ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Волноваха

Суддя Волноваського районного суду Донецької області Безрук Т.В., за участю секретаря судового засідання Чемезової Г.О., особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши справу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Балаклея Харківської області, громадянки України, ФОП « ОСОБА_1 », паспорт НОМЕР_1 від 10.04.2002р, зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1

за ч. 44-3 КУпАП,

встановив :

До суду надійшов матеріал про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.. 44-3 КУпАП, згідно якого вона, 22.03.2020. приблизно о 10.00 годині, будучи власником магазину «Цветы», який розташований в смт. Володимирівка по вулиці Леніна, буд. АДРЕСА_1 не припинила роботу магазину, чим порушила п.п. 3 п. 2 Постанови КМУ від 11.03.2020р. №211 та скоїла правопорушення, передбачене ст.. 44-3 КУпАП.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину не визнала та пояснила, що правила карантину не порушувала, магазин не працював, продаж квітів не здійснювався. У зв`язку із тим, що вона є власницею усього приміщення, де надає в оренду іншим ФОп окремі приміщення для здійснення змішаних видів торгівлі, 22.03.2020р. цілеспрямовано прийшла до приміщення з метою проведення зборів орендарів для роз`яснення їм правил торгівлі під час карантину.

Вислухавши пояснення, допитавши свідків, перевіривши матеріали справи, вважаю необхідним провадження по справі закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП.

Відповідно до ст.280 КУпАП України, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення.

Так, адміністративна відповідальність за ст.44-3 КУпАП настає у разі порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Диспозиція норми ст. 44-3 КУпАП є бланкетною, тобто відсилає до інших нормативно-правових чи підзаконних нормативно-правових актів, які передбачають конкретні правила щодо карантину людей, в даному випадку визначених Постановою КМУ.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS- CoV-2» (із змінами та доповненнями на час розгляду справи) на усій території України з 12 березня 2020 року по 24 квітня 2020 року встановлено карантин.

Пунктом 3 вказаної постанови, яку інкримінують працівники поліції ОСОБА_2 зазначено, що заборонено до 24 квітня 2020 року роботу суб`єктів господарювання, яка передбачає приймання відвідувачів, зокрема закладів громадського харчування (ресторанів, кафе, тощо), торговельно-розважальних центрів, інших закладів розважальної діяльності, фітнес-центрів, закладів культури, торговельного і побутового обслуговування населення, крім: торгівлі продуктами харчування, пальним, засобами гігієни, лікарськими засобами та виробами медичного призначення, ветеринарними препаратами, кормами, пестицидами та агрохімікатами, насінням і садивним матеріалом, засобами зв`язку за умови забезпечення відповідного персоналу засобами індивідуального захисту, а також дотримання відповідних санітарних та протиепідемічних заходів; тощо.

Законом України №530-1Х від 17 березня 2020 року «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню короновірусної хвороби (COVID-19 )» внесені зміни до КУпАП, який доповнено ст.44-3, такого змісту: «стаття 44-3». Порушення правил щодо карантину людей, а саме - порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України «Про захист населення від інфекційних хвороб», іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами, - тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї до двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від двох до десяти тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

На підтвердження скоєння правопорушення при викладених вище обставинах надано: протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №7333833, рапорт поліцейського, який його склав, пояснення свідків, та фото приміщення магазину.

Досліджуючи надані суду докази, суд вважає, що вони не підтверджують вчинення ОСОБА_1 порушення з огляду на наступне.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Свідок ОСОБА_3 показала, що вона, як спеціаліст сільської ради повідомила під підпис підприємців, у тому числі ОСОБА_1 , про обмеження здійснення торгівлі під час карантину. 22.03.2020р. їй зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що на неї складають протокол, при цьому на місці події ОСОБА_3 присутня не була, про реалізацію товару ОСОБА_1 того дня їй не відомо.

Свідок ОСОБА_4 показала, що займає посаду в.о. голови Володимирівської селищної ради. 22.03.2020 р. вона за телефонним дзвінком дільничного інспектора ОСОБА_5 приїхала до приміщення магазину , який розташований АДРЕСА_1 . У відділі квітів перебувала ОСОБА_1 та троє працівників поліції. Покупців при цьому вона не бачила. Зі слів поліцейських магазин квітів працював, тому на ОСОБА_1 , як на власницю, складений протокол за порушення правил карантину.

Свідок ОСОБА_6 показала суду, що орендує приміщення для торгівлі товарами для тварин.22.03.2020р. вона перебувала на робочому місці, ОСОБА_1 зібрала їх для роз`яснення порядку здійснення торгівлі під час проведення карантину, оскільки у частини приміщень здійснюється продаж першочергових засобів. Покупців того дня не було, здійснення торгівлі ОСОБА_1 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_7 показала суду, що також орендує приміщення для торгівлі товарами. 22.03.2020р. вона перебувала в своєму відділі для зняття показань світла. Прийшла ОСОБА_1 , роз`яснила порядок здійснення торгівлі під час проведення карантину, видала санітарні засоби, маски, гумові рукавички. Покупців того дня не було, здійснення торгівлі ОСОБА_1 вона не бачила.

Свідок ОСОБА_8 пояснив суду, що 22.03.2020р. він із ОСОБА_9 приїхав до магазину за продуктами харчування. Проходячи загальне приміщення помітив, що двері одного з магазинів були відчинені, там сиділа жінка та біля неї перебували двоє поліцейських. Покупців в приміщенні не було, тоді до нього підійшов дільничний інспектор поліції Федорченко та запросив в якості понятого для підтвердження відкритості магазину квітів, на що він погодився та поставив свій підпис в протоколі.

Свідок ОСОБА_9 надала аналогічні пояснення.

Так само наявна в матеріалах справи фототаблиця не може слугувати беззаперечним доказом вчинення порушення ОСОБА_1 правил карантину, оскільки, по-перше, документ не містить часу, дати, не є додатком до протоколу огляду чи іншого процесуального документа, а доданий в якості окремого доказу, по-друге, з самих фото вбачається, що повноцінна робота магазину не здійснювалась, приміщення порожнє, відвідувачі відсутні.

При цьому адміністративний матеріал не містить жодного належного та допустимого доказу роботи магазину з приймання відвідувачів, потенційних покупців, порушення санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм чи вчинення будь-яких дій, які б свідчили про порушення правил встановленого карантину.

Суд зауважує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», оскільки не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту.

Сама ОСОБА_1 заперечує роботу магазину 22.03.2020р., що повністю підтверджено в судовому засіданні поясненнями допитаних свідків.

Згідно зі ст. 129 Конституції України, розгляд і вирішення справ в судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості, а тому суд не може виконувати одночасно функцію дізнання, обвинувачення і правосуддя.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених Законом.

Аналогічного роду положення закріплено і у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, які зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Зокрема, у справі «Barbera, Messegu and Jabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Таким чином, аналізуючи норми законодавства, письмові та отримані під час судового засідання докази, суд доходить висновку, що жодного беззаперечного, належного, допустимого доказу, порушення ОСОБА_1 правил карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених законодавством матеріали справи не місять, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 44-3 КУпАП не підтверджений, а враховуючи, що сам по собі протокол про адміністративне порушення не є підставою притягнення особи до адміністарвтивної відповідальності суд вважає, що провадження в справі у відповідності з вимогами п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП підлягає закриттю за обставин відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись, статтями 44-3, 221, 247, 280, 284, суд

постановив:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за скоєння правопорушення, передбаченого 44-3 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Волноваський районний суд протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Суддя Т.В. Безрук