Справа № 752/6758/20
Провадження №: 3/752/3783/20
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 червня 2020 року суддя Голосіївського районного суду міста Києва Єсауленко М.В., розглянувши матеріали справи про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина Російської Федерації, не офіційно працюючого двірником, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до адміністративної відповідальності за ознаками правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 1732 КУпАП

встановив:

ОСОБА_1 , як особа, яка піддавалася стягненню за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, за ознаками вчинення домашнього насильства відносно дружини, повторно протягом року 31.03.2020 року о 17 год. 30 хв., перебуваючи за місцем проживання за адресою: АДРЕСА_1 , вчинив домашнє насильство психологічного та фізичного характеру відносно дружини - ображав нецензурною лайкою та вчинив домашнє насильство.

В судовому засіданні ОСОБА_1 визнав свою вину у вчиненні інкримінованих йому дій. Пояснив суду, що була сварка із дружиною, оскільки вона не надавала йому можливість відкрити банку із консервами, після чого він кинув банку у дружину.

Суд, вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, дійшов наступних висновків.

Пунктом 3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначає, що домашнє насильство це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Відповідно до п.14 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічним насильством є така форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Відповідно до п. 17 ч.1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Згідно ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

З матеріалів справи встановлено, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 09.09.2019 року ОСОБА_1 притягувався до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення за ч.1 ст. 173-2 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованих дій, окрім наданих ним у судовому засіданні пояснень, підтверджується даними рапорту оперативного чергового Голосіївського УП, письмовими поясненнями ОСОБА_2 .

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає доведеним скоєння ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.1732 КУпАП, за ознаками повторного протягом року вчинення домашнього насильства психологічного та фізичного характеру відносно дружини ОСОБА_2 .

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, передбачених ст.34-35 КУпАП України, судом не встановлено.

Враховуючи, особу правопорушника, відсутність обтяжуючих і пом`якшуючих обставин, суд вважає за доцільне застосувати до ОСОБА_2 адміністративного стягнення у виді штрафу.

Суд вважає, що така міра відповідальності відповідає вчиненим правопорушенням і є такою, що відповідає меті адміністративного стягнення, встановленого ст. 23 КУпАП.

Окрім того, згідно ст.401 КУпАП з ОСОБА_2 на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 420, 40 грн.

На підставі викладеного, керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст.ст. 9, 301, 33-35, 401, ч. 2 ст. 1732, ст.ст. 276-280, 283-285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та піддати адміністративному стягненню у виді штрафу у розмірі 20 (двадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку на її оскарження.

Постанова може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Голосіївський районний суд м. Києва протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя М.В. Єсауленко