справа № 492/629/20
ПОСТАНОВА

Іменем України

15 червня 2020 року м.Арциз

Арцизький районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Гусєвої Н.Д.,

при секретарі судового засідання Рябчук О.А.,

за участю прокурора Франчука О.В.,

особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судового засідання в м.Арциз Одеської області справу про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, що надійшла з Одеського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Арциз Одеської області, громадянина України, українця, з вищою освітою, неодруженого, працюючого юристом відділу освіти, молоді та спорту Арцизької районної державної адміністрації Одеської області, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , (РНОКПП: НОМЕР_1 ),

за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

встановив:

ОСОБА_1 , відповідно до п/п «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції», будучи суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», після звільнення 14 листопада 2018 року з посади поліцейського відділення конвойної служби ізолятора тимчасового тримання № 8 Головного управління Національної поліції в Одеській області, без поважних причин, несвоєчасно, а саме 13 червня 2019 року, подав шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства з питань запобігання корупції (далі - НАЗК), декларацію особи, яка припинила діяльність пов`язану з виконанням функцій держави (далі - декларація), за 2018 рік, тобто поза межами встановленого законом строку на подання зазначеної декларації після звільнення, чим порушив вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції», за що передбачена відповідальність ч. 1 ст. 172-6 КУпАП.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, визнав, та не заперечуючи фактів, які викладені в протоколі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складеному відносно нього, пояснив суду, що його було ознайомлено під розписку про необхідність подання шляхом заповнення на офіційному веб-сайті НАЗК декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за 2018 рік, до 01 квітня 2019 року, але він забув про встановлені строки подання такої декларації та тільки після отримання 12 червня 2019 року листа від НАЗК про те, що ним не подана декларація після звільнення за 2018 рік, 13 червня 2019 року він подав її шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства.

Прокурор у судовому засіданні вважав, що протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, складений правомірно, ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності за вчинене правопорушення, оскільки його вина в судовому засіданні повністю доведена та підтверджується наявними письмовими доказами.

Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, заслухавши пояснення ОСОБА_1 , думку прокурора, дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов до наступних висновків.

За змістом абз. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції» правопорушення, пов`язане з корупцією - діяння, що не містить ознак корупції, але порушує встановлені цим Законом вимоги, заборони та обмеження, вчинене особою, зазначеною у частині першій статті 3 цього Закону, за яке законом встановлено кримінальну, адміністративну, дисциплінарну та/або цивільно-правову відповідальність.

Суб`єктами декларування є особи, зазначені у п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про запобігання корупції» (абз. 15 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання корупції»).

Відповідно до п/п «з» п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про запобігання корупції» суб`єктами, на яких поширюється дія зазначеного Закону, є в тому числі і поліцейські.

Абзац 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» зобов`язує осіб, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, наступного року після припинення діяльності подавати в установленому ч. 1 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за минулий рік, тобто до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства вищевказану декларацію.

Згідно з ч. 2 ст. 3 Закону України «Про Національну поліцію» на працівників поліції (поліцейських та державних службовців) поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції».

Як вбачається з витягу з наказу ГУНП в Одеській області № 894 о/с від 19 червня 2018 року ОСОБА_1 з 25 червня 2018 року прийнято на службу до поліції поліцейським відділення конвойної служби ізолятора тимчасового тримання № 8 Головного управління Національної поліції в Одеській області (а.с. 19). Відповідно до витягу з наказу ГУНП в Одеській області № 1695 о/с від 12 листопада 2018 року ОСОБА_1 з 14 листопада 2018 року звільнено зі служби в поліції (а.с. 20). Ця інформація підтверджується також послужним списком ОСОБА_1 (а.с. 21-25).

ОСОБА_1 був попереджений про необхідність подання декларації за минулий рік після звільнення у 2019 році, про що 14 листопада 2018 року власноручно написав, що попереджений та поставив свій підпис (а.с. 33).

Відповідно до листа НАЗК від 05 березня 2020 року № 44-05/8245/20, витягу з інформаційно-телекомунікаційної системи «Єдиний державний реєстр декларацій осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування» (далі ІТС Реєстр), послідовності дій ОСОБА_1 , у період з 01.01.2019 року по 31 березня 2019 року ОСОБА_1 будь-яких дій у персональному електронному кабінеті не здійснював, а тільки о 15 год. 53 хв. 55 сек. 13 червня 2019 року через персональний електронний кабінет здійснив дії направлені на заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, та 13 червня 2019 року о 17 год. 59 хв. 13 сек. успішно подав її до НАЗК. Далі 13 червня 2019 року о 18 год. 00 хв. 42 сек. ОСОБА_1 успішно подав до НАЗК виправлену декларацію (а.с. 12, 14-16, 34-35).

В судовому засіданні з достовірністю встановлено, що ОСОБА_1 , будучи суб`єктом декларування та суб`єктом, на якого поширюється дія Закону України «Про запобігання корупції», особою, яка припинила діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави, а саме після звільнення з посади поліцейського відділення конвойної служби ізолятора тимчасового тримання № 8 Головного управління Національної поліції в Одеській області, маючи реальну можливість подати декларацію у встановлений законом строк на подання декларації після звільнення, без поважних причин, несвоєчасно, 13 червня 2019 року, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за 2018 рік, тобто поза межами встановленого законом строку на подання зазначеної декларації після звільнення, порушивши вимоги абз. 2 ч. 2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції». Ці обставини були підтверджені протоколом про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, № 15/2020 від 07 травня 2020 року; поясненнями самого ОСОБА_1 , які надані ним суду про те, що він подав декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави, за 2018 рік, шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства лише 13 червня 2019 року після отримання 12 червня 2019 року листа Національного агентства про те, що ним не подана декларація після звільнення за 2018 рік; а також письмовими доказами, що зібрані у справі та досліджені судом.

Судом встановлено, що провина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, знайшла своє підтвердження в судовому засіданні, повністю доведена матеріалами справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, та підтверджена доказами, дослідженими судом, однак, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю, оскільки на момент розгляду справи закінчилися строки, передбачені ч. 3 ст. 38 КУпАП, виходячи з наступного.

При розгляді питання про притягнення до адміністративної відповідальності необхідно забезпечити оптимальний баланс між дотриманням прав і свобод особи, яка притягується до відповідальності, та загальним (публічним) інтересом, який передбачає ефективний захист особистості, суспільства і держави від адміністративних правопорушень.

Будь-яке адміністративне правопорушення та санкції за його скоєння повинні бути чітко визначені в законі таким чином, щоб виходячи з його тексту - у випадку необхідності за допомогою тлумачення, що надано судам, - кожен міг передбачити адміністративно - правові наслідки своїх дій або бездіяльності.

В протилежному випадку може мати місце суперечна правозастосовна практика, яка послаблює гарантії державного захисту прав, свобод і законних інтересів громадян від свавільного адміністративного примусу.

Вимоги, які пред`являються до правового регулювання відповідальності за адміністративне правопорушення, в повній мірі розповсюджуються і на строки давності притягнення до адміністративної відповідальності, що являють собою встановлені законодавством про адміністративні правопорушення періоди, за закінченням яких особи, які здійснили адміністративне правопорушення, не можуть бути притягнуті до адміністративної відповідальності через закінчення строків давності, що є однією із підстав, яка виключає провадження у справі або тягне за собою його закриття.

Згідно з ч. 3 ст. 38 КУпАП (в редакції, чинній на час виявлення правопорушення) адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Пункт 7 статті 247 КУпАП містить правило, згідно із яким провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст. 38 КУпАП.

Розглядаючи питання щодо строку давності в адміністративному провадженні в контексті частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського Суду з прав людини, суд апеляційної інстанції звертає увагу на наступне.

Відповідно до п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) «кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи судом …, який … становить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення…».

Поняття «кримінальне обвинувачення» має «автономне» значення, котре не залежить від класифікації, що застосовується у внутрішньо-правових системах Держав-учасниць (справа «Блохін проти Росії», рішення від 23 березня2016 року, п. 179; Адольф проти Австрії, п.30).

До кримінально-процесуального аспекту ст. 6 Конвенції належать адміністративні правопорушення правил, які караються штрафами, обмеженням водійських прав, такими, як зняття балів, або призупинення чи скасування водійських прав (справи Луц проти Німеччини, п. 182, Шмауцер проти Австрії, Ігор ОСОБА_2 проти Республіки Молдова, п. п. 20-23).

Отже, стаття 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, в контексті ст. 6 Конвенції належить до кримінально-процесуального аспекту.

П. 1 ст. 6 Конвенції застосовується протягом усього провадження, метою якого є встановлення обґрунтованості «кримінального обвинувачення» включно зі стадією проголошення судового рішення.

Правове регулювання прав та свобод людини за національним законом полягає у створенні необхідних умов, якими слід забезпечити невідворотність адміністративної відповідальності.

В той же час має бути забезпечений справедливий баланс між загальним (публічним) інтересом невідворотності адміністративної відповідальності та дотриманням прав і свобод людини щодо строку давності про притягнення її до відповідальності.

Європейський Суд з прав людини у своїй прецедентній практиці, в тому числі у справах «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» та ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» визначив строк давності як передбачене законом право порушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за закінченням певного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасниць, відповідають кільком цілям, в числі яких забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушень прав обвинувачених, які могли б бути зменшені, якби судам доводилося розглядати їхні справи на основі доказів, що могли бути неповними за спливом часу (ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії», рішення від 20 вересня 2011 року, п. 570 та «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства», рішення від 22 жовтня 1996 року, п. 51).

Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, 10 квітня 2019 року начальником ГУНП в Одеській області до НАЗК було направлено повідомлення про факт неподання декларації особою, уповноваженою на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, тобто ОСОБА_1 після звільнення за 2018 рік, яке отримано НАЗК 24 квітня 2019 року (а.с. 13).

23 травня 2019 року за вих. № 44-01/42900/19 НАЗК на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про факт неподання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (а.с. 45), яке ОСОБА_1 згідно його пояснень, наданих в судовому засіданні, отримано 12 червня 2019 року.

Відповідно до витягу з ІТС Реєстр ОСОБА_1 13 червня 2019 року через персональний електронний кабінет здійснив дії направлені на заповнення декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави, та о 17 год. 59 хв. 13 сек. успішно подав її до НАЗК (а.с. 14-16).

В подальшому після спливу більше восьми місяців після подання ОСОБА_1 декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, після звільнення за 2018 рік, тобто 11 березня 2020 року на адресу Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України за вхідним номером № 1858 надійшло повідомлення № 44-07/8245/20 від 05 березня 2020 року НАЗК про виявлення факту несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 з метою притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 172-6 КУпАП (а.с. 12).

Разом з тим, отримавши зазначену інформацію, відповідальні на те посадові особи Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, обмежилися запитом на адресу т.в.о. начальника УКЗ ГУНП в Одеській області (а.с. 17) про надання інформації та копій документів, що мало місце 02 квітня 2020 року, та 07 квітня 2020 року отриманням інформації щодо запиту (а.с. 18-33).

При цьому відповідальні працівники не прийняли заходів щодо відібрання пояснень у ОСОБА_1 , оскільки матеріали провадження не містять жодних даних про виклик ОСОБА_1 та його участь в адміністративному провадженні.

Лише в подальшому, після спливу значного терміну часу, під час складання протоколу 07 травня 2020 року ОСОБА_1 була надана можливість надати пояснення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що днем виявлення події, тобто вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, є день направлення НАЗК до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України повідомлення про виявлення факту несвоєчасного подання декларації ОСОБА_1 , а саме 05 березня 2020 року.

Суд не погоджується з зазначенням у протоколі, що датою виявлення правопорушення є дата зібрання всіх матеріалів перевірки, тобто рапорт № 782 від 07 травня 2020 року та дата складання протоколу адміністративного протоколу, тобто 07 травня 2020 року, оскільки ч. 3 ст. 38 КУпАП чітко вказує, що адміністративне стягнення може бути накладено з дня його виявлення, тобто з часу, коли відповідні уповноважені особи дізнались про факт порушення, а не з часу, коли цей факт був підтверджений зібраними під час перевірки доказами та документами.

Судом встановлено, що в порушення вимог ч. 2 ст. 254 КУпАП, які відповідно передбачають, що протокол про адміністративне правопорушення складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення протокол про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 був складений відповідальною особою 07 травня 2020 року, тобто після спливу більше двох місяців, та надійшов до суду 20 травня 2020 року, тобто ще через два тижні після складення протоколу, що позбавило суд можливості розглянути справу у встановлений законом строк.

Згідно п. 7 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю в разі закінчення на момент розгляду справи строків, передбачених ст. 38 цього Кодексу.

Враховуючи викладене, беручи до уваги, що адміністративне правопорушення було виявлене 05 березня 2020 року, а на день розгляду справи про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, відносно ОСОБА_1 спливли три місяці, протягом яких можна було притягнути його до адміністративної відповідальності та накласти адміністративне стягнення, що є підставою для закриття провадження, суд вважає, що провадження по справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією відносно ОСОБА_1 необхідно закрити у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Керуючись ст. ст. 1, 3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», ст. ст. 7, 9, 38, 172-6, 221, 245, 247, 251, 252, 254, 280, 283-285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

постановив:

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, пов`язане з корупцією, передбачене ч. 1 ст. 172-6 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 7 ст. 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строків накладення адміністративного стягнення, передбачених ст. 38 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Арцизький районний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя

Арцизького районного суду Гусєва Н.Д.