Житомирський апеляційний суд
Справа №294/185/20 Головуючий у 1-й інст. Лесько М. О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА
14 липня 2020 року м. Житомир
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 25.03.2020 року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за участю представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Чорноуса А.А.,
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 01.02.2020 о 14:46 год. в смт. Великі Коровинці Чуднівського району Житомирської області по вулиці Івана Франка керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на факт вживання алкоголю проводився алкотестером «Drager Alcotest 6810», тест позитивний 2,80‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «А» ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а справу направити на новий розгляд до Чуднівського районного суду.
Вважає, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою.
Посилається на те, що суд не прийняв до уваги те, що працівниками поліції було грубо порушено його право на захист, яке проявилося у тому, що при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП, йому не була вручена копії даного протоколу, який він міг оскаржити керівництву Головного управляння Національної поліції України в Житомирській області до направлення даного протоколу до суду.
Зазначає, що судом не перевірялись обставини вчинення адміністративного правопорушення.
Вказує, що посилання працівників поліції у протоколі щодо керування ним автомобілем не відповідають дійсності, оскільки після вживання спиртних напоїв біля магазину та виявлення цього факту працівниками поліції, зателефонував своєму сину, щоб син забрав даний автомобіль разом з ним. Після цього сів в автомобіль і не запускаючи двигуна почав чекати сина. В цей момент до нього в салон автомобіля сів працівник поліції і почав складати протокол та надав продути алкотестер, звинувативши у керуванні автомобілем в стані алкогольного сп`яніння. Під час продування алкотестера окрім поліцейських сторонніх громадян не було, як зазначено у протоколі. Вказані обставини могли бути з`ясованим суддею під час розгляду справи у його присутності.
Зазначив, що посилання суду в постанові, що він повторно не з`явився до суду 25.03.2020 року не відповідає дійсності, так як він з`явився до суду у цей день, однак один із працівників суду повідомив, що у зв`язку із введенням карантину суддя не розглядає справ. В подальшому зателефонував своєму захиснику, який повідомив, що ним направлено відповідну заяву про відкладення розгляду справи. Однак суд не врахував вказані обставини та прийняв помилкове рішення, а тому є усі підстави для його скасування з направленням справи до суду першої інстанції на новий розгляд.
Також ОСОБА_1 просить поновити строк на апеляційне оскарження постанови Чуднівського районного суду Житомирської області від 25.03.2020 року, посилаючись на те, цей строк пропущений з поважних причин.
Заслухавши пояснення представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвоката Чорноуса А.А. на підтримку вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ч.2 ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Доводи ОСОБА_1 стосовно того, що строк на апеляційне оскарження пропущений ним з поважних причин, підтверджуються матеріалами справи. Враховуючи зазначені обставини, апеляційний суд вважає, що ОСОБА_1 слід поновити строк на апеляційне оскарження постанови Чуднівського районного суду Житомирської області від 25.03.2020 року.
Відповідно до вимог ст.245,251,252,280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати усі обставини справи, встановити, чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.
Обґрунтованість висновку суду першої інстанції про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи, зокрема, даними протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 004126 від 01.02.2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 01.02.2020 о 14:46 год. в смт. Великі Коровинці Чуднівського району Житомирської області по вулиці Івана Франка керував автомобілем марки «Chevrolet Aveo» (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на факт вживання алкоголю проводився алкотестером «Drager Alcotest 6810», тест позитивний 2,80‰. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «А» ПДР, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.4).
Зазначений протокол складено відповідно до вимог Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року N1452/735 (далі Інструкція), посвідчений підписом посадової особи, яка складала протокол поліцейським СРПП №1 Чуднівського ВП сержантом поліції Котюжинським П.М. Вказаний протокол підписано ОСОБА_1 , якого було ознайомлено з правами, передбаченими ст.62 Конституції України, ст.268 КУпАП. Будь-яких зауважень з приводу обставин, викладених у протоколі, не зазначав.
З матеріалів адміністративної справи вбачається, що дії працівників поліції при складанні протоколу не були визнані неправомірними.
Доводи апелянта про те, що працівник поліції при складенні протоколу про адміністративне правопорушення, в порушення вимог ч.2 ст.254 КУпАП, не вручив копії даного протоколу, не підтверджено матеріалами справи.
Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується результатами проходження тестування на місці за допомогою приладу «Драгер 6810» від 01.02.2020 року, результат тесту 2,80 проміле, що засвідчено особистим підписом ОСОБА_1 (а.с.5).
Відповідно до письмових пояснень ОСОБА_2 , який був запрошений працівниками поліції для засвідчення проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, після продування останнім приладу «Драгер», результат показав 2,8 проміле (а.с.7).
Посилання ОСОБА_1 на те, що він не керував транспортним засобом, спростовуються матеріалами справи, у тому числі його поясненнями, з яких вбачається, що 01.02.2020 року він поїхав на своєму автомобілі в магазин, щоб купити пляшку коньяку і сам випив 200 грам коньяку, після чого їхав додому і його зупинили працівники поліції та побачили, що він у нетверезому стані (а.с.6).
Апеляційний суд визнає неспроможними доводи апеляційної скарги стосовно порушення під час розгляду справи судом першої інстанції прав ОСОБА_1 , передбачених ст.268 КУпАП.
Адміністративні матеріали відносно ОСОБА_1 , відповідно до вимог ст.276 КУпАП, надійшли до Чуднівського районного суду Житомирської області 07.02.2020 року.
На адресу ОСОБА_1 судом першої інстанції направлялись поштові повідомлення про розгляд справи, призначений на 02.03.20 та 25.03.20, які останній отримував особисто, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (а.с.17,20). Однак, останній не надав доказів які б свідчили про поважність причин неявки. Крім того, в матеріалах справи наявні заяви захисника Чорноуса А.А. про відкладення розгляду справи, що також враховано судом першої інстанції (а.с.12,22).
Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини від 07.07.1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Враховуючи зазначені обставини, а також те, що участь особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, згідно ч.3 ст.268 КУпАП, не є обов`язковою, суд дійшов до обґрунтованого висновку про можливість проведення судового розгляду у відсутність ОСОБА_1 та його захисника Чорноуса А.А., які були належним чином повідомлені про час та місце судових засідань, а їх неявку до суду як намагання ОСОБА_1 уникнути адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1ст.130 КУпАП,
Отже, доводи апеляційної скарги щодо порушення судом права на справедливий судовий захист під час винесення оскаржуваного рішення, не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи.
Як вбачається з матеріалів справи, суд за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному й неупередженому дослідженні всіх обставин справи, надав належну правову оцінку кожному доказу з точки зору їх достатності та допустимості для прийняття відповідного процесуального рішення.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 не наведено інші, не дослідженні судом докази, якими б спростовувались висновки суду 1-ї інстанції та які не були предметом перевірки під час судового розгляду. Не надано таких доказів і під час апеляційного розгляду справи.
На підставі наведеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду 1-ї інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.
Крім того, апеляційний суд звертає увагу, що вимоги, викладені в апеляційній скарзі, щодо скасування постанови суду та направлення справи на новий розгляд, не ґрунтуються на нормах закону, оскільки відповідно до вимог ч.8 ст.294 КУпАП до повноважень суду апеляційної інстанції за наслідками розгляду апеляційної скарги не входить скасування постанови суду першої інстанції з призначенням нового розгляду.
Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Чуднівського районного суду Житомирської області від 25.03.2020 року.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , залишити без задоволення, а постанову Чуднівського районного суду Житомирської області від 25.03.2020 року відносно ОСОБА_1 без змін.
Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.Ю. Шевченко