Справа № 127/7492/20
Провадження № 33/801/452/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Клапоущак С. Ю.
Доповідач: Копаничук С. Г.
ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 червня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького апеляційного суду Копаничук С.Г.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2020 року, якою визнано винним

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №346252 від 29.03.2020 року, того ж дня о 02 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. Келецька водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «LDV 400 Convoy», номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння у встановленому законом порядку проводився у лікаря-нарколога за адресою: м. Вінниця, вул. Пирогова, буд. 109-В з позитивним висновком про те, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння внаслідок вживання канабіоїдів. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.9 «а» ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме керував транспортним засобам у стані наркотичного сп`яніння.

Постановою Вінницького міського суду від 24.04.2020 року ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, із застосуванням адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. в дохід держави та з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на один рік. Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , просить строк на апеляційне оскарження вищевказаної постанови суду поновити та, посилаючись на неправильне застосування норм КУпАП України, постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у даній справі закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначив, що копію оскаржуваної постанови він отримав лише 01.06.2020 року, а апеляційну скаргу подав 05.06.2020 року, тобто протягом строку на апеляційне оскарження, визначеного нормами КУпАП. Вказав, що він не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим був позбавлений можливості скористатися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП. Також зазначив про суперечливість обставин справи, оскільки з рапорту інспектора поліції ОСОБА_2 слідує, що ознаки наркотичного сп`яніння виявив саме він, а протокол про адміністративне правопорушення склав інспектор поліції Єременюк А.Ю.

Відповідно до ч.2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, судове засідання 24.04.2020 року було проведено у відсутність ОСОБА_1 . При цьому матеріали справи не містять відомостей, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляд справи у суді першої інстанції. Копія постанови суду від 24.04.2020 року була направлена судом на адресу ОСОБА_1 лише 07.05.2020 року, що підтверджується супровідним листом, наявним в матеріалах справи. Крім того, згідно наданих ОСОБА_1 відомостей про статус поштового відправлення, рекомендований лист №816 отримано адресатом 01.06.2020 року. Оскільки копію постанови Вінницького міського суду від 24.04.2020 року отримав лише 01.06.2020 року, а апеляційну скаргу подав 09.06.2020 року, тобто протягом 10 днів з дня отримання копії оскаржуваної постанови , суд дійшов висновку, що клопотання ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження підлягає задоволенню, а строк - поновленню.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.

Згідно з вимогами ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.

За правилами частин 1 і 2 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Частиною 3 цієї статті передбачено, що у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Відповідно до вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху України водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідальність за порушення зазначених вимог ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП.

Судом встановлено, що 29.03.2020 року о 02 год. 30 хв. в м. Вінниці по вул. Келецька водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом марки «LDV 400 Convoy», номерний знак НОМЕР_1 , в стані наркотичного сп`яніння. Огляд на стан наркотичного сп`яніння проводився КП «Вінницький обласний наркологічний диспансер «Соціотерапія». Висновок результатів медичного огляду свідчить про те, що ОСОБА_1 перебував у стані наркотичного сп`яніння, результат позитивний - канабіс.

Постановляючи постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд виходив з того, що вина останнього повністю доведена достатніми, належними та допустимими доказами по справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії та висновку КП ВОНД «Соціотерапія», згідно якого ОСОБА_1 перебував в стані наркотичного сп`яніння, рапортом інспектора поліції та іншими матеріалами, наявними в справі про адміністративне правопорушення.

Зазначені докази у своїй сукупності є підтвердженням наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, яке виразилося у керуванні транспортним засобом у стані наркотичного сп?яніння.

Суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП у повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і надав їм належну правову оцінку, а відтак дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, за вчинення якого застосував до нього адміністративне стягнення в межах санкції вищевказаної норми, що з урахуванням характеру вчиненого правопорушення є правильним та достатнім і відповідає вимогам ст. 33 КУпАП.

Доводи апеляційної скарги про те, що її заявник не був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, є необґрунтованими, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О?Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29 червня 2007 року, яке з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначено, що будь-яка особа яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є такими, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодилися нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави. За результатами розгляду вказаної справи, суд не встановив порушення прав заявників, передбачених ч. 1, 2 ст. 6 Європейської Конвенції з прав людини.

З матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 під час складення протоколу про адміністративне правопорушення був повідомлений про те, що розгляд справи відносно нього відбудеться у Вінницькому міському суді, про що свідчить його особистий підпис у відповідній графі протоколу.

Суд першої інстанції призначав справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, до розгляду двічі на 14.04.2020 року та 24.04.2020 року, про що повідомляв ОСОБА_1 належним чином за адресою, вказаною в протоколі про адміністративне правопорушення (вподальшому зазначеною у апеляційній скарзі), а також інформація про розгляд справи публікувалась судом на офіційному веб-порталі «Судова влада». Судова повістка про виклик ОСОБА_1 до суду на 14.04.2020 року повернулась за закінченням встановленого строку зберігання, тобто ОСОБА_1 її отримувати не побажав.

Як вбачається з матеріалів справи, судова повістка про виклик ОСОБА_1 до суду на 24.04.2020 року судом також направлялась за адресою проживання ОСОБА_1 ( а.с. 8), однак останній до суду в день розгляду справи не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

З огляду на зазначене, ОСОБА_1 будучи обізнаним про складення протоколу про адміністративне правопорушення та розгляд справи Вінницьким міським судом стосовно нього, судовим розглядом не цікавився, повістку не отримував, поважності причин неприбуття до суду в апеляційній скарзі не вказав. Вказані дії апеляційний суд розцінює як спосіб особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ухилитися від участі при розгляді справи та використати цю обставину, як підставу для можливого оскарження судового рішення.

Відтак, апеляційний суд не встановив порушення судом першої інстанції прав ОСОБА_1 при розгляді даної справи, а доводи апеляційної скарги в цій частині не спростовують встановлені факти керування ОСОБА_1 транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, що є підставою для притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та не є безумовною підставою для скасування прийнятої постанови.

Окрім того, доводи апеляційної скарги про порушення процедури складення протоколу про адміністративне правопорушення та проведення медичного огляду з посиланням на те, що ознаки наркотичного сп`яніння у ОСОБА_1 виявив інспектор поліції ОСОБА_3 , а протокол про адмінправопорушення склав поліцейський ОСОБА_4 є безпідставними, з огляду на наступне.

Розділом другим Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС та МОЗ України від 09.11.2015 року № 1452/735 встановлено порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейським і оформлення його результатів.

Згідно п. 2 розділу 1 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п. 7 розділу 1 Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я). Пункт 9 розділу 2 Інструкції передбачає, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 був зупинений працівниками поліції у складі екіпажу поліції «Юнкер 103». Ознаки наркотичного сп`яніння у останнього були виявлені інспектором ОСОБА_5 , в присутності якого проводився огляд на стан наркотичного сп`яніння, а протокол про адміністративне правопорушення складено поліцейським ОСОБА_4 .

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказав, що поліцейський ОСОБА_4 не був присутній під час виявлення у нього ознак наркотичного сп`яніння поліцейським ОСОБА_5 , однак жодних доказів на підтвердження відсутності ОСОБА_4 в складі екіпажу «Юнкер 103», апелянт не надав та матеріали справи не містять.

Крім того, під час складення протоколу про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 дії працівників поліції не оскаржував, доказів оскарження дій працівників поліції після складення протоколу суду також не надав. Протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складався не за відмову у проходженні медичного огляду через виявлені ознаки наркотичного сп`яніння, а саме через перебування ОСОБА_1 у стані наркотичного сп`яніння, що встановлений висновком медичного огляду КП ВОНД «Соціотерапія» №0958 від 29.03.2020 року.

Відтак, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, а саме керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння.

Інші доводи апеляційної скарги не є підставою для скасування законної постанови суду першої інстанції, оскільки зводяться до незгоди з постановленим судовим рішенням і свого підтвердження в ході апеляційного перегляду справи не знайшли та висновків суду першої інстанції не спростовують.

При розгляді справи місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, надав правову оцінку наявним в матеріалах справи і дослідженим у судовому засіданні доказам у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про визнання вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладення у зв?язку з цим адміністративного стягнення.

Апеляційний суд, погоджується з висновками суду першої інстанції, оскільки ці висновки ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.

Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, суд,-

п о с т а н о в и в :

Клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2020 року.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 24.04.2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя: Копаничук С.Г.