Cправа № 127/5642/20
Провадження № 3/127/1835/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

26 травня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гриневич В.С., розглянувши матеріали, які надійшли від Відділу адміністративної практики Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, -

В С Т А Н О В И В:

До Вінницького міського суду Вінницької області надійшли матеріали про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 130 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №364445 від 22 лютого 2020 вбачається, що 22.02.2020 о 18 год. 20 хв. в м. Вінниці по вул. А. Первозванного, 54 водій ОСОБА_1 керував автомобілем Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння, у встановленому законом порядку, проводився в закладі КП ВОНД "Соціотерапія" лікарем наркологом. Висновок №0554, чим порушив вимоги п. 2.9А Правил дорожнього руху, вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУАП, не визнав та пояснив суду, що ввечері 22 лютого 2020 року (близько 17:00 год.) він заїхав у гості до свого друга, який проживає у м. Вінниці по вул. А. Первозванного, поблизу перехрестя вулиць А.Первозванного та Простекту Юності. Оскільки ОСОБА_1 не планував довго затримуватися у гостях він приїхав до товариша на автомобілі, який припаркував у «кармані» для стоянки автомобіль біля перехрестя вул. А. Первозванного та просп. Юності. Однак, будучи в гостях товариш запросив його до столу і ОСОБА_1 погодився та спільно зі своїм другом вживав алкогольні напої. Розуміючи, що після вживання алкогольних напоїв, за кермо сідати не можна, а залишати автомобіль він не хотів, ОСОБА_1 вирішив зателефонувати товаришу ОСОБА_2 , для того щоб той приїхав та забрав його сівши за кермо автомобіля ОСОБА_1 , на що ОСОБА_2 погодився. Після завершення застілля ОСОБА_1 вийшов на вулицю та підійшов до припаркованого автомобіля з метою дочекатися товариша. Через декілька хвилин біля нього зупинився автомобіль патрульної поліції та інспектори попросили його пред`явити документи. При спілкуванні з поліцейським, останні повідомили, що у ОСОБА_1 явні ознаки алкогольного сп`яніння. Він цього не заперечував та пояснив, що нікуди не їхав, лише очікував свого товариша ОСОБА_2 . Однак, незважаючи на його зауваження та заперечення інспектор запропонував йому проїхати до КП ВОНД "Соціотерапія" для проходження огляду на стан сп`яніння, на що той погодився, оскільки вперше перебував у такій ситуації й не знав, які дії йому необхідно вчиняти.

З огляду на наведене ОСОБА_1 просив закрити провадження у справі в зв`язку з відсутністю в його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В судовому засіданні був допитаний свідок ОСОБА_2 , який попереджений судом про настання кримінальної відповідальності за статтями 384, 385 КК України, а саме за надання завідомо неправдивих показань. Свідок пояснив, що дійсно 22.02.2020 близько 18:00 год. до нього зателефонував його товариш ОСОБА_1 та попросив забрати його на його ж автомобілі з вул. А. Первозванного, оскільки він вживав алкогольні напої, а тому не може сісти за кермо. ОСОБА_2 погодився, оскільки в цей час перебував у місті Вінниці, приїхав за вказаною ОСОБА_1 адресою, а саме: м. Вінниця, вул. А. Первозванного, 54, однак товариша там не було, лише стояв припаркований його автомобіль. Він прочекав його, через деякий час ОСОБА_1 повернувся, повідомив що проходив тест в Соціотерапії, та вони поїхали додому. За кермом автомобіля був ОСОБА_2 .

В судовому засіданні 26.05.2020 було допитано поліцейського, який складав протокол про адміністративне правопорушення лейтенанта поліції ОСОБА_3 . Останній пояснив, що 22.02.2020 о 18 год. 20 хв. в м. Вінниця на вулиці А. Первозванного, вони побачили припаркований транспортний засіб Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , при спілкуванні у водія ОСОБА_1 було виявлено ознаки алкогольного сп`яніння та запропоновано пройти огляд у медичному закладі. ОСОБА_1 погодився, та в подальшому в КП «ВОНД «Соціотерапія» ним було пройдено тест, який дав позитивний результат, у зв`язку з чим було складено протокол про адміністративне правопорушення.

Відеодоказів фіксації вчинення ОСОБА_1 правопорушення лейтенантом поліції Романенком О.В. суду не надано та повідомлено, що відеодокази відсутні по технічним причинам.

Заслухавши ОСОБА_1 , лейтенанта поліції Романенка О.В., свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що провадження по справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю, у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі та в межах повноважень у спосіб, що передбачений як Конституцією, так і Законами України.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За змістом статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху (далі - ПДР). Особи, які порушують ці правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з диспозицією частини першої статті 130 КУпАП відповідальність за даною нормою підлягають особи, які керують транспортним засобом в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а так само особи, які керували транспортним засобом та які відмовились від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Аналізуючи наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності суд приходить до переконання, що наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не підтверджуються зібраними по справі доказами.

Так, відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Для притягнення особи до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП суду необхідно встановити два критерії: керування особою транспортним засобом та знаходження його, в стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, або ж відмова особи, яка керувала транспортним засобом, від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

ОСОБА_1 в судовому засіданні не заперечував того, що 22.02.2020 о 18:20 год. він перебував у стані алкогольного сп`яніння, однак категорично заперечував щодо того, що керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 .

Відеодоказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення лейтенантом поліції Романенком О.В. суду не надано, натомість зазначено, що з технічних причин відеофіксація вчиненого правопорушення відсутня.

Натомість, допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 повністю підтвердив пояснення ОСОБА_1 , пояснивши, що саме він мав керувати та в подальшому керував транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 , оскільки ОСОБА_1 його про це попросив зателефонувавши за довго до того, як було складено протокол.

Відповідно до частини другої статті 251 КУпАП обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Отже, за наявності пояснень ОСОБА_1 , показань свідка ОСОБА_2 та за відсутності відео фіксації обставин зупинки транспортного засобу та складання протоколу, суд приходить до висновку, що з матеріалів справи не вбачається та відповідно не доведено належними доказами керування ОСОБА_1 22.02.2020 о 18:20 год. транспортним засобом Skoda Octavia, д.н.з. НОМЕР_1 .

Як уже зазначалося, за правилами визначеними статтею 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У рішенні ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В той же час, у справі «Barbera, MesseguandJabardo v. Spain» від 06.12.1998 (п. 146) Європейський суд з прав людини встановив, що принцип презумпції невинності вимагає серед іншого, щоб, виконуючи свої обов`язки, судді не починали розгляд справи з упередженої думки, що особа скоїла правопорушення, яке ставиться їй в провину; всі сумніви, щодо її винуватості повинні тлумачитися на користь цієї особи.

Одночасно, сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не являє собою імперативного факту доведеності вини особи, тобто не узгоджується із стандартом доказування "поза розумним сумнівом" (рішення від 18 січня 1978 року у справі "Ірландія проти Сполученого Королівства" (Ireland v. theUnitedKingdom), п. 161, Series A заява № 25), який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть "випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпція факту".

Відповідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (ст. 252 КУпАП).

Частиною першою статті 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Згідно з пунктом першим статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Оцінивши наявні в матеріалах справи про адміністративне правопорушення докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що протокол серії ДПР18 №364445 від 22.02.2020 не є належним та допустимим доказом керування ОСОБА_1 транспортним засобом, інших доказів на підтвердження обставин зазначених у протоколі матеріали справи не містять, а відтак у діях ОСОБА_1 відсутня подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Враховуючи викладене провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 7, 130, 245, 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, -

П О С Т А Н О В И В:

Провадження по справі відносно ОСОБА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП - закрити, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови, шляхом подачі апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Суддя: