ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 липня 2020 року м. Чернівці

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ та справ про адміністративні правопорушення Чернівецького апеляційного суду Семенюк К.М., за участю ОСОБА_1 та діючої в її інтересах адвоката Поклітар Г.О., Мигалюка Р.В. та діючої в його інтересах адвоката Кирилюк Т.А., розглянувши провадження у справі про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , на постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 травня 2020 року, -

ВСТАНОВИВ:

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 травня 2020 року щодо ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , непрацюючого, маючого на утриманні 3-х малолітніх дітей - ІНФОРМАЦІЯ_2, ІНФОРМАЦІЯ_3., ІНФОРМАЦІЯ_4, провадження у справі щодо притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП - закрито на підставі п.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На вказану постанову суду надійшла апеляційна скарга ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка просила долучити наданні нею письмові докази до справи, допитати у судовому засіданні осіб, вказаних нею в апеляційній скарзі та скасувати постанову Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 травня 2020 року і ухвалити нову, якою ОСОБА_2 притягнути до відповідальності за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Апелянт вважає, що вказана постанова районного суду є незаконною та ухваленою з порушенням норм матеріального права. При цьому, остання посилалася на те, що суд під час розгляду справи про адміністративне правопорушення не допитав малолітню потерпілу (свідка) ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 і не надав у винесеному ним рішенні жодної правової оцінки письмовим доказам у справі, зокрема, показанням останньої щодо вчиненого її батьком домашнього насильства у сім`ї, свідком якого вона була.

Також зазначала про те, що висновки суду про відсутність об`єктивної сторони правопорушення, згідно диспозиції до ч.1 ст. 173-2 КУпАП є безпідставні та необґрунтовані, оскільки домашня сварка у вигляді гострої суперечки є також стороною домашнього насильства.

Справа №33/822/276/20 Головуючий у І інстанції: Мамчмн П.І.

Категорія: ч.1 ст.173-2 КУпАП Доповідач: Семенюк К.М.

Звертала увагу і на те, що показання ОСОБА_4 та ОСОБА_1 у рішенні суду відображенні неповно.

Таким чином вважає, що висновки суду про відсутність події та складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_2 від 25.03.2020 року, що мають ознаки домашнього насильства щодо його дружини ОСОБА_1 та малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є передчасними.

Заслухавши доповідь судді, апелянта ОСОБА_1 та діючу в її інтересах адвоката Поклітар Г.О., які просили задовольнити апеляційну скаргу, ОСОБА_2 та діючої в його інтересах адвоката Кирилюк Т.А., які заперечували щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне порушення суд зобов`язаний всебічно, повно та об`єктивно з`ясувати всі обставини у справі та вирішити питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення; чи винна особа у його вчиненні; чи підлягає вона адміністративній відповідальності; чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та інші питання, які мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону судом були дотримані в повному обсязі.

Так, згідно ч.1 ст. 173-2 КУпАП вчинення насильства в сім`ї - це умисне вчинення будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Об`єктивна сторона правопорушення виражається в умисному вчиненні будь-яких дій фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування фізичного насильства, що не завдало фізичного болю і не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, а так само невиконанні захисного припису особою, стосовно якої він винесений, непроходженні корекційної програми особою, яка вчинила насильство в сім`ї (матеріальний склад).

Відповідно до диспозиції ч.1 ст. 173-2 КУпАП суб`єктивна сторона зазначеного адміністративного правопорушення характеризується умисною формою вини і передбачено наявність прямого умислу правопорушника на спричинення страждань потерпілій стороні.

Тобто згідно вказаної норми закону, обов`язковим елементом об`єктивної сторони є умисна дія, тобто умисне вчинення домашнього насильства.

Так, із протоколу про адміністративне правопорушення № 419556 від 26.03.2020 року (а.п. -1) вбачається, що 25.03.2020 р. о 18.00 год. громадянин ОСОБА_2 , знаходячись по місцю свого проживання, а саме, в квартирі АДРЕСА_2 , вчинив відносно своєї дружини ОСОБА_1 насильство в сім`ї, а саме, умисні дії психологічного характеру, які полягали в нецензурній лайці, погрозах неприємностями та позбавити житла, внаслідок чого мала бути завдана шкода психічному здоров`ю гр. ОСОБА_1 .

Таким чином, ОСОБА_2 вчинив правопорушення, передбачене ч.1ст. 173-2 КУпАП.

Вказаний процесуальний документ працівниками поліції був складений на підставі заяви, поданої потерпілою ОСОБА_1 від 26.03.2020 року.

Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Згідно положень ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є фактичні дані, які, зокрема, встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, форма та зміст якого має відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Разом з тим, як вбачається із змісту протоколу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_2 за ч.1 ст. 173-2 КУпАП (а.п. 1), що факт заподіяння шкоди психічному здоров`ю потерпілої ОСОБА_1 у ньому відсутній, а це в свою чергу свідчить про відсутність однієї із складових об`єктивної сторони, тобто умисного вчинення домашнього насильства по відношенню до останньої.

Крім цього, із наданих матеріалів провадження, зокрема із письмового пояснення ОСОБА_2 від 26.03.2020 року вбачається, що 25.03.2020 року о 18.00 годині ним викликалась патрульна поліція, у зв`язку з тим, що в сім`ї стався сімейний скандал в присутності малолітніх дітей із-за образливого ставлення до нього тещі ОСОБА_4 , а також приниженням його, яке «вилилося» у нецензурну лайку і що викладені його дружиною - ОСОБА_1 факти не відповідають дійсності (а.п.- 6). Тобто першим викликав поліцію ОСОБА_2 .

Рапортом ст. інспектора ЮП Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області Тодоріко А. від 15.05.2020 року (а.п.-24) було підтверджено те, що дійсно 25.03.2020 року на спецлінію «102» ( повідомлення зареєстровано в ЄО №6209) звертався ОСОБА_2 щодо виникнення непорозумінь з тещею - ОСОБА_4 , однак конфлікт було вичерпано до приїзду працівників поліції.

Крім цього, із інформації начальника Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області Барбакара В. від 13.04.2020 року № М-146, наданої за зверненням ОСОБА_2 (а.п. 43), вбачається, що 25.03.2020 року о 19 год. 22 хв. до Шевченківського ВП надходило повідомлення від ОСОБА_2 (повідомлення зареєстроване в ІТС ІПНП Шевченківського ВП ЧВП ГУНП в Чернівецькій області від 25.03.2020 року № 6214) про виникнення непорозумінь з дружиною, яка забрала у нього документи на квартиру, паспорт. Крім цього, також зазначалось, про те, що звернення було розглянуте працівниками УПП в Чернівецькій області за спрощеною системою та списане до справи електронним рапортом, у зв`язку з чим матеріали відсутні.

При цьому, будучи допитаною у суді апеляційної інстанції, потерпіла ОСОБА_1 пояснила, що 25 березня 2020 року її чоловік ОСОБА_2 в присутності їх спільних малолітніх дітей - ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_2, ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3., ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4, та її матері - ОСОБА_4 вчинив скандал на національному підґрунті і ображав її нецензурними словами, під час якого діти злякалися та почали плакати. Згодом вона почула, що ОСОБА_2 викликав поліцію, де заявляв про те, що його не впускають у квартиру. 26.03.2020 року вона у поліції написала заяву щодо події від 25.03.2020 року (про насильство). Стверджувала, що діями останнього, їй та її малолітнім дітям була завдана психологічна травма. При цьому зазначала, що подібні конфлікти у сім`ї між ними виникають дуже часто і протягом тривалого часу.

Крім цього, ОСОБА_2 , будучи допитаним в суді апеляційної інстанції пояснив, що 25.03.2020 р. між ним та дружиною виник конфлікт, а саме, перший раз щодо повернення ключів від квартири, а другий раз щодо повернення паспорта та документів на квартиру. Під час конфлікту в квартирі були присутні він, дружина, діти та теща, однак дітей поруч не було. Відтак, оскільки вищевказане йому було повернуто, він відмовився подавати заяву в поліцію. 26.03.2020 року йому стало відомо, що за заявою дружини щодо нього працівниками поліції був складений протокол про адміністративне правопорушення щодо події, яка мала місце 25.03.2020 року.

При цьому зазначав, що після його повернення із-за кордону, дружина ОСОБА_1 та теща ОСОБА_4 часто принижували його та обмежували у користуванні їх спільним майном, а діти стали заручниками інтриг між ними.

Таким чином, вислухавши пояснення вищевказаних осіб, дослідивши докази, які наявні в матеріалах справи, а також ті, які були долучені під час апеляційного розгляду вказаного провадження, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що дії ОСОБА_2 не охоплюються диспозицією ч.1 ст. 173-2 КУпАП і не становлять складу адміністративного правопорушення, передбаченого вказаною статтею, оскільки встановленим є лише факт існування конфліктних відносин між подружжям щодо житлових питань, а саме, з приводу поділу та користування їх спільним майном.

Крім цього, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, які надійшли на адресу суду також відсутні будь-які фактичні дані, які б підтверджували факт завдання шкоди фізичному або психічному здоров`ю ОСОБА_1 внаслідок поведінки ОСОБА_2 , що виключає факт насильства в сім`ї.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його

вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного

вирішення справи.

У відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП докази повинні оцінюватися за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності.

Отже, суддя районного суду, оцінивши викладені вище докази, які були досліджені ним всебічно, повно і об`єктивно у відповідності з вимогами ст.252 КпАП України прийшов до обґрунтованого висновку про відсутність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Крім цього, як було встановлено в суді першої та апеляційної інстанції, що в даний час у суді першої інстанції на розгляді перебуває справа щодо розірвання шлюбу між подружжям та розподілу житла між ними.

Що стосується посилань апелянта на те, що суд у винесеному ним рішенні не надав жодної правової оцінки письмовим доказам у справі, зокрема показанням свідка - малолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 щодо вчиненого її батьком домашнього насильства у сім`ї, то вони є голослівними і спростовуються наданими матеріалами справи (а.п.а.п.63-65 - постанова судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 травня 2020 року).

Інші доводи викладені ОСОБА_1 у поданій нею апеляційній скарзі є непереконливими, оскільки вони не спростовують вищенаведені висновки.

За таких обставин, апеляційний суд вважає, що постанова судді районного суду відповідає вимогам закону, а тому підстав для її скасування, а відтак - і для задоволення поданої апеляційної скарги не вбачає.

Керуючись ст.294 КУпАП, Чернівецький апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а постанову судді Шевченківського районного суду м. Чернівців від 29 травня 2020 року щодо ОСОБА_2 - без змін.

Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду К.М. Семенюк

Копія, згідно з оригіналом

Суддя

Чернівецького апеляційного суду _________________ К.М. Семенюк

М. П. (підпис)