Житомирський апеляційний суд
Справа №286/878/20 Головуючий у 1-й інст. Білоусенко І. В.
Категорія ст.44-3 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., за участю секретаря судового засідання Білоус Т.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 14.04.2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , ФОП,

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

В С Т А Н О В И В:

Постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 14.04.2020 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП та застосовано до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 17000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 420 грн. 40 коп.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

Вважає, що оскаржувана постанова суду є незаконною та необґрунтованою, оскільки її прийнято з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Зазначив, що постанова Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 (зі змінами) є загальнонаціональним планом заходів для боротьби з епідемією, але безпосередня реалізація превентивних та реагувальних заходів має здійснюватися на місцях. Ограни місцевого самоврядування уповноважені приймати рішення, які спрямовані на застосування заходів боротьби із небезпечною інфекцією.

Органи місцевого самоврядування наділені повноваженнями приймати рішення з питань боротьби з інфекційними хворобами, порушення яких є кваліфікуючою ознакою складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Вказав, що жодних посилань на рішення місцевих органів виконавчої влади чи місцевого самоврядування, доведених до його відома належним чином, на виконання яких він зобов`язаний припинити роботу, не вказано.

Послався на те, що кафе «Вечір» є приміщенням, яке складається з торгового залу та трьох технічних приміщень. Торговий зал за допомогою торгового обладнання поділений на дві частини. В одній частині приміщення встановлені столи та стільці для перебування відвідувачів, а інша частина приміщення містить торгове обладнання для здійснення роздрібної торгівлі продуктами харчування (напоїв, кондитерських виробів). До закладу громадського харчування вказаний об`єкт не відноситься.

Зазначив, що з часу оголошення загальнодержавного карантину, в тому числі в день складання протоколу, жодної особи відвідувача в кафе не було.

Вказав, що ні протокол про адміністративне правопорушення, ні судове рішення не містять жодного доказу на підтвердження присутності в той день в приміщенні відвідувачів кафе.

Також посилається на те, що частина технічних приміщень, відповідно до договору суборенди від 01.04.2016, укладеного між ним та ПАТ «Приватбанк», надана для забезпечення доступу до терміналу самообслуговування для здійснення різних платежів через банкомат та термінал. Тому, за умовами вказаного договору він зобов`язаний забезпечити використання даного приміщення для доступу до вказаного обладнання.

Вважає, що його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП є не доведеною, в його діях відсутній склад вказаного правопорушення.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 на підтримку вимог апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи в межах апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст.44-3 КУпАП, яка введена в дію 17.03.2020року, встановлена адміністративна відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно- протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, ґрунтується на наявних у ній доказах, які були досліджені під час судового розгляду та яким надана належна правова оцінка.

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 26.03.2020 серії АРП18 389097, 26 березня 2020 року, близько 16 годин 00 хвилин, в смт. Першотравневе по вул. Базарній, 1, громадянин ОСОБА_1 , будучи власником кафе «Вечір», не припинив роботу закладу, чим порушив вимоги підпункту 3 пункту 2 Постанови Кабінету міністрів України від 11.03.2020 року №211 (а.с.2).

Апеляційний суд визнає неспроможними доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 щодо недоведеності його вини у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Вирішуючи питання про наявність у діях ОСОБА_1 складу вказаного адміністративного правопорушення, суд першої інстанції врахував наступні докази:

- протокол огляду місця події від 26.03.2020 року, відповідно до якого встановлено, що до кафе «Вечір» зайшла особа чоловічої статі, яку в подальшому встановлено, - ОСОБА_2 , та придбав пластикову ємність, а саме пиво. Після чого, тримаючи в руці пляшку пива, вийшов з закладу. При вході до закладу встановлено, що в лівому куті знаходиться лава із столом, за яким два чоловіки розпивають напої. Ліворуч знаходиться вхід до торгівельної зали закладу. При вході до нього праворуч наявний прилавок із полицями, на яких знаходяться алкогольні напої та продукти харчування (чіпси, сухарики, печиво). За вказаним прилавком знаходилась продавщиця даного закладу, яка здійснювала торгівлю. Також біля прилавку знаходилась особа чоловічої статі, який тримав в руках стакан з кавою (а.с.3).

- пояснення ОСОБА_2 , який пояснив, що 26.03.2020року придбав в кафе «Вечір» один літер пива «Чуднівське світле» у продавщиці, після чого вийшовши з кафе, був зупинений працівниками поліції (а.с.5).

- поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які були запрошені працівниками поліції для проведення огляду місця події та підтвердили обставини, викладені в протоколі огляду місця події (а.с.4,6);

- поясненнями ОСОБА_5 , яка пояснила, що 26.03.2020року здійснювала торгівлю в закладі кафе «Вечір» у зв`язку з тим, що селищна рада надала такий дозвіл (а.с.8).

Вина у скоєнні адміністративного правопорушення також підтверджується поясненнями самого ОСОБА_1 , який пояснив, що є фізичною особою підприємцем, здійснює підприємницьку діяльність у кафе «Вечір». Продавцем вказаного кафе є ОСОБА_5 , яка 26.03.2020 року о 7:00 прийшла на своє робоче місце та здійснювала торгівлю. Пояснив, що 24.03.20 року звертався з письмовою заявою до селищної ради щоб здійснювати торгівлю, так як в приміщенні знаходять термінали. Відповіді від ради не отримував.

Свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП, ОСОБА_1 визнав, з обставинами, викладеними у протоколі про адміністративне правопорушення згоден, про що засвідчив у ньому (а.с. 2,7).

Крім того, під час розгляду справи у суді першої інстанції ОСОБА_1 також не заперечував своєї вини, щиро розкаявся, просив суворо не карати ( а.с.15).

Обставини, які стали підставою та були зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення від 26.03.2020 серії АРП18 389097, підтверджуються відеозаписом, який проводився під час огляду місця події - кафе «Вечір» (а.с.13).

Отже, доводи апелянта, що у день складання протоколу, в приміщенні кафе жодного відвідувача не було, є безпідставними, оскільки спростовується наявними у справі доказами.

Зазначені докази доводять, що 26 березня 2020 року, близько 16 годин 00 хвилин, в смт . Першотравневе по вул. Базарній, 1, громадянин ОСОБА_1 , будучи власником кафе «Вечір», в порушення вимоги підпункту 3 пункту 2 Постанови Кабінету міністрів України від 11.03.2020 року №211, не припинив роботу закладу.

Не є слушними й доводи апелянта стосовно його необізнаності з рішенням органу місцевого самоврядування, яке зобов`язувало припинити роботу.

В матеріалах справи наявна копія Розпорядження Першотравневого селищного голови №28 від 18.03.2020 року «Про тимчасове зупинення роботи об`єктів загального користування, розташованих у смт. Першотравневе та вжиття додаткових заходів з метою попередження розповсюдження захворюваності на гостру респіраторну інфекцію, спричинену короновірусом «COVID-19», яким тимчасово зупинена робота суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, розташованих на території Першотравневої селищної ради до особливих розпоряджень селищного голови та скасування обмежувальних заходів відповідно до переліку, встановленого Кабінетом Міністрів України, в тому числі закладів громадського харчування, барів, клубів, кафе. З вказаним розпорядженням ОСОБА_1 ознайомлений, що засвідчив своїм підписом (а.с.9-10).

Посилання апелянта на те, що в приміщенні вказаного закладу знаходяться термінали самообслуговування банку для здійснення платежів, на висновки суду щодо доведеності вини ОСОБА_1 , який не припинив роботу закладу - кафе «Вечр», не впливають.

Посилання ОСОБА_1 на те, що приміщення, розташоване за адресою: АДРЕСА_3 , не діє як кафе, а здійснює роздрібну торгівлю продуктами харчування, спростовуються вищенаведеними доказами. Крім того, що згідно реєстраційного посвідчення № НОМЕР_1 суб`єкт господарювання ОСОБА_1 використовує вказане приміщення як кафе « Вечір », що ним не заперечувалось (а.с.11).

Суд першої інстанції відповідно до вимог ст.252 КУпАП дав належну оцінку усім доказам у справі, які доводять вину ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.44-3 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції щодо наявності в діях особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, складу вказаного адміністративного правопорушення, не спростовують. Не надано таких доказів і під час розгляду справи в апеляційному суді.

Постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, а адміністративне стягнення накладено на ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.ст.33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнення за адміністративні правопорушення, та визначено судом першої інстанції з урахуванням обставин справи та даних про особу правопорушника.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення

Постанову Овруцького районного суду Житомирської області від 14.04.2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили негайно після її оголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.Ю. Шевченко