Справа №461/4519/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

18 червня 2020 року суддя Галицького районного суду м. Львова Стрельбицький В.В., за участю особи, відносно якої складено протокол ОСОБА_1 -. ОСОБА_2 , розглянувши матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст.ст. 122-4, 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановив:

27 травня 2020 року о 18 годині 30 хвилин в м. Львові на вул. Ак. Рудницького, 57, ОСОБА_3 , керуючи велосипедом ROMET, під час руху не був уважний, не стежив за дорожньою обстановкою, не вибрав безпечної швидкості руху внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Ford Focus р.н. НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_4 . При ДТП транспортні засоби отримали технічні ушкодження чим завдано матеріальних збитків, чим порушив вимоги п. 1.5, 2.3б, 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Крім цього, 27 травня 2020 року о 18 годині 30 хвилин в м. Львові на вул. Ак. Рудницького, 57, ОСОБА_3 , керуючи велосипедом ROMET, будучи учасником ДТП, залишив місце пригоди та не повідомив орган чи підрозділ поліції про ДТП, чим порушив вимоги п. 2.10 а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

ОСОБА_3 в судовому засіданні факт правопорушень визнав.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 124 КУпАП передбачена відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Статтею 122-4 КУпАП передбачена відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.

Дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган (п.1.5 ПДР).

Згідно п.2.3б ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним (п.12.1 ПДР).

Згідно п.2.10а ПДР, у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

За змістом ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновків експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозаписуючих записів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, вважаю, що в діях ОСОБА_3 є склад вказаних вище адміністративних правопорушень, що підтверджується протоколами про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №538764 від 29.05.2020 року, серії ДПР18 №538765 від 29.05.2020 року, схемою місця ДТП, фотофіксацією порушення, рапортом інспектора, поясненнями ОСОБА_4 , поясненнями ОСОБА_3 в судовому засіданні.

Аналізуючи докази по даній справі з точки зору їх допустимості, об`єктивності та достатності, за відсутності будь-яких істотних суперечностей, приходжу до висновку, що вина ОСОБА_3 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.124, 122-4 КУпАП доведена повністю.

Відповідно до ч.2 ст.36 КУпАП, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Враховуючи особу ОСОБА_3 , характер вчинених правопорушень, ступінь вини у скоєному, беручи до уваги те, що адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами, суд дійшов висновку, що з метою виховання правопорушника та запобігання вчинення ним нових правопорушень, необхідним та достатнім є адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок, тобто в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. При цьому, виходячи з наслідків правопорушень суд визнає більш серйозним правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

Крім того, ст.40-1 КУпАП передбачено, що судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення. Розмір і порядок сплати судового збору встановлюється законом. Так, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення з правопорушника стягується 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тому з ОСОБА_5 на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 420,40 гривень.

Керуючись ст.ст. 36,122-4, 124, 283, 284 КУпАП, -

постановив:

ОСОБА_3 визнати винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.124, 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 20 (двадцяти) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави в особі Державної судової адміністрації України 420 гривень 40 копійок судового збору.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя В.В. Стрельбицький