Справа № 359/1703/20
Провадження № 3/359/845/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27 квітня 2020 року м. Бориспіль

Суддя Бориспільського міськрайонного суду Київської області Кабанячий Ю.В., розглянувши за участі особи, яка притягується до відповідальності - ОСОБА_1 , його захисника - адвоката Федорчука В.В., адміністративний матеріал, що надійшов від Батальйону патрульної поліції в м.Борисполі УПП в Київській області ДПП НП України, про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП,

по відношенню до ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

в с т а н о в и в :

Із протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 334675 вбачається, що 16.02.2020 о 03 год. 12 хв. в м.Бориспіль по вул. Київський шлях 13, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом автомобілем марки «MERCEDES», д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: зіниці очей, що не реагують на світло, поведінка, що не відповідає обстановці, зміна забарвлення шкіряного покриву обличчя. від проходження огляду на стан сп`яніння водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив п.2.5 ПДР України. Дане порушення водій вчинив повторно протягом року, відповідальність за що передбачена ч.2 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні особа, у відношенні якої складений протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 , вину у інкримінованому правопорушенні не визнав та пояснив, що дійсно, він 16.02.2020 року приблизно о 03:10 годині, керуючи автомобілем марки «MERCEDES», д.н.з. НОМЕР_1 в м.Бориспіль по вул. Київський шлях, був зупинений працівниками патрульної поліції, які не пояснивши причину зупинки та наявність у нього будь-яких ознак сп`яніння, запропонували пройти огляд на стан сп`яніння, на що він погодився. Близько 03:30 год. він разом з поліцейськими прибув до КНП «ББЛІЛ», що за адресою: м.Бориспіль вул. Котляревського 1. Черговим лікарем був проведений тест на встановлення наявності чи відсутності стану наркотичного сп`яніння, який показав негативний результат, що дуже здивувало поліцейських. Після проведеного тесту, поліцейські залишили його в лікарні, а самі направились до місця зупинки його автомобіля, де без його участі склали адміністративний матеріал за порушення п.2.5 ПДР України та вилучили транспортний засіб без його відома. Вказаний протокол він отримав на наступний день, де склав свої пояснення.

Захисник особи яка притягується до відповідальності - адвокат Федорчук В.В. в судовому засіданні акцентував увагу на недоліках, допущених працівниками поліції під час проведення огляду та складання протоколу про адміністративне правопорушення.

Як вбачається з самого протоколу, встановлено, що водій ОСОБА_1 керував з ознаками наркотичного сп`яніння о 3:12 години, при цьому сам протокол складений о 5:20 годині, тобто фактично минуло дві години після нібито виявлених ознак. Крім того, сам протокол складався без участі особи яка притягується до відповідальності, що є грубим порушенням.

Крім того, підписи свідків в протоколі дуже схожі між собою, що викликає сумнів чи взагалі дані особи ставили свої підписи у відповідному протоколі та чи були вони присутні під час його складання.

Також захисник зауважив, що відсутня причина зупинки водія, що свідчить про упередженість дій поліцейських та спрямованість на складання матеріалів за ст. 130 КУпАП не у законний спосіб.

Окрім того, захисником надана довідка, видана Бориспільською багатопрофільною лікарнею інтенсивного лікування від 28.02.2020, згідно якої медичний огляд ОСОБА_1 на стан наркотичного сп`яніння був проведений 16.02.2020 близько 03-00 з допомогою тесту, за результатами якого був негативний результат.

Після надання пояснень особа, у відношенні якої складені протокол про адміністративне правопорушення, ОСОБА_1 та його захисник - адвокат Федорчук В.В., просили справу закрити за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення особи, яка притягується до відповідальності, та його захисника, дослідивши матеріали справи, суддя приходить до висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, виходячи з наступного.

Відповідно до положення ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Відповідно до ст. 7 КУпАП кожній особі щодо якої вирішується питання про притягнення до адміністративної відповідальності гарантовано, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом, а провадження в справі про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Особа, яка скоїла правопорушення, відповідно до вимог ч.1 ст.8 КУпАП підлягає відповідальності на підставі закону, діючого в час і по місцю здійснення правопорушення.

Відповідно до вимог ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія або бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстава для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадській організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильно вирішення справи. Ці дані встановлюються, в т.ч. протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи яка притягується до адміністративної відповідальності, свідків, висновком експерта, а також іншими документами та показаннями технічних приладів та технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у т.ч. тими, що використовуються особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовується при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Стаття 130 КУпАП передбачає відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Процедура огляду на стан сп`яніння чітко визначена законом.

Проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння передбачає наступні дії - огляд на місці зупинки транспортного засобу з використанням технічних засобів, а у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами, огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

У відповідності до ч.3 ст. 266 КУпАП у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.

Відповідно до статті 266 Кодексу огляд на стан алкогольного сп`яніння є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративні правопорушення, який здійснюються в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Такий порядок був затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 та діє зі змінами та доповненнями також і зараз.

У відповідності до п. 6 Постанови КМ України «Про затвердження Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду» від 17 грудня 2008 N 1103 водій транспортного засобу, що відмовився від проведення огляду на місці зупинки транспортного засобу або висловив незгоду з його результатами, направляється поліцейським для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я у відповідності до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015 № 1452/735, Зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 за № 1413/27858.

У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення .

Форма направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, наведена в додатку 1 до цієї Інструкції.

З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Таким чином, законодавством передбачений порядок направлення водія на огляд, форма цього направлення. Належним і допустимим доказом відмови водія від проходження огляду на стан сп`яніння є направлення водія на огляд (Додаток 1 до Наказу МВС України 09.11.2015 № 1452/735В).

Наявність направлення є важливим документом, оскільки достовірно визначає місце час його видачі, тобто доказує час скоєння відмови від медичного огляду (в разі такої), що підлягає доказуванню і є складовою змісту протоколу, визначеною ст. 256 КУпАП.

З досліджених матеріалів справи вбачається, що 16.02.2020 о 03:16 год. водію було видано направлення на огляд в медичний заклад, а саме: КНП ББЛІЛ (Комунальне некомерційне підприємство Бориспільської районної ради Київської області «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування»).

Разом з тим, захисником особи, у відношенні якої складено протокол про адміністративне правопорушення, надано довідку з вказаного медичного закладу, з якої вбачається, що 16.02.2020 близько 03:00 год., працівниками поліції до приймального відділення, з метою проведення огляду на виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, був доставлений гр. ОСОБА_1 . Черговим лікарем, був проведений тест на встановлення наявності чи відсутності стану наркотичного сп`яніння в обстежувальної особи, який показав негативний результат.

Формальне складення направлення на огляд не є достатньою підставою забезпечення можливості проведення такого огляду, що свідчить про передчасність складення протоколу про адміністративне правопорушення.

Крім того, у відповідності до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Крім того, згідно ч.ч. 2,3,4 ст. 256 КУпАП протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Разом з тим, в протоколі від 16 лютого 2020 року, щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 відсутній підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Також правопорушнику не були роз`яснені його права, визначені ст. 63 Конституцією України та ст. 268 КУпАП.

Нормами діючого КУпАП чітко визначено в яких випадках протокол є належно оформленим, зокрема він має бути підписаний особою, яка притягається до відповідальності або якщо він в присутності свідків відмовився від підпису.

Як вбачається з даного протоколу, всупереч ст. 256 КУпАП, останній не підписаний особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також відсутній підпис ОСОБА_1 у відповідній графі протоколу щодо його відмови від підпису.

Крім того, суд бере до уваги, що підписи свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 які зазначені в протоколі мають певну схожість, що викликає сумнів чи взагалі дані особи ставили свої підписи у відповідному протоколі та чи були вони присутні під час його складання.

З огляду на це, за клопотанням захисту вказані свідки неодноразово викликались в судове засідання, однак будучи повідомлені належним чином, не з`являлись.

При цьому, суддя звертає увагу, що обов`язок щодо належного складання протоколу про адміністративне правопорушення, який в порядку ст. 251КУпАП є одним з доказів в справі про адміністративне правопорушення, та надання доказів на підтвердження викладених в протоколі відомостей, покладається на особу, яка має право складати відповідний протокол, та не може бути перекладено на суд.

Частиною 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачено, що «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який … встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення». Відповідно до ч.2 ст.6 Конвенції «кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку».

Варто зазначити, що «кримінальним обвинуваченням» у розумінні Конвенції слід розглядати протокол про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.130 КУпАП, санкція якої передбачає стягнення у вигляді накладення штрафу з позбавленням особи спеціального права на певний строк.

Крім того, аналіз положення частини третьої статті 62 Конституції України «обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом» дає підстави для висновку, що обвинувачення у вчиненні злочину (адміністративного правопорушення) не може бути обґрунтоване фактичними даними, одержаними в незаконний спосіб, а саме: з порушенням конституційних прав і свобод людини і громадянина; з порушенням встановлених законом порядку, засобів, джерел отримання фактичних даних; не уповноваженою на те особою тощо.

Статтею 62 Конституції України також передбачено, що усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Таким чином, враховуючи викладене, суддя приходить до висновку про наявність значної кількості протиріч та порушень з боку працівників поліції під час оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення у відношенні водія ОСОБА_1 за ч.2 ст. 130 КУпАП та вважає, що в діях водія останнього відсутній склад інкримінованого адміністративного правопорушення.

На підставі наведеного, керуючись ч. 2 ст.130, 245, 256, 266, 278 КУпАП суддя, -

п о с т а н о в и в:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП відносно ОСОБА_1 , закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову.

Постанова суду у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови і може бути пред`явлена до виконання протягом трьох місяців з дня набрання нею законної сили.

Суддя Ю.В. Кабанячий