Миколаївський апеляційний суд
Справа № 33/812/163/20 Головуючий суду І інстанції суддя Головіна Т.М.
Категорія: 130 КУпАП Суддя апеляційного суду Бондаренко Т.З.

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 червня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі:

судді Бондаренко Т.З.

із секретарем судового засідання Гавор В.Б.,

за участю: захисника-Тимошина Ю.В.,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1

на постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 27 квітня 2020 року, відносно

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

якого визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.131 КУпАП та піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 грн. 00 коп., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

ВСТАНОВИВ

Відповідно до постанови суду першої інстанції від 27 квітня 2020 року та протоколу про адміністративне правопорушення 14 лютого 2020 року о 15 годині 20 хвилин водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом автомобілем VOLKSWAGEN PASSAT, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 в м. Сарни Рівненської області по вулиці Соборній, з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів та порушення мови). Від проходження у встановленому порядку обстеження на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі у лікаря відмовився у присутності двох свідків, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України.

Постановою Корабельного районного суду м. Миколаєва від 27 квітня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним за ч.1 ст.130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 420,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просив скасувати постанову суду та закрити провадження у справі за відсутністю в його діях події та складу передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП адміністративного правопорушення, посилаючись на те, що відеозапис долучений до матеріалів справи не підтверджує керування ним транспортним засобом, факт керування в стані алкогольного сп`яніння працівниками поліції зафіксований не був, тим більше він не керував транспортним засобом.

ОСОБА_1 зауважував, що протокол про адміністративне правопорушення та направлення на огляд до лікарні складались без нього, процесуальні права та обов`язки йому не роз`яснювались.

Крім того, апелянт зазначав що ні йому, ні водію не було запропоновано пройти огляд за допомогою спеціальних технічних засобів та не допитувались в судовому засіданні свідки.

Заслухавши ОСОБА_1 , його захисника, які повністю підтримали доводи та вимоги апеляційної скарги та наполягали на її задоволенні, перевіривши матеріали справи, доводи, наведені у скарзі, суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно положень ст. 245 КУпАП, завданнями провадження у справі про адміністративне правопорушення є повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Висновки суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП засновані на досліджених в судовому засіданні доказах та є обґрунтованими.

Відповідно до положень статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь які фактичні дані , на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису. У тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Так, районний суд, вирішуючи питання щодо винуватості ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення передбаченого ст. 130 КУпАП, правомірно послався на відомості, які зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР 18 № 090449 від 14 лютого 2020 року, відповідно до якого ОСОБА_1 керував транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння (порушення координації рухів, запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови), від проходження огляду за допомогою газоаналізатора та медичного огляду на стан алкогольного сп`янінні у встановленому законом порядку відмовився в присутності двох свідків. При складанні протоколу ОСОБА_1 від надання пояснень та підпису відмовився, будь-яких клопотань чи зауважень не надав.

З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння в Комунальному підприємстві «Обласної психіатричної лікарні села Орлівка», згідно з якими, огляд ОСОБА_1 не проводився у зв`язку із відмовою останнього від проходження такого огляду.

Відповідно до відеозапису, водію ОСОБА_1 працівниками поліції пропонувалось пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння, як на місці зупинки так і в медичному закладі в присутності двох свідків. Проходити огляд ОСОБА_1 відмовився.

Вина ОСОБА_1 також підтверджується письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які чітко підтвердили, що саме ОСОБА_1 14 лютого 2020 року керував транспортним засобом VOLKSWAGEN PASSAT, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснив наїзд на пішохідному переході на жінку з дитиною, та мав ознаки алкогольного сп`яніння. Свідки також пояснили, що вжили заходи щоб останній не покинув місце ДТП та викликали швидку допомогу та поліцію.

Свідки ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в письмових поясненнях також підтвердили, що водій ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, як за допомогою технічного засобу так і від огляду в лікарні. Зазначили, що протокол про адміністративне правопорушення складено в їх присутності та ними підписано.

Допитаний в судовому засіданні суду апеляційної інстанції в режимі відеоконференції свідок ОСОБА_6 свої письмові пояснення підтримав та зазначив, що саме на ОСОБА_1 , як на водія який скоїв ДТП та мав ознаки алкогольного сп`яніння вказували присутні при цьому перехожі, а також на те, що останній відмовлявся від цього факту та проходження відповідного огляду, як на місці так і в лікарні.

Згідно з довідкою Головного Управління Національної поліції в Рівненській області Куришко О.В. має посвідчення, яке видане 25 листопада 2015 року (а.с. 9-10).

За вказаних обставин, твердження апелянта про те, що він не керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, не ґрунтуються на належних доказах, які б спростовували наведені в даній постанові обставини.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що в протоколі відсутня інформація про долучення до нього відео, не спростовує винуватість ОСОБА_7 , оскільки вказане відео направлено до районного суду Сарненського відділу поліції ГУ Національної поліції в Рівненській області на запит районного суду та долучено до даної справи (а.с. 16, 23).

Також, апелянт вказує на незазначення в протоколі про адміністративне правопорушення номеру газоаналізатора Alcotest, що на його думку, свідчить про неналежність технічного засобу. Однак, таке посилання не можна прийняти до уваги, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження освідчення, як за допомогою технічного засобу так і в медичному закладі, а саме Комунальному підприємстві «Обласної психіатричної лікарні села Орлівка», куди йому було видано направлення.

В апеляційній скарзі, також наголошується на тому, що відповідні права ОСОБА_1 не були роз`яснені, протокол про адміністративне правопорушення та направлення на огляд до лікарні, складалися не в його присутності і про таке він довідався лише в судовому засіданні. Вказане твердження прямо суперечить власне змісту протоколу, який відповідно до положень ст.251 КУпАП є доказом, з якого вбачається, що порушнику роз`яснено права та обов`язки відповідно до положень ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, також вказано, що від підпису протоколу ОСОБА_1 відмовився в присутності двох свідків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які вказаний протокол підписали. До того ж поведінка ОСОБА_1 , яка зафіксована поліцейськими на відео, вказує на його несприйняття будь-яких звернень, пропозицій працівників поліції і категоричну відмову від такових.

Також із змісту протоколу про адміністративне правопорушення чітко вбачається, що саме ОСОБА_1 , як водій транспортного засобу VOLKSWAGEN PASSAT, номерний знак НОМЕР_2 керував ним, тому посилання в апеляційній скарзі на те, що в зазначеному протоколі вказано, що автомобілем керував водій без зазначення прізвища водія є безпідставним.

Наведене свідчить, що зміст та форма протоколу в повній мірі відповідає вимогам ст.256 КУпАП.

Апелянт також наголошує, що в порушення положень ст. 266 КУпАП, протягом двох годин з часу коли, як зазначено в протоколі, він керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, тобто з 15 години 20 хвилин до 17 години 20 хвилин йому не було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Проте, вказані посилання також є безпідставними. Так, з відеозапису, який долучено до матеріалів справи слідує, що саме ОСОБА_1 тривалий час відмовлявся називати себе, наполегливо пропонував своє затримання працівниками поліції, розмовляв по телефону, таким чином свідомо зволікаючи з часом. Йому неодноразово пропонувалося проходження огляду, на що він відмовлявся. Не зважаючи на те, що на вказаному відео не вірно визначена дата та час його здійснення, районний суд вказаним обставинам надав належну оцінку, а крім цього, як пояснив в судовому засіданні захисник Куришко О.В., вказане відео ними оглянуто і заперечень що воно стосується саме подій під час яких скоєно ДТП - він не мав. Саме за вказаних обставин протокол складено о 18 годині 05 хвилин.

Посилання на те, що автомобіль під керуванням ОСОБА_1 не було зупинено поліцейськими, не спростовує факт його управління транспортним засобом з огляду на наведені докази у справі.

Зазначення в апеляційній скарзі про те, що направлення на огляд виявлення стану алкогольного сп`яніння складено неуповноваженою особою поліцейським - інспектором Сарненського ВП капітаном поліції Лось Ю.Г ОСОБА_8 , оскільки той не складав протокол про адміністративне правопорушення, є припущенням та не ґрунтується на вимогах закону.

Таким чином, наведені вище докази, на які вказував районний суд в своїй сукупності є логічними, послідовними, а доводи апеляційної скарги не дають підстав для розумних сумнівів у винуватості ОСОБА_1 в скоєнні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

У зв`язку звикладеним, відсутні підстави вважати, що постанова прийнята судом першої інстанції без урахуванням всіх фактичних обставин справи або досліджені судом докази є недопустимими чи недостатніми для визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

При накладенні адміністративного стягнення суд дотримався вимог ст.33 КУпАП та наклав стягнення у встановлених цим Кодексом межах.

Істотних порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП, апеляційний суд,

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Корабельного районного суду м.Миколаєва від 27 квітня 2020 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10 200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Т.З.Бондаренко