Справа № 336/7529/19
Пр. № 3/336/48/2020
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Запоріжжя Щаслива О.В., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, що надійшли з управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований і мешкає в АДРЕСА_1 , за ознаками ст. 130 ч. 1 КУпАП,

В С Т А Н О В И Л А:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення, який складено 25 листопада 2019 року, особа, що притягується до адміністративної відповідальності, о 13 годині 05 хвилин 25 листопада 2019 року, яка керувала автомобілем «BMW 5250», державний номер НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, на що вказували тремтіння рук, блідість, відсутність реакції на світло зіниць ока, в районі будинку № 120 по вул. Панфьорова в м. Запоріжжі була зупинена співробітниками Управління патрульної поліції. Від проведення у встановленому законом порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі відмовилася у присутності двох свідків. Зазначені дії містять порушення п. 2.5 «Правил дорожнього руху України».

Особа, що притягується до відповідальності, винуватість у вчиненні описаних дій не визнав та пояснив, що в зазначений в протоколі час він не здійснював рух, хоча й знаходився в салоні належного йому транспортного засобу біля одного з будинків по вул. Панфьорова в м. Запоріжжі, коли до нього підійшли співробітники поліції і повідомили йому, що він допустив порушення правил безпеки дорожнього руху, що виразилися у відсутності роботи покажчика повороту при здійсненні цього маневру. Під час спілкування із співробітниками поліції останні припустили наявність у нього ознак наркотичного сп`яніння та запропонували йому здійснити огляд на стан сп`яніння в медичному закладі. Спочатку він відмовлявся, оскільки вважав, що означена процедура займе багато часу, а він мав певні доручення від керівництва суб`єкта господарювання, на користь якого він працює, хоча й у відсутність офіційного працевлаштування. Проте згодом він надав свою згоду, але співробітники поліції заявили, що вже пізно, оскільки вони вже почала складати протокол. Він усвідомлює, що відмова від проходження огляду сама по собі утворює склад правопорушення, проте, як він зазначав, він нарешті прийняв рішення на користь підпорядкування пропозиції поліцейських, які відхилили його згоду. Підтвердити ці обставини могли б лише свідки, проте в порушення законодавства, що регулює процедуру притягнення до адміністративної відповідальності водіїв за перебування у стані сп`яніння або за відмову від проходження огляду на стан сп`яніння співробітники поліції до участі у фіксації його так званої відмови свідків не залучали. Під час складання протоколу неподалік знаходився один чоловік, який спостерігав за тим, що відбувається, і вголос виказував своє обурення з приводу того, що представники влади відмовили ОСОБА_1 в проходженні огляду, коли він дав відповідну згоду, і притягуємий до відповідальності взяв номер телефону цього чоловіка з тим, щоб в суді доводити свою непричетність до інкримінованих йому дій.

Через його непричетність до інкримінованого йому складу правопорушення та порушення співробітниками поліції його прав, гарантованих Основним Законом України, національним та міжнародним законодавством, просить закрити провадження в справі.

Захисник особи, що притягується до адміністративної відповідальності просить про звільнення його довірителя від відповідальності у зв`язку з порушенням права особи, яке виразилось в недотриманні процедури притягнення до адміністративної відповідальності в частині фіксації відмови особи від проходження огляду у присутності двох свідків, з яких, як зазначає захисник, фактично було залучено лише одну особу. Проте, як з`ясували захисник і його підзахисний, особу свідка всупереч вимог закону не було встановлено, про що свідчить неспівпадіння даних, а саме: прізвища, імені, по батькові, місця проживання, особи, яка назвалася ОСОБА_2 , з фактичними даними про цю особу. І так як огляд, проведений з порушенням встановленої «Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» процедури є недійсним, ОСОБА_1 підлягає звільненню від адміністративної відповідальності через відсутність доказів його вини.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковані за ч. 1 ст. 130 КУпАП, яка передбачає відповідальність за відмову від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння особою, яка керує транспортним засобом.

Разом з тим, вислухавши пояснення особи, що притягується до адміністративної відповідальності, свідка ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя доходить висновку про необхідність закриття провадження в справі у зв`язку з відсутністю в діях особи ознак правопорушення, що передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з такого.

В силу ст. 280 КУпАП до обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, відносяться питання: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Означені обставини встановлюються наи підставі доказів, до яких в силу ст. 251 КУпАП відносяться будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, а саме: протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновок експерта, речові докази, показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі ті, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючі в автоматичному режимі, чи засоби фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі ті, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючі в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протокол про вилучення речей і документів, а також інші документи.

Згідно із ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків. Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним. Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Проведення цього огляду внормоване «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17.12.2008 року.

Враховуючи наявність законодавчо врегульованого порядку проведення медичного огляду, факт відмови від проходження такого огляду має бути підтвердженим у встановленому згаданим нормативним актом порядку.

Відповідно до п. 3 «Порядку…» огляд проводиться:

поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ і Держспоживстандартом;

лікарем закладу охорони здоров`я (в сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

В силу п. 4 огляд на місці зупинки транспортного засобу проводиться у присутності двох свідків.

Як випливає з п. п. 6, 7 «Порядку…» водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським, який забезпечує проведення огляду водія транспортного засобу в закладі охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення відповідних підстав, для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я.

За змістом п. 8 «Порядку…» у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Як випливає із змісту п. 8 «Порядку…», дія, яка утворює об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 правопорушення, а саме: відмова від проходження огляду в медичному закладі, може бути зафіксована лише за умови залучення двох свідків, тому і обставини вчинення цього правопорушення мають підтверджуватися перш за все показаннями свідків, в присутності яких складається протокол.

З матеріалів справи про адміністративне правопорушення випливає, що у присутності свідків ОСОБА_4 і ОСОБА_2 . ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан наркотичного сп`яніння і в медичному закладі.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення в розумінні ст. 251 КУпАП є, зокрема, показання свідків, тобто осіб, яким відомі будь-які обставини, що підлягають встановленню по даній справі.

Наведені положення закону означають, що беззаперечним доказом при з`ясуванні обставин справи є показання свідків, а за неможливості дослідити їх під час розгляду справи факт відмови від проходження медичного огляду не може бути підтверджений ніякими іншими фактичними даними.

З метою перевірки пояснень ОСОБА_1 про відсутність свідків, які б залучались за встановленою процедурою, та з`ясування питання, чи зможуть вказані в протоколі особи підтвердити факти, що мають значення, або їхня роль як свідків є сумнівною, судом викликались вказані в протоколі в якості свідків особи, проте до суду вони не з`явилися, а адресовані свідку ОСОБА_2 поштові конверти повернулися до суду в нерозпечатаному вигляді з відміткою поштової установи про те, що така особа за вказаною в протоколі адресою не проживає.

Натомість суддею був допитаний свідок ОСОБА_3 , який пояснив, що, коли в денну пору доби 25 листопада 2019 року він виходив з будинку АДРЕСА_2 , його запросив співробітник поліції та попросив назватися, на що свідок повідомив вільні, на свій розсуд, ім`я, прізвище, по батькові, а також адресу, які жодним чином не містять інформації про його особу, назвавшись ОСОБА_2 . Документів, що посвідчує його особу, за поясненнями свідка, у нього не вимагали. Свідок підтвердив відсутність іншої особи, яка б залучалась в якості свідка, а також пояснив, що притягуємий до відповідальності не відмовлявся проходити медичний огляд, а мовчав, а співробітник поліції тим часом складала протокол. Коли ОСОБА_1 виказав згоду на поїздку до медичного закладу з метою огляду, поліцейські відповіли йому, що вже пізно давати згоду.

При відтворенні відеозапису присутність ОСОБА_3 неподалік від місця складання протоколу є очевидною.

Отже, вислухавши пояснення свідка, встановивши його особу на підставі наданих документів, що посвідчують особу, суддя не може констатувати, що свідком в розумінні Кодексу України про адміністративні правопорушення, «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року, є ОСОБА_2 , тобто особа, яка зазначена в протоколі в якості свідка.

Що стосується свідка ОСОБА_4 , він тричі викликався в суд, проте не з`явився жодного разу.

При цьому відтворений суддею відеозапис процедури притягнення ОСОБА_1 до відповідальності не містить інформації про наявність іншої особи, окрім допитаного суддею ОСОБА_3 , на місці зупинки транспортного засобу під час складання протоколу.

За змістом ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, а при притягненні до адміністративної відповідальності в жодному разі не може бути допущено випадків свавільності з боку державних органів..

Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, а також практика Європейського суду з прав людини є джерелами права в Україні відповідно до положень Основного Закону України та Закону України «Про виконання рішень і застосування практики Європейського суду з прав людини».

Стаття 6 Конвенції гарантує кожному право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. В багатьох справах Європейський суд з прав людини тлумачить поняття «кримінальний» автономно, тобто незалежно від національної термінології, включаючи сюди адміністративні, дисциплінарні, митні проступки тощо.

Таким чином, відповідно до усталеної практики ЄСПЛ при розгляді справ про адміністративні правопорушення національні органи влади мають дотримуватися гарантій прав особи, що передбачені законодавством.

Суд вважає, що процедура притягнення особи до відповідальності за адміністративні правопорушення в сфері порушення правил безпеки дорожнього руху, склад яких характеризуються надзвичайно суворими санкціями, мінімальний розмір яких обчислюється сумою в 10200 грн., та супроводжується позбавленням спеціального права на досить тривалий строк, тоді як найменший розмір штрафу за законом України про кримінальну відповідальність становить 510 грн., має відбуватися за процедурою переслідування за вчинення кримінального правопорушення з дотриманням гарантій, притаманних кримінальному провадженню.

Таким чином, серйозність покарання за статтею 130 КУпАП підкреслює її «кримінально-правовий» характер в розумінні положень Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а тому особам, стосовно яких складено протокол про адміністративне правопорушення за цією статтею, мають бути забезпечені всі гарантії, які передбачені в ст.6 Конвенції.

Такими гарантіями є встановлена законодавством України обов`язковість застосування до кожного учасника провадження належної правової процедури.

Така процедура при притягненні особи до відповідальності за правопорушення, передбачені статтею 130 КУпАП, як зазначено суддею, внормована «Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», «Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» .

Означені нормативні джерела встановлюють обов`язковість фіксації відмови від проходження в присутності двох свідків.

Докази, отримані всупереч порядку, встановленому законом, є недопустимими.

Наслідки отримання доказу з порушенням порядку, регламентованого кримінальним процесуальним законодавством, встановлені статтею 86 КПК України, відповідно до якої недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень.

За змістом рішення Конституційного Суду України № 12 рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, визнаватися допустимими і використовуватися як докази в кримінальній справі можуть тільки фактичні дані, одержані відповідно до вимог кримінального процесуального законодавства. Перевірка доказів на їх допустимість є найважливішою гарантією забезпечення прав і свобод людини і громадянина в кримінальному процесі та ухвалення законного і справедливого рішення у справі.

Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним, як випливає із змісту ст. 266 КУпАП.

У зв`язку з викладеним суддя не може визнати означений доказ допустимим, а недопустимий доказ не може бути використаний при прийнятті процесуальних рішень, на нього не може посилатися суд при ухваленні судового рішення (ст. 86 КПК України).

Наведене судом порушення процедури проходження огляду на стан сп`яніння виключає інші наслідки розгляду протоколу суддею, окрім як закриття провадження в справі.

На підставі наведених міркувань суддя не вбачає передумов для притягнення особи до відповідальності за статтею законодавства про адміністративні правопорушення, за ознаками якої складений протокол.

Керуючись ст. ст. 130 ч. 1, 247 п. 1, 284, 294 КУпАП, суддя

П О С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 від відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП звільнити у зв`язку з відсутністю в його діях ознак складу правопорушення.

Провадження в справі закрити.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу до Запорізького апеляційного суду області через суд, який виніс постанову, протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Щаслива