Єдиний унікальний номер 448/683/19
Провадження № 3/448/7/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30.03.2020 року суддя Мостиського районного суду Львівської області Кічак Ю.В., розглянувши матеріали справи, що надійшли з Мостиського відділення поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Красноперекопськ АР Крим, жителя АДРЕСА_1 , українця, громадянина України, непрацюючого,

за ст.124 КУпАП,

в с т а н о в и в:

І. Опис обставин, установлених під час розгляду справи.

До Мостиського районного суду Львівської області надійшла справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст.124 КУпАП.

Із протоколу про вищевказане адміністративне правопорушення серії БД №321739 від 13.05.2019 року, складеного поліцейським СРПП №3 ПП Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Галевич В.М. відомо, що ОСОБА_1 12.04.2019 року о 21 год. 20 хв. на 34км+300м автодороги М-11 «Львів-Шегині», керуючи транспортним засобом марки «OPEL ASTRA», д/н НОМЕР_1 , порушив п.1.5, п.2.3 «б» та вимоги дорожніх знаків 1,37 та 3.29 ПДР України, втратив можливість контролювати рух свого транспортного засобу, з`їхав в кювет та отримав тілесні ушкодження, а автомобіль механічні ушкодження.

Даним протоколом констатовано, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.1.5, п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України і такі його дії кваліфіковано за ст.124 КУпАП.

ІІ. Пояснення осіб, які беруть участь у провадженні в справі про адміністративне правопорушення.

Захисник особи, що притягається до адміністративної відповідальності, - адвокат Іськів І.З. скерував на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі та участі особи, що притягується до адміністративної відповідальності. У зазначеному клопотанні просив суд провадження відносно його підзахисного ОСОБА_1 закрити у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. У вказаному клопотанні, так в попередніх судових засіданнях, адвокат Іськів І.З ОСОБА_2 покликався на те, що дорожньо-транспортна пригода сталась у темну пору доби на ділянці автомобільної дороги, де проходили ремонтні роботи асфальтного покриття, належні попереджувальні знаки були відсутні. Ділянка дороги не була освітлена, на дорозі був повністю зрізаний шар асфальтного покриття та залишене щебеневе покриття, заїзд на яке призвело до втрати над керуванням транспортним засобом, що, в свою чергу, призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Стверджує, під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт не було дотримано правил безпеки дорожнього руху, оскільки за даними схеми дорожньо-транспортної пригоди попереджувальні дорожні знаки встановлено з порушенням правил, передбачених п.п.1.37, п.1 розд.33 Правил дорожнього руху; ділянка не була забезпечена штучним освітленням, належні попередні попереджувальні знаки не були встановлені, інші попереджувальні знаки встановлені з порушенням правил. Вказує, що за протоколом про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 порушив вимоги п.1.5, п.2.3 «б» та вимоги дорожніх знаків 1,37 та 3.29 ПДР України. При цьому дорожній знак «3.29» встановлює «Обмеження швидкості», а 1.37 «Дорожні роботи», проте органами поліції не встановлювалась швидкість руху, з якою рухався водій, а також на якій відстані від ділянки, на якій проводились ремонтні роботи, встановлені дорожні знаки про обмеження швидкості, хоча у протоколі про адміністративне правопорушення вказується, що дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок недотримання останнім безпечної швидкості руху та відповідного врахування дорожньої обстановки. Згідно протоколу огляду місця ДТП від 12.04.2019р., проведеного старшим лейтенантом поліції Колбун А.Ю. під час проведення огляду місця ДТП використовувалися технічні засоби фіксації, а саме фотоапарат «Canon А3100», проте в матеріалах справи відсутні фото чи відеофіксація місця ДТП; до протоколу не додано жодних доказів, які б підтверджували наявність встановлених дорожніх знаків та обстановки місця ДТП, відсутні на підтвердження даних обставин і відео з відеореєстраторів патрульної поліції чи з нагрудних значків працівників поліції; в протоколі про адміністративне правопорушення зазначені поняті ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , однак в матеріалах справи відсутні їхні письмові пояснення щодо місця ДТП, що унеможливлює встановлення даних, які зазначені в даному протоколі. Вважає, що водій ОСОБА_1 не порушував Правил дорожнього руху України, оскільки попереджувальний знак, який зобов`язаний інформувати про початок дорожніх робіт, був встановлений із порушенням вимог Правил дорожнього руху.

Особа, яка складала протокол про адміністративне правопорушення, поліцейський СРПП №3 ПП Мостиського ВП Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області Галевич В.М. в судовому засіданні пояснив, що протокол про адміністративне правопорушення серії БД №321739 від 13.05.2019 року склав на підставі матеріалів за фактом дорожньо-транспортної пригоди, що були скеровані з Городоцького відділення поліції Яворівського відділу ГУНП у Львівській області в Мостиське відділення поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області, тобто за місцем проживання водія. Водій ОСОБА_1 підписав складений відносно нього протокол про адміністративне правопорушення, після чого зазначені матеріали скеровано до суду. Двічі постановою судді вказані матеріали через виявлені недоліки повертались до Мостиського відділення поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення. На виконання постанов суду він ( ОСОБА_5 ) скеровував листи з матеріалами в Городоцький ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області, оскільки автодорога «Львів-Шегині» являється зоною обслуговування патрульної поліції м.Львова, безпосереднім збором всіх необхідних матеріалів займалися лише працівники Городоцького ВП та дану ДТП оформляв старший слідчий Городоцького ВП Колбун А.Ю. Однак постанови суді виконаними не були, а з Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області лише надходила необґрунтована відповідь про неможливість доопрацювання виявлених та вказаних у постановах судді недоліків через відсутність матеріалів ДТП. Відтак, копії наявних матеріалів справи повертались без будь-якого доопрацювання.

ІІІ. Застосоване судом законодавство.

Згідно з ч.2 ст.7 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно ч.1 ст.254 КУпАП при вчиненні адміністративного правопорушення складається протокол. За своїм призначенням адміністративний протокол є процесуальним документом, який з припущенням свідчить про вчинення особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, проступку.

Правильність та точність складання адміністративного протоколу впливає на набування ним доказової сили, однак, виходячи з приписів статті 251 КУпАП, наявність протоколу не є достатньою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності.

У відповідності до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи орган (посадова особа) встановлює у визначеному законом порядку на основі будь-яких фактичних даних, тобто доказів. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Частиною 2 ст.251 КУпАП встановлено, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП можливе у разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п.1.5 Правил дорожнього руху України, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п.2.3 «б» Правил дорожнього руху України, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Дорожній знак «3.29» встановлює «Обмеження швидкості», а 1.37 «Дорожні роботи».

Однак, належних та допустимих доказів, які б з достовірністю вказували на вчинення водієм ОСОБА_1 дій, зазначених в протоколі про адміністративне правопорушення, а саме порушення ним вищевказаних правил дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортного засобу, матеріали справи не містять.

Як вбачається із наданих ОСОБА_1 письмових пояснень працівникам поліції одразу після ДТП, останній не визнавав своєї вини, покликаючись на те, що у даній дорожньо-транспортній пригоді винні працівники дорожніх служб.

Письмові пояснення будь-яких свідків, які б могли підтвердити обставини, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, - в матеріалах справи відсутні, хоча у протоколі огляду місця дорожньо-транспортної пригоди зазначено понятих ОСОБА_6 та ОСОБА_4 .

Жодних інших належних та допустимих доказів (фото- чи відеоматеріалів тощо), які б свідчили про порушення водієм ОСОБА_1 вищевказаних правил дорожнього руху, суду не представлено, хоча із протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди від 12.04.2019р. вбачається, що такий огляд проводився із використанням технічного засобу фіксації, а саме фотоапарату марки «Саnon А3100».

Відсутні і в матеріалах справи докази на підтвердження дотримання правил безпеки дорожнього руху під час виконання дорожньо-експлуатаційних робіт (про належне інформування учасників дорожнього руху про обмеження руху, наявність та встановлення попереджувальних знаків з дотриманням Правил дорожнього руху, і т.і.).

Разом із цим, суд звертає увагу на те, що постановами судді від 13.06.2019р. та від 09.09.2019р. матеріали справи про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, - повертались до Мостиського відділення поліції Яворівського ВП ГУ НП у Львівській області для належного оформлення у зв`язку з наявністю ряду недоліків, що не давали можливості суду прийняти рішення у відповідності до вимог ст.245 КУпАП та надати об`єктивну оцінку діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Однак, жодних дій на виконання вимог постанов суду від 13.06.2019р. та від 09.09.2019р. виконано не було та такі матеріали вчергове з тими ж недоліками направлено до суду.

Таким чином прямих, безспірних і безсумнівних доказів винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, в ході судового розгляду не здобуто.

Вищевказаний протокол про адміністративне правопорушення, як доказ по справі, на переконання суду, є сумнівним, оскільки він не випливає із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року), а наявність останніх не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства»).

Згідно ч. 2 і ч. 3 ст. 62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Аналогічні положення Конституції України поширюються і на осіб, які обвинувачуються у вчиненні правопорушень, передбачених КУпАП.

Рішенням Конституційного Суду України від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 276 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що у наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до роз`яснень, які містяться в ч.2 п.19 постанови Пленуму Верховного Суду України від 01.11.1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», визнання особи винуватою, може мати місце лише за умови доведеності її вини. Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за умови відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

В той же час, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v.Spain» від 06.12.1998 (п.146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

ІV. Висновки суду.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, суд, у відповідності до положень ст.252 КУпАП, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, у даному, конкретному випадку не доведено склад адміністративного правопорушення, передбачений ст.124 КУпАП, а обґрунтовано на припущеннях, що є неприйнятим та суперечить, як нормам національного і міжнародного законодавства.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, пунктами 21,22 рішення у справі «Надточій проти України», пунктом 55 рішення у справі «Гурепка проти України», справи про адміністративне правопорушення в силу суворості санкцій можуть бути прирівняні до кримінальних.

Враховуючи наведене, з огляду на приписи ст.ст. 245, 268, 280 КУпАП, в ході всебічного, повного та об`єктивного з`ясування обставин справи, приходжу до переконання, що провадження у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП слід закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу даного адміністративного правопорушення.

V. Вирішення питання щодо судових витрат.

В свою чергу, статтею 4 Закону України «Про судовий збір» та ст. 40-1 КУпАП визначено, що судовий збір стягується лише у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, а тому виходячи з норм ч.2 ст. 284 та ст.247 КУпАП, суд не вбачає підстав для стягнення судового збору з ОСОБА_1 .

Керуючись ст.62 Конституції України, ст.ст.7, 9, 10, 245, п.1 ч.1 ст.247, ст.ст.251, 252, 268, 280, 284 КУпАП, суддя -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , - закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення..

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення особою, щодо якої її винесено, її законним представником, захисником, а також потерпілим.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

Суддя Ю.В. Кічак

Постанова суду набрала законної сили «___» ______________ 20__ р.

Суддя Ю.В. Кічак