Справа № 161/465/20 Провадження №33/802/243/20 Головуючий у 1 інстанції:Івасюта Л. В.
Категорія:ч.1,2 ст.172-7 КУпАП Доповідач: Гапончук В. В.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 червня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі:

судді - Гапончука В.В.,

прокурора Артиш Н.В.,

особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 ,

захисника - Тарасенка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Тарасенка Олександра Всеволодовича на постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця АРК Крим, українця, громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ; зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого приватним підприємцем,

за ч.1, 2 ст. 172-7 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

Вказаною постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП та за правилами ч.2 ст.36 КУпАП застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 200 (двохсот) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 6800 (шість тисяч вісімсот) гривень.

Постановою суду стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420 (чотириста двадцять) гривень 40 коп. судового збору.

ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за те, що він, в порушення вимог п.2 ч.1 ст.28 та п.3 ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції», будучи головою окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу №22, не повідомив членів окружної виборчої комісії або Національне агентство з питань запобігання корупції про наявність у нього реального конфлікту інтересів, який виник під час голосування на засіданні окружної виборчої комісії, що відбулось 04.04.2019 року за питання щодо встановлення розміру одноразової грошової винагороди членам окружної виборчої комісії та винесення постанови №85 від 04.04.2019 року «Про нарахування одноразової грошової винагороди членам виборчої комісії», якою останній призначив членам ОВК та собі особисто грошову винагороду в розмірі 4173 (чотири тисячі сто сімдесят три) гривні.

Не погоджуючись із постановою місцевого суду, адвокат Тарасенко О.В., що діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції щодо його довірителя скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.

Вказує, що ОСОБА_1 не є суб`єктом, що підпадає під дію Закону України «Про запобігання корупції», оскільки згідно роз`яснень Національного агентства з питань запобігання корупції №1 від 13.02.2020 року дія вказаного Закону не поширюється на голову, заступника, секретаря та інших членів окружних (територіальних) виборчих комісій та не відносить їх до посадових осіб юридичних осіб публічного права.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи про адміністративне правопорушення, заслухавши особу, яку притягнуто до адміністративної відповідальності та її захисника, які апеляцію підтримали та просили постанову місцевого суду скасувати, а провадження закрити, прокурора, який заперечив апеляційну скаргу захисника Маляренка С.С., суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

При розгляді справи про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 в суді першої інстанції не були дотримані вимоги закону щодо повного та всебічного з`ясування обставин справи, що призвело до прийняття судового рішення, яке вимогам закону не відповідає.

Статтею 172-7 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення вимог щодо запобігання та врегулювання конфлікту інтересів, а саме: за ч. 1 ст. 172-7 КУпАП - за неповідомлення особою у встановлених законом випадках та порядку про наявність у неї реального конфлікту інтересів; за ч. 2 ст. 172-7 КУпАП - за вчинення дій чи прийняття рішень в умовах реального конфлікту інтересів.

Згідно примітки до ст.172- 7 КУпАП суб`єктом правопорушень у цій статті є особи, зазначені у пунктах 1, 2 частини першої статті 3 Закону України "Про запобігання корупції".

Частина 1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» визначає суб`єктів, на яких поширюється дія цього Закону.

Пунктом 1 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» встановлено осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

Відповідно до п.п «а» п.2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції» посадові особи юридичних осіб публічного права, які не зазначені у пункті 1 ч.1 цієї статті, особи, які входять до складу наглядової ради державного підприємства або державної організації, що має на меті отримання прибутку, господарського товариства, у статутному капіталі якого більше 50% акцій (часток) належить державі, є суб`єктами на яких поширюється дія цього Закону.

Згідно ч.1 ст.28 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону зобов`язані:

1) вживати заходів щодо недопущення виникнення реального, потенційного конфлікту інтересів;

2) повідомляти не пізніше наступного робочого дня з моменту, коли особа дізналася чи повинна була дізнатися про наявність у неї реального чи потенційного конфлікту інтересів безпосереднього керівника, а у випадку перебування особи на посаді, яка не передбачає наявності у неї безпосереднього керівника, або в колегіальному органі - Національне агентство чи інший визначений законом орган або колегіальний орган, під час виконання повноважень у якому виник конфлікт інтересів, відповідно;

3) не вчиняти дій та не приймати рішень в умовах реального конфлікту інтересів;

4) вжити заходів щодо врегулювання реального чи потенційного конфлікту інтересів.

Відповідно до постанови Центральної виборчої комісії №331 від 18.02.2019 року «Про утворення окружних виборчих комісій з виборів Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року» утворено окружні виборчі комісії з виборів Президента України на чергових виборах Президента України 31 березня 2019 року із затвердженням складу відповідних комісій у т.ч. окружної виборчої комісії з виборів Президента України територіального виборчого округу № 22 (далі ОВК ТВО № 22) (а.с.20-21).

Згідно постанови ЦВК №547 від 14.03.2019 року внесено зміни у склад ОВК ТВО №22 - включено до складу комісії ОСОБА_1 та призначено головою вказаної ОВК ТВО (а.с.25).

Згідно ч.3 ст. 40 Закону України «Про вибори Президента України» (в редакції, яка діяла на день вчинення адміністративного правопорушення), членам виборчих комісій у межах загальної економії фонду оплати праці, передбаченого кошторисом видатків відповідної виборчої комісії на підготовку та проведення виборів Президента України, може бути нарахована і виплачена одноразова грошова винагорода в порядку, встановленому Центральною виборчою комісією.

Пунктом 4.4 розділу 4 Порядку оплати праці членів окружних та дільничних виборчих комісій з виборів Президента України, затвердженого постановою ЦВК № 226 від 8 квітня 2014 року, встановлено, що розмір одноразової грошової винагороди членам виборчої комісії визначається на засіданні цієї комісії за поданням її голови і залежить від особистого внеску кожного члена комісії у її діяльність, про що приймається відповідне рішення (а.с.55).

Як вбачається зі змісту Протоколу № 17 від 02.04.2019 року ОВК ТВО № 22, присутні члени комісії в кількості 27 осіб, у перелік яких входив також голова комісії ОСОБА_1 , прийняли рішення про нарахування і виплату одноразової грошової винагороди членам ОВК ТВО № 22. За це рішення проголосували: «за» - 26 (двадцять шість), у тому числі і голова ОВК ТВО № 22 ОСОБА_1 , «проти» - 0 (нуль), «утрималися» - 1 (один). Відомості щодо заяв голови ОВК ТВО № 22 ОСОБА_1 про конфлікт інтересів у протоколі відсутні (а.с.32-33).

02.04.2019 року ОВК ТВО № 22, за підписом голови комісії ОСОБА_1 та секретаря комісії Саханюка С.А. винесено постанову № 85 про нарахування та виплату одноразової грошової винагороди членам окружної виборчої комісії територіального виборчого округу № 22, у тому числі ОСОБА_1 у розмірі 4173 (чотири тисячі сто сімдесят три) гривні, яку скріплено печаткою ОВК ТВО № 22 (а.с.34).

Водночас, зі змісту статей 203,208 Виборчого Кодексу України формування складу територіальних виборчих комісій здійснюється щоразу під час організаціїї місцевих виборів. Тому члени таких комісій здійснюють відповідну діяльність на тимчасовій основі. Тобто, робота членів виборчих комісій характеризується тимчасовим характером без призначення на посаду як за основним місцем роботи.

З урахуванням наведеного голова, заступник голови, секретар та інші члени окружних виборчих комісій, територіальних виборчих комісій не можуть вважатися посадовими особами юридичних осіб публічного права в розумінні Закону і тому не є суб`єктами декларування.

Відповідна правова позиція у формі Роз`яснень від 11.08.2016 та 13.02.2020 років була розміщена на офіційному сайті НАЗК, яка стосувалась окремих положень Закону України «Про запобігання корупції».

Таким чином, приходжу до висновку, що ОСОБА_1 , не був суб`єктом правопорушення за ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП в розумінні п.п.1, 2 ч.1 ст.3 Закону України «Про запобігання корупції».

Відтак, постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2020 року про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за адміністративні правопорушення, передбачені ч.1,2 ст.172-7 КУпАП та накладення адміністративного стягнення, як на посадову особу юридичної особи публічного права є незаконною та такою, що підлягає до скасування.

Окрім того, у протоколах №11, 12 від 10.01.2020 року про адміністративне правопорушення, передбачене ч.ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП, складеним начальником першого сектору УСР у Волинській області ДСР Національної поліції України Мазуриком Р.М. щодо ОСОБА_1 не наведено фактів, встановлення яких має значення для визначення об`єктивної та суб`єктивної сторони адміністративного правопорушення, а саме:

-наявність у ОСОБА_1 факту приватного інтересу, який має бути чітко сформульований та визначений;

-наявність факту суперечності між приватним інтересом і службовими чи представницькими повноваженнями із зазначенням того, в чому саме ця суперечність знаходить свій вияв або вплив на прийняття рішення;

-наявність факту реального впливу суперечності між приватним та службовим чи представницьким інтересом на об`єктивність або неупередженість рішення.

Зазначене свідчить про порушення права на захист ОСОБА_1 через неналежне та нечітке формулювання правопорушення.

Окрім того, у постанові про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності , суд першої інстанції двічі виклав суть правопорушення за ч.1 ст.172-7 КУпАП, не сформулювавши при цьому склад адміністративного правопорушення за ч.2 ст.172-7 КУпАП.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що постанова Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27.02.2020 року щодо ОСОБА_1 винесена з порушенням норм процесуального права, яке полягає у невідповідності висновків суду фактичним обставинам справ з посиланням на докази матеріального права.

На підставі викладеного, керуючись статтею 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу захисника особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Тарасенко Олександра Всеволодича задовольнити.

Постанову Луцького міськрайонного суду Волинської області від 27 лютого 2020 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1, 2 ст.172-7 КУпАП скасувати, а провадження у даній справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Постанова набирає законної сили з моменту її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В.Гапончук