ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/591/20 Справа № 211/2008/20 Суддя у 1-й інстанції - Сарат Н. О. Суддя у 2-й інстанції - Пістун А. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 травня 2020 року суддя Дніпровського апеляційного суду Пістун А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро, апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , на постанову судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працює слюсарем в ПРАТ "Кривий Ріг Цемент", місце реєстрації: АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В :

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП, та застосувано до нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 68,00 ( шістдесят вісім) гривень з конфіскацією тварини собаки "Дан" породи ротвелер. Стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 судовий збір в розмірі 420 /чотириста двадцять/ гривень 40 /сорок/ копійок на користь держави.

При обставинах зазначених в оскаржуваній постанові, 31.03.2020 року приблизно о 05:30 год. в м. Кривому Розі, по вул. Кокчетавська, біля об`їзної дороги гр. ОСОБА_1 здійснював вигул собаки породи "Ротвейлер" без намордника та повідка. В ході вигулу собака що належить гр. ОСОБА_1 спричинила тілесні ушкодження гр. ОСОБА_2 .

Не погоджуючись з вищевказаною постановою особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову судді першої інстанції скасувати, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 154 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування апеляційної скарги, вказує, що наявність вини ОСОБА_1 не встановлена, оскільки не доведено що саме дії щодо вигулу ОСОБА_1 собаки спричини шкоду майну або здоров`ю громадянину ОСОБА_2 .

На підставі на викладеного, матеріалів справи, доказів в їх сукупності, враховуючи те, що потерпілим не надано безспірних доказів на підтвердження факту отримання ним тілесних пошкоджень собакою, яка належить ОСОБА_1 , який за медичною допомогою після отриманих тілесних ушкоджень не звертався, враховуючи відсутність внесення відповідних відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань (ЄРДР) та розпочатого розслідування у кримінальному провадженні, ОСОБА_1 вважає, що в матеріалах справи відсутні достатні докази, які б підтверджували наявність моєї вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Крім того, захід адміністративного стягнення також обраний із порушенням вимог закону, оскільки суд взагалі не вказав жодного доводу, на підставі якого обирає адміністративне стягнення у вигляді конфіскації собаки, що явно порушує вимоги ст. 33 КпАП України, яка передбачає врахування особи порушника, його майнового стану, пом`якшуючих обставин тощо при обранні виду адміністративного стягнення. Ані з матеріалів справи, ані з тексту постанови не видно, щоб усі ці аспекти досліджувалися та враховувалися. При цьому у матеріалах справи і не міститься ніяких документів, які б підтверджували місце роботи, професію, характеристику особи, сімейний стан ОСОБА_1 , тому і у цій частині постанова є невідповідною матеріалам справи та необгрунтованою, оскільки даних про обставини, які мають враховуватися судом, у справі відсутні, отже, суд і не міг їх врахувати.

До початку апеляційного розгляду ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи без його участі, в якому просив задовольнити апеляційну скаргу в повному обсязі.

Вивчивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, співставивши їх з наявними в матеріалах справи доказами, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Як видно з матеріалів справи і оскарженої постанови судді, доказами вини ОСОБА_1 визнано протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №758207 від 02 квітня 2020 року.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП.

Так, статтею 256 КУпАП встановлені вимоги щодо змісту протоколу про адміністративне правопорушення. Зокрема, у протоколі зазначаються: місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; інші відомості, необхідні для вирішення справи.

Так, виходячи із диспозиції ч.2 ст.154 КУпАП об`єктивна сторона цього адміністративного правопорушення полягає: у триманні собак і котів у місцях, де це заборонено відповідними правилами, чи понад установлену кількість, чи незареєстрованих собак, або приведення в громадські місця, або вигул собак без повідків і намордників (крім собак, у реєстраційних свідоцтвах на яких зроблено спеціальну відмітку) чи в не відведених для цього місцях, що спричинили заподіяння шкоди здоров`ю людей або їх майну, а так само повторне протягом року вчинення порушення з числа передбачених ч.1 цієї статті.

Отже, ч. 2 ст. 154 КУпАП є бланкетною нормою, яка відсилає до відповідних нормативно-правових актів, що стосуються правил утримання собак та котів та які затверджуються відповідним рішенням органу місцевого самоврядування.

Проте, у сформульованому в протоколі про адміністративне правопорушення, інкримінованого ОСОБА_1 цього адміністративного правопорушення, відсутні будь-які посилання на такі правила, а саме який пункт (розділ) цих правил був порушений і в чому це порушення проявилось, а також не зазначено, яку саме дію, з передбачених ст. 154 КУпАП, вчинив ОСОБА_1 в чому саме полягало порушення з його боку правил тримання собаки, з числа тих, за які передбачена адміністративна відповідальність, внаслідок чого апеляційний суд позбавлений можливості визначити, чи відповідають дії ОСОБА_1 диспозиції ч. 2 ст. 154 КУпАП. Тобто в протоколі не розкрито об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Також нечітко викладені обставини справи, не зрозуміло, що це за територія, на якій собака укусив потерпілого, чи законно там знаходився потерпілий.

Крім того, відповідно до вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

З матеріалів справи видно, що в порушення вищезазначених вимог КУпАП, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №758207 від 02 квітня 2020 року, в той час, як події, які стали підставами для складання цього протоколу, та які зазначені в ньому, відбувалися 31 березня 2020 року ( а.с. 1).

Отже, протокол відносно ОСОБА_1 складений лише два дні після скоєння правопорушення поставленого йому у провину.

Матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що у поліцейського були складнощі з виявленням особи, яка вчинила правопорушення, а так само, не зазначена інша причина вказаної різниці в часі між часом вчинення адміністративного правопорушення і часом складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Оскільки, вказаний протокол складений у порушення вимог ст. 254 КУпАП, апеляційний суд вважає цей протокол недопустимим доказом у справі, який не може бути прийнятий судом.

А відтак, враховуючи наведене, суд першої інстанції не мав підстав для розгляду адміністративної справи на підставі такого протоколу.

З огляду на викладене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність достатніх і належних доказів на підтвердження наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

У зв`язку з вищевикладеними обставинами, здійснюючи перегляд постанови місцевого суду, прийняте рішення у справі не можна визнати законним та обґрунтованим, у зв`язку з чим воно підлягає скасуванню, а справа закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП.

За таких обставин апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову судді Довгинцівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27 квітня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, якою ОСОБА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 154 КУпАП скасувати.

Закрити провадження стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст. 154 КУпАП на підставі п.1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя А.О. Пістун