Справа № 185/3232/20
Провадження № 3/185/1137/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 червня 2020 року суддя Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області Мельник Ю.А., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від Павлоградського ВП ГУНП України в Дніпропетровській області у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м.Докучаєвська Донецької області, громадянки України, працюючої фахівцем АТ "Дніпропетровськгаз", зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , проживаючої: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ,-

про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.184 КУпАП,

В С Т А Н О В И В:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії АПР18 №442639 від 08.05.2020 року, 30.04.2020 року приблизно о 22.00 годині гр. ОСОБА_1 ухилилась від батьківських обов`язків щодо виховання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який потрапив в міську лікарню №1 м.Павлограда, з діагнозом: алкогольне отруєння.

Гр. ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у скоєному правопорушенні не визнала, пояснила, що не вважає себе особою, яка не виконує батьківські обовязки щодо виховання сина, оскільки її син відмінно навчається, бере участь у спортивних змаганнях з футболу м.Павлограда, навчається в музичній школі, про що надала копії документів. Додала, що 30.04.2020 року постійно перебувала поряд з сином в дитячому відділенні міської лікарні № 1 м.Павлограда. З сином провела профілактичну бесіду. Просить закрити провадження по справі.

Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, проаналізувавши та зіставивши їх між собою, приходжу до наступного висновку.

Диспозицією ч. 1 ст. 184 КУпАП передбачає відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

При цьому з об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого вказаною статтею, полягає в ухиленні батьків або осіб, які їх змінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей.

Відповідно до ст. 12 ЗУ «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру милосердя, забезпечення рівності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.

Як встановлено в судовому засіданні та підтверджено матеріалами справи, ОСОБА_1 дійсно вчинила адміністративне правопорушення, яке містить всі об`єктивні та суб`єктивні юридичні ознаки правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, однак вбачаєть, те що остання дбайливо ставиться до виховання дитини, щиро кається, нею вжито необхідних заходів для виправлення обстановки, була проведена профілактична розмова з сином про недопущення в майбутньому подібних обставин.

Крім того, дане адміністративне правопорушення не спричинило істотної шкоди, фізичним чи юридичним особам, товариству, чи державі, а також по своїй юридичній природі та характеру протиправності не відповідає тієї протиправності, яка є типічною для тих, чи інших проступків, що дає підстави визнати дії ОСОБА_1 малозначними у відповідності ст.22 КУпАП.

Згідно ст.22 КУпАП при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Положення зазначеної статті відображають принцип індивідуалізації адміністративної відповідальності, який означає відповідність заходу впливу, який обирається для правопорушника, меті адміністративній відповідальності. Він передбачає як індивідуальний підхід до застосування примусових заходів залежно від особистих якостей правопорушника та характеру і обставин вчинення проступку, так і можливість пом`якшення і навіть відмови Держави від застосування заходів відповідальності, якщо її мета може бути досягнута іншим шляхом.

З урахуванням вказаних обставин відносно ОСОБА_1 можливо застосувати положення ст.22 КУпАП, з оголошенням їй усного зауваження, що буде достатнім для її виправлення та попередження скоєння нових правопорушень.

Відповідно до ч.2 ст.284 КУпАП постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації або трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин передбачених ст. 247 цього Кодексу.

На підставі зазначеного вище, керуючись ст.ст. 22, 283, 284 КУпАП,

П О С Т А Н О В И В :

Справу про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за скоєння правопорушення, передбаченого ч.1 ст.184 КУпАП, провадженням закрити у зв`язку з малозначністю.

Оголосити ОСОБА_1 усне зауваження.

Постанова може бути оскаржена в Дніпровський апеляційний суд через Павлоградський міськрайонний суд протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Ю.А.Мельник