Справа № 750/1252/20 Головуючий у 1 інстанції Сапон А. В.
Провадження № 33/4823/118/20
Категорія - ч. 1 ст. 184 КУпАП
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 квітня 2020 року місто Чернігів

Чернігівський апеляційний суд в складі:

Головуючого - судді Демченка О.В.,

захисника - адвоката Гайдай О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Чернігові апеляційну скаргу особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2020 року,

в с т а н о в и в:

Вказаною постановою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканка АДРЕСА_1 ,

притягнута до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та неї накладено адміністративне стягнення у виді попередження.

Стягнуто на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн. 40 коп.

Судом ОСОБА_1 було визнано винною в тому, що вона ухиляється від виконання передбачених законодавством обов`язків, щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання своєї малолітньої доньки ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 , оскільки проживає в несприятливих соціально-побутових умовах, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 184 ч. 1 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_1 направила на адресу суду клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, оскільки останнім днем оскарження рішення був вихідний, а тому апеляційна скарга була подана в перший робочий день після вихідного. Крім того, просить врахувати, що копія постанови суду вручена так і не була.

В апеляційній скарзі апелянтка просить скасувати постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2020 року у зв`язку з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, та закрити провадження у справі.

Звертає увагу суду, що протягом періоду вказаного в протоколі перебувала спочатку в пологовому будинку і від співробітників зауважень не надходило, а потім протягом місяця проводився медичними працівниками регулярний патронаж дитини і також жодних зауважень не було. І тільки 20 січня 2020 року є зауваження з приводу захворювання дитини. Попри це судом не було допитано лікаря, яка будучи попередженою про кримінальну відповідальність змогла б прояснити дійсні обставини справи. Автор скарги переконана, що суд першої інстанції при прийнятті рішення керувався тим, що особа позбавлена батьківських прав у відношенні п`ятьох старших дітей, проте не звернув уваги на те, що спосіб життя матері змінився і жодних зауважень щодо виховання малолітньої дитини та виконання щодо неї батьківських обов`язків не надходило. В додатку до апеляційної скарги надані фотознімки речей дитини та чеки, що підтверджують придбання необхідних ліків та харчування для малолітньої дитини, що, як переконує суд апелянт, цілком забезпечують необхідні умови життя дитини.

Заслухавши доводи адвоката на підтримку вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали судового провадження, дослідивши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Доводи апеляційної скарги щодо необґрунтованості постанови про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, на думку апеляційного суду, є обґрунтованими.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів провадження вбачається, що суд при розгляді провадженні не дотримався вказаних вимог закону.

Диспозиція ч.1 ст.184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я і фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних, історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Відповідно до ч.4 ст.155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Об`єктом правопорушення, передбаченого ст.184 КУпАП є суспільні відносини у сфері охорони прав та інтересів неповнолітніх. А об`єктивна сторона за ч.1 ст.184 КУпАП полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

В протоколі про адміністративне правопорушення та оскаржуваній постанові місцевого суду вказано, що ОСОБА_1 не дбає про фізичний стан здоров`я своєї новонародженої дитини ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка проживає в несприятливих соціально-побутових умовах.

Підставою для складання протоколу стало звернення дитячої поліклініки № 2 м. Чернігова у зв`язку із захворюванням новонародженої дитини ОСОБА_1 .

Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що питання про несприятливі соціально-побутові умови, про які йде мова в оскаржуваній постанові, повинні були б підтверджені відповідними документами (наприклад, актами обстеження житлово-побутових умов ОСОБА_1 ), яких у матеріалах справи немає. Саме ж по собі захворювання новонародженої дитини не може говорити про невиконання матір`ю цієї дитини своїх обов`язків.

За таких обставин, місцевий суд дійшов передчасного висновку про винуватість ОСОБА_1 в скоєнні інкримінованого їй адміністративного правопорушення.

З метою забезпечення права громадян на звернення до суду, апеляційний суд вважає за можливе поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП , апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Поновити ОСОБА_1 строк на подачу апеляційної скарги. Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити. Постанову Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 березня 2020 року стосовно ОСОБА_1 скасувати, а провадження в справі закрити у зв`язку з відсутністю в її діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду є остаточною і оскарженню не підлягає.

СуддяО. В. Демченко