Житомирський апеляційний суд
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП Доповідач Кіянова С. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року Житомирський апеляційний суд

в складі:

судді судової палати у кримінальних справах Кіянової С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі апеляційного суду в м. Житомирі справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою адвоката Шолодько М.М., яка діє в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 11 березня 2020 року, -

в с т а н о в и в :

Цією постановою

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, інваліда 1 групи, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1. ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Згідно постанови суду, ОСОБА_1 17.12.2019 року о 13 годині 40 хвилин в м. Житомир по вул. Северина Наливайка, 49, керував автомобілем ЗАЗ 110308, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не зв`язна мова, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі адвокат Шолодько М.М. просить постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає постанову суду незаконною та необґрунтованою, постановленою без повного та всебічного з`ясування обставин справи. Зазначає, що суд першої інстанції порушив право ОСОБА_1 на захист, оскільки розгляд справи 11.03.2020 року відбувся без участі ОСОБА_1 та його адвоката. Крім того, суд першої інстанції розглянув справу поверхнево, оскільки не допитав свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .. Вказує, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а просто не міг вийти з автомобіля без сторонньої допомоги, оскільки є інвалідом 1-ї групи, та лише за тиждень до вказаних в протоколі подій був виписаний з лікарні після операції по заміні обох тазобедрених суглобів, тобто в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Стверджує, що ОСОБА_1 пояснював дану обставину працівникам поліції, однак вони не прийняли до уваги його пояснення та склали на нього протокол про адміністративне правопорушення. Посилається на те, що приймаючи рішення суд першої інстанції не врахував, що автомобіль є єдиним засобом пересування ОСОБА_1 поза межами будинку, а тому позбавлення права керування транспортним засобом, фактично позбавить його можливості придбати товари першої необхідності та лікарські препарати. Крім того, зазначає, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КК України, оскільки не містить достатніх даних про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, передбачених ст.268 КУпАП.

Також, апелянтом подано клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду, в якій зазначено, що строк на апеляційне оскарження постанови був пропущений ОСОБА_1 з поважних причин, оскільки розгляд справи 11.03.2020 року було проведено без його участі та участі його адвоката, копію оскаржуваної постанови від 11.03.2020 року він отримав лише 30.03.2020 року, а апеляційну скаргу адвокат Шолодько М,М. подала лише 08.04.2020 року.

Апеляційний суд вважає за можливе поновити адвокату Шолодько М.М. строк на апеляційне оскарження постанови суду, який пропущений з поважних причин, оскільки правопорушник ОСОБА_1 та його адвокат не були присутні при розгляді справи 11.03.2020 року, копію оскаржуваної постанови отримали 30.03.2020 року, а апеляційну скаргу адвокат Шолодько В.В. подала 08.04.2020 року.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його адвокат Шолодько М.М. будучи неодноразово повідомленими про час і місце розгляду апеляційної скарги не з`явилися. Адвокат Шолодько М.М. подала до апеляційного суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку із тим, що на території України введено карантин, пов`язаний із запобіганням поширенню коронавірусу «COVID-19», а також тим, що свідки по справі та правопорушник ОСОБА_1 перебувають на самоізоляції, у зв`язку з підозрою на «COVID-19». Однак, жодних документів, які підтверджують факт перебування ОСОБА_1 чи свідків по справі на самоізоляції адвокат Шололдько М.М. суду не надала.

Враховуючи, що розгляд справи неодноразово відкладався за клопотанням адвоката Шолодько М.М. з аналогічних підстав, а також те, що участь ОСОБА_1 та його адвоката в судовому засіданні не є обов`язковою, вони належним чином повідомлені про розгляд апеляційної скарги в апеляційному суді та жодних належних доказів, які б підтверджували поважність причин їхньої неявки в судове засідання суду не надали, керуючись положеннями ст.ст.268, 294 КУпАП, апеляційний суд вважає за можливе розглянути справу без участі ОСОБА_1 та його захисника за наявними у матеріалах справи доказами.

Перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до положень ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин справи.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також іншими документами.

Згідно з вимогами ст.252 КУпАП орган, посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Так, зі змісту протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №180728 від 17.12.2019 року, складеного поліцейським взводу №2 роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП молодшим лейтенантом поліції Кучер М.В. вбачається, що 17.12.2019 року о 13 годині 40 хвилин в м. Житомир по вул. Северина Наливайка, 49, ОСОБА_1 керував автомобілем ЗАЗ 110308, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота, не зв`язна мова, поведінка що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив пункт 2.5 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП (а.с.1). До зазначеного протоколу додано рапорт, пояснення двох свідків, копію постанови.

Доказів того, що даний протокол та дії працівників поліції за вказаним фактом оскаржувалися в установленому законом порядку (до суду), ОСОБА_1 та його адвокатом Шолодько М.М. не надано.

Зазначені в протоколі обставини підтверджуються:

- копією постанови серії ДП18 №531863 щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.3).

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 про те, що 17.12.2019 року вони були присутні, коли водій автомобіля ЗАЗ 110308, д.н.з. НОМЕР_1 ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в медичному закладі відмовився (а.с. 4,5);

- рапортом поліцейського роти №4 БУПП в Житомирській області ДПП молодшого лейтенанта поліції Кучер М.В., відповідно до якого ним в складі екіпажу близько 13 години 40 хвилин 17.12.2019 року було зупинено т/з ЗАЗ 110308, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , який порушив ПДР України, не ввімкнув показник повороту відповідного напрямку. Під час спілкування з водієм в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з ротової порожнини, поведінка, що не відповідає обстановці, незв`язна мова. Від освідування на стан алкогольного сп`яніння за допомогою пристрою «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі ОСОБА_1 відмовився в присутності свідків, за що на нього було складено протокол за ч.1 ст.130 КУпАП. В протоколі в графі свідок, помилково було вказано прізвище ОСОБА_4 , правильне прізвище свідка - ОСОБА_3 . Також на даного водія винесено постанову за ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.6);

- відеозаписом, наданим ДПП Управління патрульної поліції в Житомирській області, який було досліджено судом першої інстанції та апеляційним судом при підготовці до апеляційного розгляду справи, з якого вбачається, що ОСОБА_1 дійсно керував транспортним засобом та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки та в медичному закладі у присутності двох свідків (а.с. 20);

Зазначені докази у своїй сукупності є такими, що вказують на наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, яке виразилося у відмові від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Згідно ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи наступає за керування транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом у вказаному в постанові суду місці та час, підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення, копією постанови серії ДП18 №531863 від 17.12.2019 року відносно ОСОБА_1 за ч.5 ст.121, ч.1 ст.126 КУпАП (а.с.3),рапортом поліцейського ОСОБА_5 (а.с.6) та відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.20).

Відмова ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння в установленому законом порядку підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення (а.с.1), письмовими поясненнями свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (а.с.4-5), рапортом поліцейського ОСОБА_5 (а.с.6), а також відеозаписом з нагрудних камер працівників поліції (а.с.12).

Таким чином, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, а просто не міг вийти з автомобіля без сторонньої допомоги, оскільки є інвалідом 1-ї групи, апеляційний суд вважає безпідставними.

Крім того, та обставина, що ОСОБА_1 не міг вийти з автомобіля, не перешкоджала йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу за допомогою пристрою «Драгер».

За таких обставин, висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме: відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за зазначених у постанові суду обставинах, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Доводи апеляційної скарги адвоката Шолодько М.М. про те, що при розгляді справи судом було порушено право ОСОБА_1 на захист, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки останній був належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду.

Як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватись належними їй процесуальними правам та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» зазначено, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Враховуючи наведене та вимоги ст. 268 КУпАП, якими не передбачено обов`язкової участі особи при розгляді справ даної категорії, вказані доводи апелянта не впливають на правильність висновків місцевого суду.

Посилання апелянта на те, що ОСОБА_1 не перебував в стані алкогольного сп`яніння не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, оскільки його визнано винним не в керуванні транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, а у відмові від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Доводи апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає вимогам ст.256 КК України, оскільки не містить достатніх даних про роз`яснення ОСОБА_1 його прав та обов`язків, апеляційний суд вважає безпідставними, оскільки ОСОБА_1 взагалі відмовився від підпису.

Доводи апеляційної скарги про те, що суд розглянув справу поверхнево, оскільки проігнорував клопотання сторони захисту про допит свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , апеляційний суд вважає безпідставними з тих підстав, що в матеріалах справи знаходяться письмові пояснення вказаних свідків, які підтверджуються іншими дослідженими судом першої інстанції та апеляційним судом доказами, зокрема протоколом про адміністративне правопорушення та відеозаписом подій.

Інші доводи апеляційної скарги також не спростовують висновків суду першої інстанції.

Разом з тим, відповідно до ст. 33 КУпАП при накладенні адміністративного стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Відповідно до ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган, уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Враховуючи особу ОСОБА_1 , який є інвалідом 1 групи, та обмежений у самостійному пересуванні, оскільки переніс хірургічне втручання по заміні обох тазобедрених суглобів, те що автомобіль є єдиним засобом пересування ОСОБА_1 поза межами будинку, і позбавлення права керування транспортним засобом фактично позбавить його можливості придбати товари першої необхідності та лікарські препарати, виходячи з того, що наслідки правопорушення не представляють суспільної небезпеки, не завдали або не здатні завдати значної шкоди суспільним або державним інтересам, правам та свободам інших осіб, апеляційний суд вважає за можливе звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого ним адміністративного правопорушення.

За таких обставин, постанова суду щодо ОСОБА_1 підлягає скасуванню з прийняттям нової постанови.

Керуючись ст. ст. 294, 22 КУпАП, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Поновити адвокату Шолодько М.М. строк на апеляційне оскарження постанови Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2020 року.

Апеляційну скаргу адвоката Шолодько М.М. яка діє в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 11.03.2020 року щодо ОСОБА_1 скасувати та прийняти нову постанову.

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.22 КУпАП звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя судової палати у кримінальних справах

Житомирського апеляційного суду С.В. Кіянова