Справа № 201/2557/20
Провадження № 3/201/1376/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 травня 2020 року Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська

Суддя Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська Гончаренко В.М., розглянувши адміністративний матеріал, що надійшов з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП НП України, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, не працюючого, який мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , притягнутого за ст. 124 КУпАП,

ВСТАНОВИВ:

Інспектором патрульної поліції складений протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП у відношенні ОСОБА_1 , відповідно до якого останній 14 лютого 2020 року о 14 годині 20 хвилин, керуючи автомобілем «Ніссан», д/н НОМЕР_1 , на регульованому перехресті пр. Гагаріна та вул. Телевізійна в м. Дніпрі, перед початком руху та поворотом ліворуч не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого скоїв зіткнення з автомобілем «ЗАЗ», д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_2 , який рухався у зустрічному напрямку на сигнали світлофора, що забороняють рух. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам, крім того тілесних ушкоджень зазнав водій ОСОБА_2 .

ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні зазначеного правопорушення не визнав та пояснив, що, керуючи автомобілем «Ніссан», він рухався по пр. Гагаріна в м. Дніпрі зі сторони вул. Академіка Лазаряна у напрямку ринку «Нагорний» та зупинився на перехресті з вул. Телевізійна при зеленому сигналі світлофора, оскільки в зустрічному напрямку прямо рухався транспорт, а йому потрібно було повернути ліворуч. Після того як у зустрічному напрямку на лівій смузі зупинився транспорт, він впевнився, що по правій смузі назустріч також ніхто не рухається, а тому вважав, що розпочинає рух безпечно та став повертати ліворуч, однак несподівано відбулось зіткнення з автомобілем «ЗАЗ». Його оглядовості у зустрічному напрямку руху нічого не перешкоджало, навіть зупинившийся на лівій смузі транспорт, тобто дорогу у вказаному напрямку він міг бачити на відстані десь до 50 м.

Водій ОСОБА_2 був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, однак до суду не з`явився, про причини своєї неявки не повідомив, що не перешкоджає розгляду справи за його відсутності, оскільки це буде відповідати вимозі розгляду справи судом в розумні строки, що є складовою права на справедливий судовий розгляд для усіх учасників процесу. Крім того, слід зазначити, що Європейський Суд з прав людини у рішенні «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 наголосив, що «сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження». Отже, враховуючи принцип судочинства, зазначений в практиці ЄСПЛ, яким визнано пріоритет публічного інтересу над приватним, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки безпідставне умисне затягування справи нівелює завдання Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник зі сторони ОСОБА_2 , з`явившись до суду, наполягала на проведенні судового розгляду за відсутності її довірителя, яким не оспорюються фактичні обставини справи, викладені в протоколі про адміністративне правопорушення відносно нього та визнано свою провину у скоєному порушенні.

Дослідивши безпосередньо у судовому засіданні показання учасників провадження в справі про адміністративне правопорушення, а також надані останніми докази, ознайомившись з матеріалами справи, суд приходить до висновку, що дана адміністративна справа підлягає закриттю за відсутністю складу правопорушення в діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по наступним підставам.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП настає лише в разі порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Відповідно до вимог п. 10.1 Правил дорожнього руху України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Саме порушення водієм ОСОБА_1 п. 10.1 Правил дорожнього руху України стало підставою для складання інспектором патрульної поліції вищезазначеного протоколу про адміністративне правопорушення, відповідно до якого останній при зміні напрямку руху та повороті ліворуч не переконався, що це буде безпечним, внаслідок чого скоїв зіткнення з іншим автомобілем, водій якого слідував в зустрічному напрямку прямо на забороняючий сигнал світлофора.

Однак, проаналізувавши дорожню обстановку та обставини, що склались на ділянці дороги в час коли відбулось дане ДТП, що зафіксовано відповідним протоколом огляду місця ДТП зі схемою та фотографіями до нього, та дослідивши пояснення обох водіїв-учасників дорожнього-транспортної події, суд приходить до висновку, що в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення п. 10.1 Правил дорожнього руху України, оскільки це спростовується дослідженим відеозаписом з камери зовнішнього відеоспостереження, ракурс якої охоплює ділянку дороги, де відбулась дорожньо-транспортна пригода між автомобілями «ЗАЗ» та «Ніссан». Так, з відтвореного відеозапису судом було встановлено, що відповідні дані зафіксовані на відео повністю зіставляються з фактичними обставинами викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення, а також дозволяють безпосереднього пересвідчитися суду у зафіксованих в ньому відомостях, зокрема про те, що на регульованому перехресті пр. Гагаріна та вул. Телевізійна в м. Дніпрі водій автомобіля «Ніссан» починає здійснювати маневр повороту ліворуч та перетинає проїзну частину у зустрічному напрямку, в якому до перехрестя прямо наближається водій автомобіля «ЗАЗ», який не зупиняється перед світлофором на жовтий та червоний сигнали, що забороняють рух, внаслідок чого дії останнього призводять до наслідків, які настали.

Оцінюючи як доказ зазначений відеозапис обставин дорожньо-транспортної події потрібно звернути увагу, що його зміст повністю зіставляється з відомостями зафіксованими протоколом огляду місця ДТП від 14 лютого 2020 року зі схемою та фотознімками до нього, зокрема відносно місця зіткнення, дорожніх умов та обстановки на проїзній частині, а також взаємного розташування транспортних засобів після зіткнення, що в свою чергу дозволяє зробити висновок про належність та допустимість такого доказу, який відповідно свідчить про відсутність порушень п. 10.1 Правил дорожнього руху України в діях водія ОСОБА_1 .

Отже, слід вважати неприйнятними аргументи зі сторони представника ОСОБА_2 щодо того, що наслідки цієї пригоди настали в результаті спільних протиправних дій водіїв ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , оскільки під час перегляду відеозапису обставин дорожньо-транспортної пригоди було встановлено, що після зміни зеленого сигналу світлофора у напрямку руху водія ОСОБА_2 до моменту зіткнення транспортних засобів між собою на регульованому перехресті пройшло не менше декількох секунд, а отже водій ОСОБА_1 міг вважати, що розпочинає рух та повертає ліворуч при зеленому сигналі світлофора безпечно, при цьому останній міг розраховувати на те, що у відповідності до п. 1.4 Правил дорожнього руху України інший водій ОСОБА_2 також виконає правила дорожнього руху, в тому числі ті, що були поставлені йому у провину складеним відносно нього протоколом про адміністративне правопорушення за ст. 124 КУпАП, зокрема п. 8.7.3 «ґ, е» Правил дорожнього руху України. Своїми діями водій ОСОБА_2 створив для іншого учасника дорожнього руху, водія ОСОБА_1 , аварійну обстановку, в якій останній не міг передбачити приближення іншого водія на заборонений сигнал світлофора, в результаті чого траєкторії руху вказаних водіїв перетнулись між собою, що призвело до наслідків, які настали. Тобто, в цій дорожній ситуації саме водій ОСОБА_2 не міг вважати, що безпечно здійснює рух через перехрестя, оскільки починав його перетинання вже на заборонений, жовтий, сигнал світлофора.

З огляду на вищевикладене, а також враховуючи, що в даному випадку до адміністративної відповідальності притягаються дві особи, внаслідок спільних дій яких сталася дорожньо-транспортна пригода, так як на іншого водія ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП також було складено протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 405481 від 01 березня 2020 року, слід констатувати, що в даному випадку наслідки цієї пригоди настали в результаті протиправних дій саме водія ОСОБА_2 , який виїхав на регульоване перехрестя на сигнали світлофора, що забороняли рух, а отже немає підстав вважати, що наслідки цієї пригоди настали в результаті того, що водій ОСОБА_1 здійснював свій маневр повороту ліворуч небезпечно по відношенню до учасників дорожнього руху, яким у їх напрямку вже був ввімкнений забороняючий сигнал світлофора. Якщо б водій ОСОБА_2 зупинився перед регульованим перехрестям на сигнал світлофора, що забороняє рух, то інший водій ОСОБА_1 мав би можливість безперешкодно перетнути вказане перехрестя.

Експертний висновок спеціаліста, що був наданий на заяву представника ОСОБА_2 , суд не приймає до уваги, оскільки для вирішення даної справи по суті зібрано достатню кількість вищевказаних доказів, які є допустимими, належними, достовірними та не суперечливими між собою, а тому в необхідності спеціальних знань експерта немає потреби. В матеріалах цієї справи наявна достатня кількість інформації, яка в повному обсязі характеризує дорожні умови та обстановку, що склалась на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення у справі. Крім того необхідно зауважити, що вихідні дані надані для проведення експертного дослідження були взяті експертом за основу лише із заяви заінтересованої сторони водія ОСОБА_2 , представник якого звернулась до експерта з метою проведення відповідного дослідження, що на думку суду свідчить про однобічність проведеної експертизи, в якій не були враховані пояснення іншого водія-учасника ДТП ОСОБА_1 , покази якого не були перевірені на технічну спроможність, а тому стверджувати, що такий висновок був винесений в умовах всебічності немає можливості. При цьому слід також враховувати, що для проведення цього експертного дослідження не було надано експерту усю кількість доказів по даній справі, які б могли мати значення для її вирішення, так за заявою представника ОСОБА_2 було надано лише схему місця ДТП на одному аркуші, в той же час протокол огляду та фотографії з місця дорожньо-транспортної пригоди, відеозапис з камери зовнішнього відеоспостереження з обставинами цієї пригоди, а також інші письмові матеріали справи на дослідження не були надані експерту, у зв`язку з чим даний висновок було винесено в умовах неповноти вихідних даних, а тому останній не може вважатися всебічним, оскільки під час експертного дослідження не враховані вихідні дані щодо дорожньої обстановки та умов на ділянці дороги, де відбулось зіткнення між автомобілями «ЗАЗ» та «Ніссан», що були закріплені відповідним процесуальним шляхом уповноваженою на те посадовою особою під час складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Клопотання зі сторони захисту про необхідність отримання додаткових доказів, зокрема допиту свідків, суд вважає недоцільним, оскільки в матеріалах адміністративної справи наявна достатня кількість інформації, в тому числі відображена на відеозаписі, яким в повному обсязі характеризується дорожня обстановка та умови, що склались на відповідній ділянці дороги, при цьому таких матеріалів достатньо для розгляду справи по суті та прийняття об`єктивного та обґрунтованого рішення по ній.

Підсумовуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що наслідки даної дорожньо-транспортній події знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з діями водія ОСОБА_2 , який, якщо б не перетинав регульоване перехрестя на заборонені сигнали світлофора, то і не відбулось би зіткнення з автомобілем «Ніссан».

Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Отже, враховуючи, що згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, суд, оцінивши наявні в даній адміністративній справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, приходить до висновку про відсутність поставленого у вину патрульною поліцією в діях ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, відповідальність за яке встановлюється за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, у зв`язку з чим справа про адміністративне правопорушення підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КупАП, за відсутністю складу адміністративного правопорушення.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 247 п. 1, 283, 284 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Адміністративну справу у відношенні ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП провадженням закрити за відсутністю в його діях складу правопорушення.

Постанову може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Постанова набрала чинності:

Суддя: В.М. Гончаренко