Кропивницький апеляційний суд
№ провадження 33/4809/146/20 Головуючий у суді І-ї інстанції Поступайло В. В.
Категорія - 130 Доповідач у суді ІІ-ї інстанції Широкоряд Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.06.2020 року.м. Кропивницький

Суддя Кропивницького Апеляційного Суду - Широкоряд Р.В., розглянувши матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11 березня 2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого по АДРЕСА_1 ,

визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 10 200.00 (десять тисяч двісті) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік,

ВСТАНОВИВ:

Постановою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 11.03.2020 ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 22.02.2020 року о 20 год. 31 хв. ОСОБА_1 по просп.Винниченка, 2 у м.Кропивницькому керував транспортним засобом «BMW 750 і», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів) та в присутності двох свідків відмовився від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Обґрунтовуючи свій висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що вина правопорушника підтверджується письмовими матеріалами справи: протоколом про адміністративне правопорушення від 22.02.2020 року, у якому зазначені обставини, встановлені судом (а.с.1); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , в присутності яких водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Драгер» та у закладі охорони здоров`я (а.с.3, 4); довідкою про отримання особою посвідчення водія на право керування транспортним засобом (а.с.5); довідкою про надходження на лінію 102 повідомлення про керування транспортним засобом «BMW», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , водієм з ознаками алкогольного сп`яніння (а.с.6); відеозаписом події (а.с. 8).

Не погоджуючись з рішенням суду, особа яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову суду першої інстанції скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає, що працівники поліції зупинили автомобіль яким він керував без зазначення причини зупинки, з відеозапису нагрудних камер вбачається, що поліцейський пояснив причину зупинки на підставі ст.35 ЗУ « Про національну поліцію», проте не вказав конкретну причину зупинку передбачену переліком вищезазначеної статті, який є вичерпним.

Також апелянт вказує, що працівники поліції порушили вимоги Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735, так попередньо не встановили наявність ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, а відразу запропонували йому пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Крім того, скаржник вказує, що з відеозапису події вбачається, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, у нього не була порушена координація рухів, він чітко відповідав на питання поліцейського.

Тому апелянт вважає, що вимога працівника поліції про необхідність пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння є незаконна, а тому всі докази у справі вважаються недопустимими.

Щодо довідки, яка наявна в матеріалах справи ОСОБА_1 зазначає, що інформація, яка міститься в ній є недостовірна, оскільки на сайт «Безпечне місто» в період з 19:45 і до 21:00 22 лютого 2020 року жодного повідомлення відносно автомобіля апелянта не надходило, тому працівники поліції безпідставно зупинили його транспортний засіб чим перевищили свої службові обов`язки.

Також апелянт зазначає, щодо неповноти судового розгляду судом першої інстанції, так вказує, що суд прийняв до уваги письмі пояснення свідків, в присутності яких він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, проте відмовив у задоволенні його клопотанні про виклик та допит свідків у судовому засіданні.

Будучи повідомленим про місце та час розгляду справи, особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 до суду апеляційної інстанції не з`явилися, неодноразово подавали заяву про відкладення розгляду справи. У зв`язку недопущення затягування розгляду справи, апеляційний розгляд проведено у їх відсутність.

Дослідивши матеріали справи, переглянувши відеозапис подій, зваживши та проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вважаю, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з таких підстав.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративна відповідальність настає не тільки у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин, що передбачено п.2.5 Правил дорожнього руху України.

Порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції закріплено у ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція №1452/735).

Відповідно до ст. 266 КУпАП, огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами п.п 6, 7 Розділу 1 Інструкції 1452/735, огляд на стан сп`яніння проводиться:

-поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби);

-лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відмова водія транспортного засобу від проходження огляду на виявлення стану алкогольного сп`яніння є порушенням вимог п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Так, доводи апелянта щодо незаконної зупинки транспортного засобу працівниками патрульної поліції не знайшли свого підтвердження апеляційним судом, оскільки з огляду на правовий аналіз норм ПДР України, не згода водія із причинами зупинки, або його необізнаність про це, не позбавляє його обов`язку на вимогу працівників поліції пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, такий обов`язок прямо передбачений п.2.5 ПДР та не впливає на причину зупинки. За не виконання такого обов`язку, тобто відмови водія від проходження огляду на виявлення стану сп`яніння, має наслідком настання відповідальності передбаченої ч.1 ст.130 КУпАП.

Крім того, суд зазначає, що у випадку не згоди апелянта з причинами зупинки працівниками поліції, це не виключає можливість відповідно до п.п.д) п.2.14 ПДР України оскаржити дії поліцейського в разі порушення ним законодавства.

Також апеляційний суд звертає увагу на те, що на момент зупинення транспортного засобу правопорушника, він не міг знати про повідомлення, яке розмістили на форумі «Безпечне місто», в якому заявник вказав, що водій автомобіля «БМВ» темного кольору д/н НОМЕР_1 перебуває в стані сп`яніння. З вищезазначеного випливає, що водій на момент зупинки не знав про наявність чи відсутність вказаного повідомлення на форумі, а тому його посилання в апеляційній скарзі про відмову від проходження огляду на стан сп`яніння у зв`язку з незаконною зупинкою його автомобіля є не обґрунтованими.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.35 ЗУ « Про Національну поліцію» від 02.07.2015 р., - якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення адміністративного правопорушення поліцейський може зупиняти транспортний засіб.

Як вбачається з відеозапису події, працівники поліції після зупинки ОСОБА_1 повідомили йому, що зупинили його на підставі ст.35 ЗУ « Про Національну поліцію», також один із працівників повідомив правопорушнику на підставі яких ознак у них виникла підозра, що він перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Крім того на відеозаписі події ОСОБА_1 вказує, що він не керував автомобілем який зупинили патрульні, тому відмовився надавати документи на їх вимогу, та проходити огляд на стан сп`яніння, також зазначив про це в протоколі про адміністративне правопорушення в розділі пояснення особи,яка притягається до адміністративного правопорушення (а.с.1).

Отже, з огляду на викладено підстав вважати незаконним зупинення транспортного засобу апеляційний суд не знаходить.

Крім того апеляційний суд звертає увагу, що пояснення ОСОБА_1 на місці відмови від проходження на стан алкогольного сп`яніння, в суді першої інстанції та викладені в апеляційній скарзі є неоднозначними, а тому апеляційний суд оцінює їх ,як такі що надані з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.

Доводи апелянта, щодо неповноти судового розгляду судом першої інстанції також не знайшли свого підтвердження, оскільки ОСОБА_1 мав можливість надати апеляційному суду будь-які докази, які не надав суду першої інстанції так і заявляти клопотання про виклик свідків, проте будучи належним чином повідомленим про дату та час розгляду його апеляційної скарги, не скористався своїми процесуальними правами.

Таким чином, суд першої інстанції відповідно до ст. 245 КУпАП, в повній мірі дослідив та проаналізував наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази і їм дана належна оцінка, тому дійшов правильного висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Будь-яких порушень законодавства, під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та розгляду справи в суді першої інстанції, які тягнуть за собою скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.

На підставі викладеного та керуючись 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Кіровського районного суду м.Кіровограда від 11 березня 2020 року, стосовно ОСОБА_1 - залишити без зміни.

Постанова Кропивницького Апеляційного Суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя Кропивницького

Апеляційного Суду Широкоряд Р.В.