Справа № 214/2793/20
3/214/1463/20
П О С Т А Н О В А

Іменем України

03 червня 2020 року м. Кривий Ріг

Суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Хомініч С.В., розглянувши адміністративні матеріали, які надійшли від полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про притягнення

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , громадянина України, не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

24.04.2020 в провадження судді надійшов адміністративний матеріал щодо ОСОБА_1 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №415745 від 14.04.2020 водій ОСОБА_1 14.04.2020 о 11 год. 05 хв. в м. Крвиий Ріг, по вул. Марійській, 18 керував т.з. DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, виразне тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В судове засідання ОСОБА_1 повторно не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що у матеріалах справи є поштові відправлення. Документів, підтверджуючих поважність причин неявки не надав, причини неявки суду не відомі.

В ст. 19 Закону України «Про міжнародні договори», ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» вказано, що стала практика Європейського суду з прав людини є частиною національного законодавства та обов`язкова до застосування як джерело права.

Керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава - учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» № 28249/95 від 19.06.2001 року, в п.53 якого зазначено, що «…право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави ...», тобто уникнення зловживання суб`єктами такими правами.

Окрім того, Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07.07.1989, виходить з того, що у випадках, коли поведінка учасників судового засідання свідчить про умисний характер їх дій, направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип - верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, як що таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене, з метою забезпечення розумного строку розгляду судом справи, уникнення зловживання процесуальними правами особою, яка притягається до адміністративної відповідальності з метою ухилення від відповідальності, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності ОСОБА_1 на підставі наявних доказів, що не суперечитиме положенням ст.268 КУпАП.

Згідно з положеннями ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст.245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, своєчасне всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, а також вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджується:

- протоколом про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №415745 від 14.04.2020, згідно з яким водій ОСОБА_1 14.04.2020 о 11 год. 05 хв. в м. Крвиий Ріг, по вул. Марійській, 18 керував т.з. DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 , з ознаками наркотичного сп`яніння (розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість обличча, виразне тремтіння пальців рук). Від проходження медичного огляду у медичному закладі з метою встановлення наркотичного сп`яніння відмовився в присутності свідків ( а.с.1);

- письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , відповідно до яких 14.04.2020 вони були запрошені співробітниками патрульної поліції в якості свідків при складанні адміністративного протоколу за ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 . В їх присутності вказаний водій від проходження у встановленому законом порядку огляду на стан сп`яніння відмовився (а.с. 3, 4);

- направленням на огляд водія ОСОБА_1 з метою виявлення стану сп`яніння до КЗ «КПНД» ДОР» від 14.04.2020 у зв`язку з виявленими у водія ознаками сп`яніння: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, виражене тремтіння пальців рук, неприродня блідість обличчя. (а.с. 5);

- рапортом інспектора 2 взводу 2 роти 2 батальйону Полку ПП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області ДПП сержанта поліції Галич А. від 14.04.2020, згідно з яким під час патрулювання в Саксаганському районів складі екіпажу «Буран-252» було зупинено т.з. DAEWOO LANOS, д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 . Транспортний засіб був зупинений на підставі п. 3 ст. 35 Закону України «про Національну поліцію». В ході спілкування з водієм у останнього було виявлено ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук. На законну вимогу поліцейських про проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків. Водія було ознайомлено з його правами та складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП та, на підставі ст. 266+ КУпАП, відсторонено від подальшого керування транспортним засобом. Фіксування проводилося на бодікамери ВС-01761, ВС-01823. (а.с. 6);

- відеозаписом з боді-камери поліцейського, який містить фіксацію обставин зупинення працівниками поліції транспортного засобу під керуванням водія ОСОБА_1 та складання щодо нього протоколу про адміністративне правопорушення у присутності двох свідків, у зв`язку з його відмовою від проходження огляду на вимогу працівника поліції на встановлення стану наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку. Також, вказаним відеозаписом підтверджується, що під час перевірки водія на наявність ознак наркотичного сп`яніння, патрульними встановлено, що водій має виражене розширені зіниці очей, що не реагують на світло, неприродня блідість обличчя, виражене тремтіння пальців рук, у зв`язку з чим останньому запропоновано пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння (а.с. 7).

- довідкою від 15.04.2020, відповідно до якої ОСОБА_1 отримував посвідчення водія на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_3 категорії «В». Повторність вчинення адміністративного правопорушення відсутня (а.с. 8);

Згідно з ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В розумінні ст.280 КУпАП, під час розгляду справи про адміністративне правопорушення орган (посадова особа) зобов`язаний з`ясувати, зокрема, чи підлягає особа адміністративній відповідальності за інкриміноване їй адміністративне правопорушення, тобто перевірити правильність кваліфікації її дій.

Відповідно до п.2.5 ПДР України закріплено обов`язок водія на вимогу працівника поліції пройти медичний огляд для визначення стану наркотичного сп`яніння.

Згідно з п.п.2, 3 «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 (далі Інструкція) огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками наркотичного сп`яніння є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.

Так, у судовому засіданні судом встановлено, що водій ОСОБА_1 мав ознаки наркотичного сп`яніння в момент його зупинки 14.04.2020, у зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтоване пред`явлення інспектором патрульної поліції вимоги щодо доцільності проходження ним огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння. Відмова водія від проходження медичного огляду підтверджується письмовими матеріалами справи.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21.07.2011 у справі «Коробов проти України» зазначено, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумцій факту.

Приймаючи до уваги викладене, суд робить висновок про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, так як у останнього були наявні ознаки наркотичного сп`яніння, які зазначені в протоколі, а тому інспектором патрульної поліції правомірно запропоновано водію пройти огляд для встановлення стану сп`яніння, від проходження якого ОСОБА_1 відмовився у присутності двох свідків.

Виходячи з наведеного, з дотриманням вимог ст.ст.245, 280 КУпАП, суд всебічно, повно та об`єктивно з`ясував всі обставини справи, які мають значення для її правильного вирішення, дослідив письмові матеріали та дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП за ознаками відмови особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Обираючи вид стягнення, суд відповідно до ст.33 КУпАП враховує особу ОСОБА_1 , його явне зневажливе ставлення до встановленого порядку керування транспортними засобами, суспільну небезпечність адміністративного проступку, який створює небезпеку і загрозу як його здоров`ю та життю, так і інших учасників дорожнього руху, тому вважає за необхідне піддати його адміністративному стягненню у виді штрафу з позбавленням права керування транспортними засобами, що відповідно до вимог ст. 23 КУпАП, суд вважає справедливим, достатнім та оправданим метою застосування стягнення, що також узгоджується з правовою позицією Європейського суду з прав людини, викладеною в п. 33 рішення № 17888/12 у справі «Швидка проти України» від 30.10.2014.

Обставин, що пом`якшують або обтяжують відповідальність ОСОБА_1 не встановлено.

Згідно з ст.40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено таке стягнення, сплачується судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 грн. 40 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.33, ч.1 ст.130, ст. ст.283, 284, ч.ч.1, 2, 3 ст.294, ч.1 ст.303 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що дорівнює 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в дохід держави в сумі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена упродовж десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Суддя Хомініч С.В.