Справа №: 486/423/20 Провадження № 3/486/295/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 травня 2020 року м. Южноукраїнськ

Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

у складі: головуючого судді Далматової Г.А.

при секретарях Коршак О.В., Деменко К.Л.

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , захисника Вишневського А.А.

розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Южноукраїнського відділення поліції Первомайського відділу поліції Головного Управління Національної поліції у Миколаївській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця смт. Костянтинівка Арбузинського району Миколаївської області, не працюючого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ,

за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 260761 від 01 березня 2020 року, 01 березня 2020 року о 18 годині 40 хвилин ОСОБА_1 по вулиці Енергобудівників, 17 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, керував автомобілем Volkswagen Transporter державний номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху України. Огляд водія на стан сп`яніння проводився лікарем комунального закладу Южноукраїнська міська лікарня.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, як керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння.

В судовому засіданні ОСОБА_1 вину не визнав, пояснив, що після поховання матері завіз зібрані кошти та могорич, після чого зупинив свій автомобіль на паркувальному місці біля магазину Троянда та в автомобілі вживав алкоголь та курив. До нього підійшли працівники поліції, попросили надати документи, він не заперечував, що вживав алкоголь, однак зазначив, що автомобілем у стані сп`яніння не керував. В лікарню для проведення огляду їхати відмовився Яким чином було проведено огляд на визначення стану його сп`яніння не пам`ятає. Зазначив, що його було затримано та в ході затримання до нього були застосовані кайданки та фізичну силу. По факту спричинення йому тілесних ушкоджень він звернувся до поліції. Свідки, які зазначені в протоколі під час складання протоколу не було, вони з`явились у відділенні поліції.

Захисник додав, що в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона, оскільки ОСОБА_1 не керував транспортним засобом, а в автомобілі вживав алкогольні напої, не керуючи вказаним транспортним засобом та не мав наміру в подальшому ним керувати. Щодо перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння вони не заперечують.

Заслухавши ОСОБА_1 , свідка, дослідивши письмові матеріали справи та відеозаписи з камер нагрудного відео реєстратора, суд дійшов наступного висновку.

Згідно Конституції України та рішень Європейського суду з прав людини винуватість особи у вчиненні правопорушення повинна бути доведена поза розумними сумнівами. Усі сумніви тлумачаться на користь правопорушника. Таким чином, суд зобов`язаний дослідити усі докази з точки зору їх допустимості і достовірності.

Відповідно до ст. 9 КупАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі статтею 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (частини 1, 2 статті 251 КУпАП).

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Окремим видом адміністративних правопорушень (проступків) є правопорушення на транспорті, в тому числі порушення, вчиненні під час дорожнього руху.

Пунктом 2.9.а Правил дорожнього руху водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Вимоги пункту 2.5. Правил дорожнього руху зобов`язують водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Невиконання вказаних правил утворюють склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 статті 130 КУпАП, зокрема керування транспортними засобами особами в стані алкогольного сп`яніння або ж відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі алкогольного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі Інструкція №1452).

Огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого сп`яніння (частина 1 статті 266 КУпАП, пункт 2 Інструкції №1452). Ознаками алкогольного сп`яніння є, поряд з іншим, запах алкоголю з порожнини роту, порушення координації руху та мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкіряного покрову обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці (пункт 3 Інструкції №1452).

Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводиться: 1) поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; 2) лікарем закладу охорони здоров`я, в тому числі, в разі відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським (частина 2, 3 статті 266 КУпАП, пункти 6,7 Інструкції №1452).

Пункт 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України від 7 листопада 2015 року №1395 (далі - Інструкція №1395) передбачає, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Отже, за змістом частини 1 статті 130 КУпАП склад адміністративного порушення, в тому числі, складає сукупність фактів: керування транспортними засобами в стані алкогольного сп`яніння та відмова від проходження відповідно до встановленого порядку огляду або на місці зупинки, або у відповідному медичному закладі.

Під керування транспортним засобом розуміється технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі (рішення ВС/КАС від 20 лютого 2019 року справі №404/4467/16а).

При вирішенні питання щодо доведеності вини особи у скоєнні, в тому числі й адміністративного правопорушення, слід виходити з положень статті 62 Конституції України про те, що обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь.

Такий підхід до тлумачення норм, в тому числі, адміністративного законодавства, відповідає контексту рішення Європейського Суду від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява №7460/03), в якому зазначено, що правопорушення, яке розглядається, має ознаки, притаманні «кримінальному обвинуваченню» у значенні статті 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод (далі Конвенція), що вимагає дотримання стороною обвинувачення, яку в цій справі представляє автор протоколу про адміністративне правопорушення, відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів доведеності вини обвинуваченого.

Отже, стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, поширено Європейським Судом й на провадження у справах про адміністративні правопорушення, оскільки «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати й протокол про адміністративне правопорушення (справа «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява № 16347/02).

У справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява № 36673/04) Європейський Суд зазначив, що у справах про адміністративні правопорушення суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії БД № 260761 від 01 березня 2020 року, складеного відносно ОСОБА_1 слідує, що останній керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 Правил дорожнього руху України. Огляд особи на стан сп`яніння проводився лікарем в КЗ "Южноукраїнська міська лікарня".

В графі протоколу "Пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності" будь-який запис відсутній.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , визнавши, що дійсно знаходився в стані алкогольного сп`яніння, заперечив той факт, що саме керував транспортним засобом у такому стані.

Свідок ОСОБА_2 пояснила, що 01 березня 2020 року о 18.30 годині біля магазину "Троянда", що по вулиці Дружби народів, 50 в м. Южноукраїнську Миколаївської області, зустрілась з ОСОБА_1 , який знаходився в припаркованому автомобілі Volkswagen Transporter білого кольору. Вікно в автомобілі було відкрите, а він вживав щось, схоже на алкоголь. Пояснив, що в нього померла мати та також запропонував випити, на що вона погодилась. Згодом приїхав патруль поліції, які підійшли до ОСОБА_1 зі сторони водія, бачила, як ОСОБА_1 надав їм свої документи. Потім його попросили вийти з автомобіля, шарпали його. Зазначила, що на відеозаписі, в білій куртці - вона, в лікарні вона також була. Свідків запрошували, однак вони відмовлялись.

На дослідженому в судовому засіданні відеозаписі, у файлі 03011834_0568 на 01:24 хвилині зафіксовано, як ОСОБА_1 сидить за кермом автомобіля. На 02:01 хвилині відеозапису ОСОБА_1 зазначає, що знаходиться в нетверезому стані. На 02:33 хвилині відмовляється від проведення огляду на визначення стану сп`яніння. Того факту, що працівниками поліції було зупинено автомобіль під керуванням ОСОБА_1 , або ж беспосередньо факту, що ОСОБА_1 керував автомобілем у стані алкогольного сп`яніння, зазначений відеозапис не містить. Наведене викликає сумнів, щодо правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Окрім того, хоча в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил дорожнього руху (керування особами транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння), в судовому засіданні встановлено, що він відмовився від проходження огляду на визначення стану сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в зв`язку з чим його було доставлено до КЗ Южноукраїнська міська лікарня, на дослідженому в судовому засіданні відеозаписі 2 у файлі 20200301_190321 на 00:38 хвилині, 00:58 хвилині, 01:42 хвилині, 01:56 хвилині та 11:37 хвилині ОСОБА_1 , знаходячись в закладі охорони здоров`я зазначає, що дійсно перебуває у стані алкогольного сп`яніння, однак транспортним засобом не керував. На 04:15 хвилині та 08:43 хвилині останній на запитання лікаря зазначає, що вживав алкоголь. На 06:56 хвилині, 08:35 хвилині, 09:22 хвилині на запитання лікаря останній не надав свою згоду на відібрання у нього зразків крові на визначення ступеню сп`яніння. Підтвердження того, що огляд ОСОБА_1 на стан сп`яніння було проведено за допомогою спеціальної вимірювальної техніки зазначений відеозапис не містить.

Розділом III Інструкції передбачено порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів, зокрема, відповідно пунктів 9, 12, 13, 22 використання в закладах охорони здоров`я для проведення лабораторних досліджень вимірювальної техніки та обладнання, дозволених МОЗ, підтверджується сертифікатом відповідності та свідоцтвом про повірку робочого засобу вимірювальної техніки. Предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З наведеного слідує, що огляд на стан сп`яніння проводиться за допомогою спеціальної вимірювальної техніки або ж лабораторних досліджень.

До матеріалів справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 долучено висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння № 5, складеному о 19.05. годині 01 березня 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Зазначений доказ суд оцінює критично, оскільки як вже було зазначено на дослідженому в судовому засіданні відеозаписі 2 у файлі 20200301_190321 на 04:15 хвилині та 08:43 хвилині ОСОБА_1 на запитання лікаря зазначає, що вживав алкоголь, а на 06:56 хвилині, 08:35 хвилині, 09:22 хвилині не надав свою згоду на відібрання у нього зразків крові на визначення ступеню сп`яніння. Яким чином проводився огляд, відеозапис не містить.

Наведене викликає сумнів щодо правильності проведення огляду особи на визначення стану сп`яніння або правильності кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Суд усвідомлює суспільну небезпеку правопорушень, пов`язаних з керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, необхідність невідворотності покарання порушників та створення умов, які би перешкоджали розповсюдженню таких правопорушень.

Проте необхідність дотримання вимог статті 62 Конституції України (неможливість обґрунтовувати обвинувачення припущеннями, а усі сумніви щодо доведеності вини особи мають тлумачитись на її користь), вимог статті 6 Конвенції (щодо забезпечення прав обвинувачених) та застосування основних принципів та європейських стандартів щодо рівня доказового забезпечення («поза розумних сумнівів»), дає суду підстави для висновку про недоведеність достатніми та неспростованими доказами факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом 01 березня 2020 року о 14 годині 40 хв.

Недоведеність факту керування транспорним засобом ОСОБА_1 , навіть при доведеності перебування його на час затримки у стані алкогольного сп`яніння свідчить про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП є підставою для закриття адміністративного провадження.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд

П О С Т А Н О В И В :

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку її оскарження.

Постанова може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду через Южноукраїнський міський суд Миколаївської області, протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Южноукраїнського міського суду Г.А.Далматова