Справа № 401/516/20
Провадження № 3/401/401/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області в складі головуючого судді Волошиної Н.Л., за участю секретаря судового засідання Фадєєвої О.О., захисника адвоката Тищенка В.М., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, що надійшла від Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 1734 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ:

25 лютого 2020 року встановлено, що вчитель Комунального закладу «Світловодська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_1 систематично протягом січня лютого 2020 року, у дні, коли учень 3-а класу цього закладу малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на навчанні у Комунальному закладі «Світловодська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради» , вчиняла відносно нього булінг ( цькування), тобто психологічне насильство, яке полягало у байдужому ставленні та ігноруванні потреб дитини, що, враховуючи встановлений дитині діагноз «гіперактивність з дефіцитом уваги», призвело до відчування дитиною соціальної ізоляції, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого.

В ході судового розгляду ОСОБА_1 своєї вини у вчиненні адміністративного правопорушення не визнала та пояснила суду, що 26 років працювала вчителем КЗ «Світловодська спеціальна шкода Кіровоградської обласної ради». В 2017 році у перший клас прийшов ОСОБА_3 . На початку першого навчального року мама учня ОСОБА_4 повідомила її про те, що дитина має діагноз «гіперактивність» , що було підтверджено відповідною довідкою, та зазначила, що ОСОБА_5 може поводитись агресивно. Зі свого боку вона як вчитель запропонувала співпрацю в цьому напрямку з метою належного реагування на проблему. Впродовж першого навчального року агресивна поведінка учня була систематичною, це проявлялось у тому, що він ображав дітей лайливими словами, бив їх, скидав речі інших учнів з парти, тощо. Її самостійна робота з учнем належного результату не дала, оскільки він на зауваження не реагував, в зв`язку з чим в кінці першого семестру другого класу вона звернулась за допомогою до шкільного психолога, проте її звернення ігнорувались. У роботі з ОСОБА_5 вона застосовувала корекційні методи: переключала його увагу, словесно заспокоювала, включала релаксаційну музику, проте це ще більше його збуджувало та викликало неадекватну поведінку. Всі її намагання приборкати його агресію були для нього як привід насміхатись над нею , через що вона відчувала себе приниженою перед іншими учнями класу. На початку третього класу мати учня ОСОБА_4 припинила спілкування з нею, чути про неадекватну поведінку свого сина відмовлялась. В той же час поведінка ОСОБА_6 не покращувалась, прояви його зневажливого та агресивного ставлення до неї як вчителя та до дітей були систематичними, що заважало викладати навчальний матеріал, утримувати увагу дітей. Соціально психологічна служба школи допомогу не надавала. В листопаді 2019 року до закладу прийшли представники ювенальної превенції з приводу звернення ОСОБА_4 щодо конфліктної ситуації, яка виникла між її сином та вчителем логопедом ОСОБА_7 . Після цього рішенням адміністрації школи був складений графік відвідування ними, психологом та соціальним педагогом уроків з метою з`ясування наявності чи відсутності булінгу у класі. Таким відвідуванням адміністрацією фактів цькування зафіксовано не було, натомість були зафіксовані факти порушення поведінки ОСОБА_8 . За проханням батьків дітей класу 07 лютого 2020 року вона провела позачергові батьківські збори з метою зупинення постійного цькування ОСОБА_8 інших учнів. 14 лютого 2020 року від директора школи вона дізналась, що ОСОБА_4 поскаржилась на неї на гарячу лінію в Кіровоградський контактний центр, надавши неправдиве повідомлення про побиття нею ОСОБА_5 . Внаслідок цього у неї погіршилось здоров`я і надавати якісні освітні послуги в таких умовах було неможливо, в зв`язку з чим директор школи запропонувала перевести її до іншого класу, на що вона дала свою згоду. З 17 лютого 2020 року вона стала працювати в іншому класі, проте батьки ОСОБА_6 продовжувати на неї скаржитись. 19 лютого 2020 року були збори педагогічного колективу, 20 лютого 2020 року збори педагогічного колективу за участю батьків дітей класу, де як вчителі , так і батьки дітей повідомляли про порушення ОСОБА_8 поведінки. 25 лютого 2020 року в заклад прибули представники Департаменту освіти, представники ювенальної превенції, служби у справах дітей, які проводили збори, під час яких не заслухали її пояснення, чинили на неї психологічний тиск. З 26 лютого 2020 року вона відбула у відпустку за власний рахунок, а 02 березня 2020 року написала заяву на звільнення з роботи в зв`язку з переїздом на інше місце проживання, яка була задоволена. Стверджує, що не чинила психологічного тиску та цькування по відношенню до жодної дитини, натомість ОСОБА_4 хоче перекласти на неї відповідальність за неправомірні дії свого сина щодо інших дітей та залякати всіх інших учасників освітнього процесу та батьків дітей. Вказує, що не допускала байдужості по відношенню до ОСОБА_6 , опитувала його на уроках, оцінювала. В класі проходило багато різних заходів, у яких ОСОБА_5 приймав активну участь. Він сидить на третій парті, яка є останньою в ряду, однак це відповідає рівню його зору, з урахуванням , що школа спеціалізована для слабозорих дітей. Діти самі обирають з ким їм товаришувати, вона ніколи не впливала на їх вибір. Клопоче про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення, вважає протокол про адміністративне правопорушення таким, що складений з грубими порушеннями закону, який не може бути підставлю для притягнення її до відповідальності.

Незважаючи на невизнання своєї вини особою, відносно якої складено протокол, суд переконаний, що її вина в повному обсязі доведена в ході судового розгляду сукупністю досліджених доказів.

02 березня 2020 року був складений протокол про адміністративне правопорушення , з якого вбачається що 02 березня 2020 року встановлено, що вчитель Комунального закладу «Світловодська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_1 систематично вчиняла психологічне насильство , тобто булінг ( цькування) учня 3-а класу цього закладу малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . (а.с. 2)

18 травня 2020 року на виконання постанови суду від 30 квітня 2020 року матеріали справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 були дооформлені шляхом складання інспектором з ЮП Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області Хоменком Б.М. рапорту , у якому встановлено, що ОСОБА_1 протягом січня та лютого 2020 року систематично кожного робочого дня, коли на навчанні був присутній малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вчиняла по відношенню до дитини наступні дії, а саме проявляла байдужість , не запитувала його на уроках, коли дитина зверталась до вчителя з тих чи інших питань, остання його ігнорувала; пересадила малолітнього ОСОБА_6 самого на задню парту; забороняла іншим учням класу з ним спілкуватись. Так як у малолітнього ОСОБА_2 встановлений діагноз « гіперактивність з дефіцитом уваги», ігнорування дитини завдає їй психологічних страждань і усі перераховані дії призвели до того, що дитина почала відчувати себе в соціальній ізоляції , ігнорування у колективі, внаслідок чого малолітній ОСОБА_2 почав проявляти агресію та злість як до вчителя, так і до інших учасників навчального процесу. (а.с. 132)

Судом був допитаний малолітній ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який повідомив суду про те, що його вчитель ОСОБА_1 , не розбираючись у ситуаціях, завжди у всьому винуватить його. Говорить іншим дітям з класу, щоб з ним не спілкувались, а коли з ним хтось починає дружити, то ставить їм погані оцінки. Каже, що він не вихований і батьки його теж не виховані. Не пускає його до туалету, коли йому туди потрібно під час уроку. На уроках не запитує його, кричить, коли він піднімає руку. Через це він відчуває злість і може стукати по парті, порушує дисципліну на уроках, може встати і ходити по класі, однак це він робить через те , що вчитель на нього кричить. Дома його батьки не ображають. Коли на уроці вчитель не ОСОБА_1 , то він любить вчитися, бо на нього не кричать. Зараз у нього інший вчитель і в школі все добре.

Законний представник малолітнього потерпілого ОСОБА_4 дала суду пояснення, з яких вбачається що її син ОСОБА_5 має вади здоров`я, зокрема діагноз «гіперактивність з дефіцитом уваги». З першого класу він навчається у Світловодській спеціальній школі Кіровоградської обласної ради і його вчителем була ОСОБА_1 . Спочатку все було добре, вчитель співпрацювала з нею , а потім її відношення до дитини змінилось в негативний бік . Син це відчув і складно переживав ситуацію. Через підвищений внутрішньочерепний тиск хлопчик часто має потребу відвідати туалет, проте вчитель його не пускає. За станом здоров`я ОСОБА_5 має підвищену втомлюваність, потребує уваги, не може довго всидіти на місці, однак вчитель розцінює його поведінку як порушення дисципліни. ОСОБА_1 кричить на ОСОБА_5 , при цьому його психологічна реакція на таке відношення вчителя призводить до нервової поведінки. Потім ОСОБА_1 стала ігнорувати ОСОБА_5 на уроках, не надає йому допомоги, посадила на останню парту, через що він сприймає себе як вигнанця та своєю поведінкою протестує на її ігнорування. Їй відомо, що вчитель намовляє дітей не товаришувати з ОСОБА_5 , що також призводить до погіршення ситуації у його відносинах однокласниками. Протягом січня лютого 2020 року ОСОБА_1 кожного дня , коли ОСОБА_5 був у школі, повідомляла її про його неналежну поведінку та конфліктні ситуації. Все це призвело до необхідності звернення до незалежного психолога, яка надала висновок про те, що затяжний конфлікт у школі відображається на психологічному стані сина.

Як свідок у суді була допитана ОСОБА_9 , яка працює практичним психологом школи, де навчається малолітній ОСОБА_10 її показань вбачається, що ОСОБА_2 має діагноз « гіперактивність» , в зв`язку з чим потребує особливого підходу у вихованні. Вчитель ОСОБА_1 була обізнана про необхідність застосування визначених методів роботи з такою дитиною, проте не сприймала такий діагноз дитини, вважаючи його некерованою дитиною з недоліками поведінки. В зв`язку з цим в класі загострювалась конфліктна ситуація, при цьому вчитель не завжди зверталась до психологічної служби школи за допомогою. В спілкуванні з ОСОБА_5 останній їй повідомив, що не хоче відвідувати школу, бо ОСОБА_1 до нього « чіпляється». При вивченні конфліктних ситуацій у класі вона як психолог встановила, що інші діти теж мають певні недоліки поведінки, однак зауваження та претензії з боку ОСОБА_1 надходили тільки щодо ОСОБА_6 . Своїми діями, як то забирання у нього щоденника, тощо, педагог провокувала ОСОБА_5 , який за станом здоров`я потребував особливої уваги, до емоційної поведінки. В листопаді 2019 року вона з соціальним педагогом відвідували уроки з метою спостереження за відносинами учня та вчителя, проте приблизно 10-12 грудня 2019 року директор школи заборонила їй та соціальному педагогу школи відвідувати уроки у класі ОСОБА_1 , пояснюючи це тим, що вчитель буде самостійно налагоджувати обстановку. Однак це не призвело до бажаного результату, конфлікт загострювався. Негативна поведінка ОСОБА_6 є реакцією на зовнішні чинники. При чому вчитель ОСОБА_1 винуватість у будь - яких ситуаціях звертає на ОСОБА_5 . В той же час ОСОБА_5 має достатній рівень знань, але як гіперактивна дитина потребує підвищеної до себе уваги, на чому було наголошено вчителеві. Не зважаючи на це, ОСОБА_1 визначила для ОСОБА_5 місце на останній парті та посадила одного, чим не виконала рекомендації щодо розміщення дітей у класі.

Показання ОСОБА_9 відповідають письмовим поясненням соціального педагога школи ОСОБА_11 , у яких остання повідомила про те, що ОСОБА_11 систематично принижувала учня 3-А класу ОСОБА_2 , вчиняючи по відношенню до останнього психологічне насильство, маючи на меті , щоб батьки дитини влаштували його до іншої школи. (а.с. 105)

Медична документація підтверджує наявність у малолітнього ОСОБА_2 захворювань, в тому числі діагнозу «гіперактивність з дефіцитом уваги». (а.с. 52, 125, 126-127, 128, 129130, 131, 212)

Згідно протоколів дослідження психолога ОСОБА_12 від 14 лютого 2020 року, в результаті психологічних досліджень та роботи психолога з дитиною ОСОБА_8 було встановлено, що в розділі « школа» дитина має негативні переживання, невпевненість, пасивність, низьку самооцінку, тривожність, одинокість. Враховуючи специфіку захворювання та негативний досвід, який ОСОБА_5 отримав у стінах школи, надано рекомендації системно працювати з психологами для вирівнювання емоційного фону дитини, повернення його віри в людей. (а.с. 14-18)

З інформації Управління освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації від 02 березня 2020 року вбачається, що 25 лютого 2020 року комісією управління було здійснено перевірку фактів, викладених у зверненнях ОСОБА_4 щодо ймовірного булінгу проти її сина . Під час перевірки встановлено, що у 3-а класі школи має місце конфлікт між вчителем ОСОБА_1 та учнем ОСОБА_13 , у який вчитель залучила і батьків учнів класу, чим порушила норми педагогічної етики. Після перевірки члени комісії встановили факт професійної некомпетентності педагогів та некоректної реакції на імпульсивні прояви дитини, а також небажання вчителів змінювати застарілі форми роботи щодо організації освітньої діяльності з дітьми, які мають прояви гіперактивності. (а.с. 166)

З довідки про результати розгляду повідомлення ОСОБА_4 з приводу булінгу у навчальному закладі , складеної 06 березня 2020 року старшим інспектором ювенальної превенції Світловодського ВП ГУНП України в Кіровоградській області Пашагор`євою Я.Ю. вбачається, що 19 лютого 2020 року до чергової частини Світловодського ВП надійшли матеріали з ГУНП в Кіровоградській області про те, що 12 лютого 2020 року до Кіровоградського обласного контактного центру надійшло повідомлення від ОСОБА_4 про вчинення у навчальному закладі відносно її сина ОСОБА_6 булінгу вчителем ОСОБА_1 . За зверненням було проведено перевірку, в результаті якої 25 лютого 2020 року в ході роботи комісії управління освіти Кіровоградської облдержадміністрації було встановлено, що, починаючи з 06 листопада 2019 року, вчитель початкових класів із спеціальною освітою ОСОБА_1 систематично вчинювала психологічне насильство по відношенню до учня 3-а класу ОСОБА_6 , з метою приниження дитини та виведення її з нормального психологічного стану, внаслідок чого дитина почала проявляти агресію, зухвалу та неврівноважену поведінку. (а.с. 6-7)

Інформацією директора Комунального закладу «Світловодська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради» від 26 травня 2020 року підтверджено, що учень 3-а класу ОСОБА_2 відвідував заклад у січні та лютому 2020 року, а саме 13.01; 14.01; 23.01; 29.01; 03.02; 05.02; 07.02; 10.02; 11.02; 12.02; 13.02; 14.02; 24.02; 26.02; 27.02; 28.02. (а.с. 201)

Дослідивши всебічно, повно й неупереджено всі обставини справи про адміністративне правопорушення, керуючись законом, оцінивши в сукупності та взаємозв`язку кожний доказ з точки зору належності, допустимості, достовірності, суд вважає їх достатніми для визнання ОСОБА_1 винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-4 КУпАП за ознаками булінгу (цькування), тобто діяння учасника освітнього процесу, які полягають у психологічному насильстві, що вчиняються стосовно малолітньої особи, внаслідок чого могла бути заподіяна шкода психічному здоров`ю потерпілого.

Дані висновки судом зроблені з урахуванням наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозиція ч. 1 ст. 173-4 КУпАП встановлює відповідальність за булінг (цькування), тобто діяння учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи або такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Відповідно до підпункту 3- 1 ст.1 Закону України «Про освіту» булінг (цькування) - діяння (дії або бездіяльність) учасників освітнього процесу, які полягають у психологічному, фізичному, економічному, сексуальному насильстві, у тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, що вчиняються стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, внаслідок чого могла бути чи була заподіяна шкода психічному або фізичному здоров`ю потерпілого.

Типовими ознаками булінгу (цькування) є: систематичність (повторюваність) діяння; наявність сторін - кривдник (булер), потерпілий (жертва булінгу), спостерігачі (за наявності); дії або бездіяльність кривдника, наслідком яких є заподіяння психічної та/або фізичної шкоди, приниження, страх, тривога, підпорядкування потерпілого інтересам кривдника, та/або спричинення соціальної ізоляції потерпілого.

П. 3 Порядку реагування на випадки булінгу ( цькування) , затвердженим наказом Міністерства освіти і науки України « Деякі питання реагування на випадки булінгу (цькування) та застосування заходів виховного впливу в закладах освіти» від 28 грудня 2019 року № 1646 , зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 лютого 2020 року за № 111/34394 передбачено, що проявами, які можуть бути підставами для підозри в наявності випадку булінгу (цькування) учасника освітнього процесу в закладі освіти, є: замкнутість, тривожність, страх або, навпаки, демонстрація повної відсутності страху, ризикована, зухвала поведінка; неврівноважена поведінка; агресивність, напади люті, схильність до руйнації, нищення, насильства; різка зміна звичної для дитини поведінки; уповільнене мислення, знижена здатність до навчання; відлюдкуватість, уникнення спілкування; ізоляція, виключення з групи, небажання інших учасників освітнього процесу спілкуватися; занижена самооцінка, наявність почуття провини; поява швидкої втомлюваності, зниженої спроможності до концентрації уваги; демонстрація страху перед появою інших учасників освітнього процесу; схильність до пропуску навчальних занять; відмова відвідувати заклад освіти з посиланням на погане самопочуття; депресивні стани; аутоагресія (самоушкодження); суїцидальні прояви; явні фізичні ушкодження та (або) ознаки поганого самопочуття (нудота, головний біль, кволість тощо); намагання приховати травми та обставини їх отримання; скарги дитини на біль та (або) погане самопочуття; пошкодження чи зникнення особистих речей; вимагання особистих речей, їжі, грошей; жести, висловлювання, прізвиська, жарти, погрози, поширення чуток сексуального (інтимного) характеру або інших відомостей, які особа бажає зберегти в таємниці; наявність фото-, відео- та аудіоматеріалів фізичних або психологічних знущань, сексуального (інтимного) змісту; наявні пошкодження або зникнення майна та (або) особистих речей.

П. 4 вищезазначеного Порядку визначені ознаки булінгу (цькування), якими є систематичне вчинення учасниками освітнього процесу діянь стосовно малолітньої чи неповнолітньої особи та (або) такою особою стосовно інших учасників освітнього процесу, в тому числі із застосуванням засобів електронних комунікацій, а саме:

умисне позбавлення їжі, одягу, коштів, документів, іншого майна або можливості користуватися ними, перешкоджання в отриманні освітніх послуг, примушування до праці та інші правопорушення економічного характеру;

словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи;

будь-яка форма небажаної вербальної, невербальної чи фізичної поведінки сексуального характеру, зокрема принизливі погляди, жести, образливі рухи тіла, прізвиська, образи, жарти, погрози, поширення образливих чуток;

будь-яка форма небажаної фізичної поведінки, зокрема ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, завдання ударів;

інші правопорушення насильницького характеру.

При цьому в ході судового розгляду на підставі досліджених доказів достовірно встановлено, що поведінка малолітнього ОСОБА_2 очевидно мала прояви, які свідчили про існування підстав для підозри в наявності випадку булінгу (цькування) учасника освітнього процесу в закладі освіти, зокрема, тривожність, неврівноваженість, агресивність, ізоляція, занижена самооцінка, відмова відвідувати заклад освіти, тощо. Обґрунтовані підозри стали підставою для відповідної реакції матері малолітнього потерпілого шляхом звернення до належних суб`єктів реагування у разі настання випадку булінгу (цькування) в закладах освіти. (а.с. 8, 156, 158, 160-161, 164)

В ході судового розгляду судом встановлено, що у відносинах кривдник ( булер) потерпілий ( жертва булінгу) мали місце явні ознаки булінгу, як то словесні образи, приниження, ігнорування потреб дитини, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, і, враховуючи строки конфліктної ситуації, яка мала місце ще в листопаді 2019 року і тривала до лютого 2020 року, є підстави стверджувати про системність булінгу. Психологічний стан дитини, який є наслідком відвідування школи , як то невпевненість, пасивність, низька самооцінка, тривожність, одинокість, що був встановлений незалежним психологом 14 лютого 2020 року в ході роботи з потерпілим свідчить про тривалість періоду булінгу, а відсутність фіксації безпосередньо кожного факту цькування пояснюється віком малолітнього потерпілого.

Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності складу і події адміністративного правопорушення суд вважає неспроможними та такими, що не впливають на висновки суду по суті протоколу.

Допитані в судовому засіданні свідки батьки інших учнів 3-а класу Комунального закладу «Світловодська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради» ОСОБА_14 .В., ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , які свідчили про те, що по відношенню до їх дітей вчитель ОСОБА_1 надавала освітні послуги якісно, факти вчинення нею психологічного насильства до дітей їм не відомі, а поведінка учня ОСОБА_6 дійсно була негативною, не були спостерігачами булінгу. В той же час, негативна поведінка ОСОБА_6 і свідчить про його статус жертви булінгу , оскільки, як зазначав суд вище, відповідно до п. 3 Порядку реагування на випадки булінгу ( цькування) це є одним із проявів, які можуть бути підставами для підозри в наявності випадку булінгу (цькування) учасника освітнього процесу в закладі освіти.

За клопотанням ОСОБА_1 в ході судового засідання також було відтворено аудіо записи, як вона пояснила зроблені нею самостійно на уроці за участю ОСОБА_6 та на зборах педколективу школи і батьків учнів, проте суд не може визнати їх допустимими доказами, так як можливість ідентифікації осіб які є учасниками подій на записі відсутня. Крім того, зміст аудіо записів не є таким, що спростовує будь які обставини, встановлені судом.

Також в суді як свідок захисту був допитаний ОСОБА_19 , який свідчив про відомі йому факти порушення інспектором ювенальної превенції Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області Хоменком Б.М. прав ОСОБА_1 , що мало місце 25 лютого 2020 року. Разом з тим, вказане не є предметом судового розгляду в межах даного провадження , проте може бути підставою для проведення відповідної перевірки за зверненням ОСОБА_1 в межах чинного законодавства.

На підставі вищевикладеного суд приходить до переконання про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

В той же час , суд вбачає наявними підстави для закриття провадження у справі, з огляду на таке.

Відповідно до п.7 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Згідно з ч.2 ст. 38 КУпАП, якщо справи про адміністративні правопорушення відповідно до цього Кодексу чи інших законів підвідомчі суду (судді), стягнення може бути накладено не пізніш як через три місяці з дня вчинення правопорушення, а при триваючому правопорушенні - не пізніш як через три місяці з дня його виявлення, крім справ про адміністративні правопорушення, зазначені у частинах третій - п`ятій цієї статті.

Протокол у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 двічі повертався судом до Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області для належного оформлення і востаннє надійшов до суду 18 травня 2020 року.

Після цього справа призначалась до розгляду на 25 травня та 01 червня 2020 року, тобто в межах строку, визначеного ч. 2 ст. 38 КУпАП, з урахуванням відомостей у протоколі про адміністративне правопорушення про виявлення факту булінгу 02 березня 2020 року.

Однак, в ході судового розгляду на підставі пояснень інспектора ювенальної превенції Світловодського ВП ГУНП в Кіровоградській області Хоменка Б.М. було встановлено, що факт триваючого правопорушення ним був виявлений 25 лютого 2020 року під час роботи комісії Управління освіти і науки Кіровоградської обласної державної адміністрації.

Таким чином, оскільки з дня виявлення 25 лютого 2020 року триваючого правопорушення пройшло більш як три місяці, провадження у справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст.ст. 38 ч.2, 247 п.7, 284, 287 КУпАП, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 визнати винуватою у скоєнні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 173-4 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.7 ст. 247 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Кропивницького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Світловодський міськрайонний суд Кіровоградської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя Світловодського

міськрайонного суду Н.Л. Волошина