі «Гурепка проти України» (п.50-55 Рішення від 06.09.2005 року) суд не має сумніву, що в силу суворості санкції справа про адміністративне правопорушення за суттю є кримінальною, а адміністративне покарання фактично носить кримінальний характер з усіма гарантіями ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, що дає підстави для застосування практики Європейського суду з прав людини з кримінальних справ у справах про адміністративні правопорушення залежно від суворості санкції статті Закону.

Європейський суд з прав людини притримується у своїх рішеннях позиції того, що суд вправі обґрунтовувати свої висновки лише доказами, що випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» №39598/03 від 21.07.2011 року), тобто таких, що не залишать місце сумнівам, оскільки наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява №25).

Крім того, у справі «Paul and Audrey Edwards v. the United Kingdom» (№46477/99), суд зазначив, що компетентні органи завжди повинні докладати серйозних зусиль для з`ясування обставин справи і не повинні керуватись необдуманими або необґрунтованими висновками для розслідування, або в якості підстав для прийняття рішень.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 №23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні, в тому числі і закріпленій в ст.62 Конституції України презумпції невинуватості.

Згідно з ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях,усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Враховуючи вищевикладені обставини, суддя дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, що є підставою для закриття провадження у справі.

Відповідно до п.1 ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає до закриття у випадку відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст.9, 245, 247, 280, 283, 284 КпАП України, ст.62 Конституції України,

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова судді може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, шляхом подання апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Горохівський районний суд Волинської області.

Суддя