ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження 33/821/334/20 Справа № 711/2219/20 Головуючий по 1 інстанції Угорчук В.В.
Категорія: ч.1 ст. 130 КУпАПДоповідач в апеляційній інстанції Соломка І.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 червня 2020 р. м. Черкаси

Суддя Черкаського апеляційного суду Соломка І.А., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення №711/2219/20 відносно ОСОБА_1 , що надійшли з Придніпровського районного суду м. Черкаси за апеляційною скаргою останнього ,-

в с т а н о в и л а:

Постановою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2020 року

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Вереміївки Чорнобаївського району Черкаської області, працюючого ПП «Пономарьова», мешканця АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, і на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік, постановлено стягнути судовий збір на користь держави в сумі 420,40 грн.

Як встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 21.03.2020 о 23 год. 27 хв. керував автомобілем «ВАЗ 21086», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Гуржіївській, 8, у м. Черкаси з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з постановою місцевого суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просив її скасувати, а провадження по справі відносно нього закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування апеляційних вимог апелянт посилається на те, що місцевим судом порушено його право на захист, оскільки розглянуто справу без його участі, незважаючи на наявність його заяви про відкладення розгляду справи. Вказує, що місцевим судом безпідставно не задоволено його клопотання про направилення справи до Чорнобаївського районного суду Черкаської області, куди він фізично міг дістатися.

Заслухавши думку апелянта ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, просив її задовільнити, перевіривши матеріали справи, які надійшли з місцевого суду і, обміркувавши над доводами апеляційної скарги, вважаю, що подана апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги при розгляді даної справи судом першої інстанції виконані.

Висновок районного суду про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, в діях ОСОБА_1 ґрунтується на зібраних та досліджених в судовому засіданні доказах, яким суд дав належну правову оцінку.

Обґрунтування невинуватості у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, які містяться в апеляційній скарзі ОСОБА_1 ,є безпідставними та спростовуються наявними по справі доказами, зокрема:

- даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 376902 від 21.03.2020, який відповідає вимогам ст. 256 КУпАП, з якого вбачається, що ОСОБА_1 21.03.2020 о 23 год. 27 хв. керував автомобілем «ВАЗ 21086», реєстраційний номер НОМЕР_1 , по вул. Гуржіївській, 8, у м. Черкаси з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, (а.с. 1);

- письмовими показаннями свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , які вони давали працівникам поліції про те, що вони були свідками того як ОСОБА_1 в їх присутності відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» та в КНП «ЧОНД» (а.с. 3);

- даними рапорту поліцейського Ясюка І.Б. , в якому вказано про те, що екіпажем поліції було зупинено автомобіль «ВАЗ 21086» під керуванням ОСОБА_1 , у якого було виявлено ознаки алкогольного спяніння, та останній відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння в в присутності двох свідків (а.с. 4);

- даними відеозапису, з якого вбачається, що ОСОБА_1 не заперечував факт керування ним транспортним засобом, та у присутності двох свідків на пропозицію працівників поліції відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» або в КНП «ЧОНД».

Зазначені вище докази жодних сумнівів щодо їх достовірності та допустимості не викликають, оскільки вони оформлені у визначеному процесуальним законом порядку.

Під час апеляційного розгляду апелянт ОСОБА_1 пояснив, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, однак в присутності двох свідків відмовився проходити огляд на стан алкогольного сп`яніння, оскільки в нього не було на це часу.

Вважаю, що судом апеляційної інстанції поновлено права ОСОБА_1 на захист, оскільки під час апеляційного розгляду він особисто приймав участь, апеляційним судом було проведено дослідження доказів по справі, а тому постанова місцевого суду з підстав, що ОСОБА_1 не брав участі у розгляді справи судом першої інстанції, не може бути скасована, також його відсутність в суді першої інстанції, не вплинула на правильність прийнятого районним судом рішення по суті щодо нього.

З огляду на викладене, вважаю, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч.1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані вірно. Тому твердження апелянта про відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є безпідставним.

Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч.1 ст. 130 КУпАП, відповідає положенням ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.

З врахуванням вищевикладеного, вважаю, що постанова районного суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття провадження по справі, як того просить апелянт, - відсутні.

Керуючись ст. 294 КУпАП,-

п о с т а н о в и л а:

Постанову Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26 травня 2020 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, - залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 , - залишити без задоволення.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя І.А. Соломка