справа № 179/786/20
провадження № 3/179/345/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 червня 2020 року суддя Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області Ковальчук Т.А., розглянувши матеріали, які надійшли з Магдалинівського ВП Новомосковського ВП ГУНП в Дніпропетровській області про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, українки, уродженки м.Верхньодніпровськ, зареєстрованої по АДРЕСА_1 , фактично проживаючої по АДРЕСА_2 , продавець в ПП ОСОБА_2 ,

за ст. 44-3 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

До Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області надійшла адміністративна справа відносно громадянки ОСОБА_1 .

З протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 170629 від 20 травня 2020 року, вбачається, що 20 травня 2020 року близько 09:30 години в АДРЕСА_3 Оленівка по вул.Центральній, АДРЕСА_4 Б у магазині Продукти, продавець ОСОБА_1 здійснювала торгівлю без засобів особистої гігієни, а саме захисної маски та рукавичок, чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020.

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано ст. 44-3 КУпАП.

В судове засідання, призначене на 27 травня 2020 року, гр. ОСОБА_1 з`явилася та підтвердила той факт, що дійсно перебувала в магазині без захисної маски та рукавичок, пояснивши це тим, що тільки-но зайшла знадвору та ще не встигла скористатися засобами індивідуального захисту, в той час коли зайшов працівник поліції.

За результатами судового засідання, суддею було прийнято рішення про оголошення перерви до 17 червня 2020 року у зв`язку з викликом свідка події ОСОБА_3

17 червня 2020 року в судове засідання а ні правопорушниця, а ні свідок не з`явилися, хоча про дату, час і місце судового розгляду справи були повідомлені належним чином, тобто судом прийнято всі вичерпні заходи для їх повідомлення, забезпечивши можливість з`явитися до суду.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини гарантовано кожній фізичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправних зволікань) судового захисту.

В поняття «розумний строк» розгляду справи, Європейський суд з прав людини включає: складність справи; поведінку заявника; поведінку органів державної влади; важливість справи для заявника.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини у справі «Смірнов проти України» від 08.11.2005 слідує, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.

Крім того, Європейський суд з прав людини в п. 41 рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» зазначив, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України», заява N 8371/02, п. 27, рішення від 26.04.2007 та «Трух проти України», заява N 50966/99 від 14.10.2003).

За вказаних обставин, з метою дотримання розумних строків розгляду справи та, враховуючи, що особа, яка притягається до відповідальності не з`явилася в судове засідання, визнано можливим розгляд справи у його відсутність, на підставі ч. 1 ст. 268 КУпАП.

Згідно п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства є змагальність сторін і закон не покладає на суд обов`язок збирати докази винуватості чи невинуватості особи.

Відповідно до п.2 ч.1 ст. 278 КУпАП, при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суддя вирішує питання чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що спричиняють вчиненню адміністративний правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян в дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

При цьому всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.

Згідно зі ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Джерелами цих доказів у відповідній справі є, зокрема, протокол про адміністративне правопорушення і пояснення свідків. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення.

Згідно Глави ІІ ч.6 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення в органах поліції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.11.2015 року №1376 усі реквізити протоколу про адміністративне правопорушення заповнюються чорнилом чорного або синього кольору, розбірливим почерком, державною мовою.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного.

В протоколі про адміністративне правопорушення серії АПР18 № 170629 від 20 травня 2020 року зазначено, що продавець ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст. 44-3 КУпАП, оскільки перебувала в магазині без засобів особистої гігієни, чим порушила вимоги постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11.03.2020.

Суть правопорушення викладається у відповідності до диспозиції тієї частини статті або статті, за якою складається протокол.

Диспозицією ст.44-3 КУпАП передбачено відповідальність за порушення правил щодо карантину людей, санітарно-гігієнічних, санітарно-протиепідемічних правил і норм, передбачених Законом України "Про захист населення від інфекційних хвороб", іншими актами законодавства, а також рішень органів місцевого самоврядування з питань боротьби з інфекційними хворобами.

Норма статті 44-3 КУпАП носить бланкетний характер, а тому серед ознак суті такого адміністративного правопорушення обов`язково повинно бути посилання на конкретний нормативно-правовий акт, яким встановлюються відповідні правила та якого не дотрималась особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, порушивши тим самим законодавчі приписи.

Проте, в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному відносно ОСОБА_1 , немає жодних відомостей про те, які саме правила були порушені та яким нормативно-правовим актом ці правила встановлено, оскільки постановою Кабінету Міністрів України Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 від 11.03.2020 за № 211 встановлено лише період часу на який установлено карантин і жодним чином не не визначено особливості провадження діяльності суб`єктами господарювання на період карантину, зокрема заборон.

Зі змісту зазначеного протоколу вбачається, що гр. ОСОБА_1 перебувала в магазині без засобів особистої гігієни.

Визначенням засобів гігієни є: ватно-гігієнічна продукція (ватна паличка, ватний диск, ватна кулька тощо); паперова продукція (туалетний папір, паперова серветка, волога серветка тощо); засоби догляду за порожниною рота (зубна паста, зубна щітка, зубний порошок, зубний еліксир, жувальна гумка, зубочистка); засоби інтимної гігієни (рідке мило, антисептик для рук, гель для душу, дезодорант та ін); засоби жіночої гігієни (гігієнічна прокладка, жіночий тампон тощо); засоби гігієни для дітей (підгузок для дітей та ін), і факт відсутності їх у ОСОБА_1 не має жодного відношення до адміністративного правопорушення.

Також, в матеріалах справи наявна фотокопія, з якої неможливо встановити особу, вона не містить дати, часу, місця проведення фотозйомки, а тому не може бути належним доказом.

З огляду на такі обставини, можливо зробити висновки, що працівниками поліції не додержано вимог зазначених в ч.2 ст. 251 КУпАП, тобто Національною поліцією не дотримано відповідного доказового забезпечення, що передбачає такий рівень доказування, який не залишає жодних розумних сумнівів щодо доведеності вини особи, яка притягається до адміністративної відповідальності поза розумним сумнівом. З урахуванням положень ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії, рішення від 30 травня 2013, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» (заява №926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) у випадку, коли викладена у протокол фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має право самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становити порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Суд, у свою чергу, не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка є викладом обставин складу адміністративного правопорушення, що ставиться у вину особі, винуватість якої у скоєнні правопорушення має доводитися в суді; суд також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки суд, діючи таким чином, порушує вимогист. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, перебираючи на себе функції прокурора та позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя.

Відповідно до вимог п.1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Отже, наразі суду не надано доказів того, що ОСОБА_1 , в розумінні ст. 44-3 КУпАП, є суб`єктом вказаного правопорушення в межах складеного відносно неї протоколу за яким їй інкримінувалося порушення вимог саме постанови Кабінету Міністрів України № 211 від 11 березня 2020 року, у зв`язку з чим провадження по справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

Керуючись ст.ст.247, 283, 284 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

На підставі п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 44-3 КУпАП закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 КУпАП.

Апеляційна скарга подається до Дніпровського апеляційного суду через Магдалинівський районний суд Дніпропетровської області.

Суддя підпис Т.А.Ковальчук

17.06.2020 Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду.

Голова суду Т.А.Ковальчук