№ 415/1805/20
№ 3/415/417/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21.04.20 року м. Лисичанськ

Суддя Лисичанського міського суду Луганської області Березін А.Г., розглянувши матеріали справи, що надійшли від Лисичанського відділу поліції ГУНП в Луганській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Лисичанська Луганської області, громадянина України, реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , не є особою з інвалідністю, працюючого Желатиновий завод - вантажник, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

21 лютого 2020 року об 11 годині 00 хвилин, ОСОБА_1 , перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння за адресою АДРЕСА_1 , влаштував словесну сварку зі своєю співмешканкою ОСОБА_2 в ході якої завдав їй фізичного болю, завдавши шкоду психічному здоров`ю потерпілої, чим вчинив домашнє насильство.

ОСОБА_1 у судовому засіданні винним себе у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, визнав, з обставинами викладеними в протоколі погодився. Свою провину усвідомив, щиро розкаявся і просив суд суворо його не наказувати, зробив для себе належні висновки та зобов`язався в подальшому подібного не вчиняти.

Відповідно до постанови Лисичанського міського суду від 28.10.2019, правопорушника ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та піддано адміністративному стягненню.

Суд, заслухавши пояснення правопорушника та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що винність ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, знайшла своє повне підтвердження у суді: крім визнання своєї провини правопорушником у судовому засіданні, підтверджуються поясненнями потерпілої ОСОБА_2 та рапортом про розгляд повідомлення від громадянки ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 3 Конституції України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Сім`я, згідно з положеннями ст. 3 Сімейного кодексу України, є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство, це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Таким чином, суд вважає, що дії ОСОБА_1 за ознаками ч. 2 ст. 173-2 КУпАП кваліфіковані правильно, оскільки він являючись особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за порушення, передбачене частиною другою цієї статті, вчинив домашнє насильство, а саме: дії психологічного характеру, тобто насильство, пов`язане з діями одного члена родини на психіку іншого члену родини, внаслідок чого була завдана шкода психічному здоров`ю потерпілої.

При призначенні стягнення, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність: ОСОБА_1 працює, не є особою з інвалідністю, свою провину визнав, щиро розкаявся.

В якості обставин, що згідно зі ст. 34 КУпАП, пом`якшують відповідальність правопорушника, суд приймає до уваги повне визнання своєї провини та щире розкаяння винного.

В якості обставин, що згідно зі ст. 35 КУпАП, обтяжують відповідальність правопорушника, суд визнає вчинення правопорушення в стані сп`яніння та продовження протиправних дій.

На підставі вищевказаного, з урахуванням особи, майнового стану, ступеню вини, наявності обставин, що пом`якшують та обтяжують відповідальність правопорушника, а також з урахуванням характеру вчиненого ним правопорушень, суд вважає, що ОСОБА_1 слід призначити стягнення у вигляді штрафу, передбачене санкцією ч. 2 ст.173-2 КУпАП, що є достатньою мірою відповідальності з метою його виховання, а також запобігання вчиненню нових правопорушень.

Підстав для призначення правопорушнику будь-якого іншого стягнення, передбаченого санкцією ч. 1 ст.173-2 КУпАП, суд не вбачає.

На підставі вимог ст.ст. 4, 9 Закону України «Про судовий збір», ст. 40-1 КУпАП, судовий збір підлягає стягненню з правопорушника у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Керуючись ст.ст. 33, 40-1, 173-2 ч.2, 221, 284, 285, 289, 294 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Визнати винним ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП та накласти на нього стягнення у вигляді 20 (двадцять) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 копійок (Отримувач коштів - ГУК у м.Києві/м.Київ /22030106, код за , банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).

Постанову може бути оскаржено протягом десяти днів з дня її винесення до Луганського апеляційного суду через Лисичанський міський суд.

Суддя А.Г.Березін