Справа № 206/1689/20
Провадження № 3/206/871/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 червня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Поштаренко О.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Бубісь А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Дніпро справу про адміністративне правопорушення у відношенні ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, тимчасово не працюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП,

за участю особи стосовно якої складено

протокол пр адмінстративне правпорушення: ОСОБА_1

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до протоколу про адміністративне серії ДПР18 № 353968 від 11.04.2020, вбачається, що водій ОСОБА_1 , 11.04.2020 о 02 год. 45 хв. в м. Дніпро, Самарського району по вул. Роторна, 21, керував автомобілем Daewoo Leganga державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя. Від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку, водій відмовився у присутності двох свідків. Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

В судовому засіданні, особа відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 вину не визнав в повному обсязі, заперечував щодо обставин викладених в протоколі. Разом з тим зазначив, що точної дати не пам`ятає, приблизно о 02.30 хв., він вживав алкогольні напої та був разом зі своєю сестрою, яка була за кермом автомобіля, вони відпочивали. В цей час до сестри подзвонила подруга та попрохала приїхати до неї, оскільки ту б`є її хлопець. По дорозі до подруги сестри, вони зустріли його знайомого з яким ми раніше працювали, та той поїхав з ними. Вони під`їхали до магазину АТБ, та всі разом пішли до магазину, щоб купити алкогольні напої, однак їх не впустили, оскільки вони були без захисної маски та хтось із співробітників магазину викликав поліцію. Вони з другом повернулися до автіки, де він сів за кермо, друг сидів поруч, а сестра в цей час відійшла у справах. Приблизно через декілька хвилин під`їхав автомобіль патрульної поліції. Працівники поліції сказали, що автомобіль припаркований під знаком, де зупинка заборонена. В цей час він подзвонив сестрі, та сказав щоб та виходила до них, тому що потрібно переставити автівку. Працівники поліції, сказали йому щоб він переставив автівку на інший бік дороги, тому що на нього буде складена протокол за порушення правил ПДР. Після чого, він переставив автівку на іншій бік дороги та працівники поліції, одразу почали казати, що в нього є ознаки алкогольного сп`яніння та почали складати протокол за ст. 130 КУпАП. Від проходження він відмовився, оскільки автомобілем не керував, а просто сидів в ньому, за кермом автомобіля була його сестра. За вказаних обставин просив закрити протокол за відсутності складу та події адміністративного правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 , суду показала, що особа відносно якої складено протокол ОСОБА_1 її рідний брат. Вночі з 16 на 17 квітня 2020 року вона була разом зі своїм братом, вона була за кермом автомобіля. Їй подзвонила подруга та попрохала приїхати, оскільки ту бив її хлопець. Вони разом з братом та його другом приїхали до магазину АТБ, де поставили автівку та пішли до магазину. Однак до приміщення магазину їх не впустила охорона. Після чого, вона пішла до подруги у справах, а брат з другом пішли до автіки. Через деякий час подзвонив брат та сказав, що приїхав патрульний автомобіль і що необхідно перегнати автівку на інше місце, коли вона прийшла автівка вже була на іншому місці, а на брата в цей час співробітники поліції складали протокол за ст. 130 КУпАП. Після того, як співробітники поліції склали на нього протокол, вона написала розписку про те, що зобов`язується рухатися за кермом та не давати автівку брату.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 , суду показав, що приблизно 16.04.2020 але точної дати не пам`ятає, він зустрівся з ОСОБА_1 , який був разом зі своєю сестрою на автіці, остання була за кермом. Під`їхавши до магазину «АТБ», припаркували автомобіль та пішли до вказаного магазину, однак їх не впустили, тому що вони були без масок. Співробітники АТБ викликали поліцію. Сестра ОСОБА_1 , після цього пішла у справах, а вони повернулися до автіки, останній сів за кермо. В цей час у вікно автіки постукали працівники поліції та повідомили, що тут не можна паркуватися, потім сказали ОСОБА_4 перегнати автівку, що той і зробив за проханням останніх.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 , суду показав, що він працює старшим сержантом інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області. Разом з тим зазначив, що 11.04.2020 було отримано виклик про те, що по вул. Роторна, м. Дніпро, за кермом автомобіля перебуває водій з ознаками алкогольного сп`яніння. Коли він разом з напарницею ОСОБА_6 приїхали на виклик побачили автомобіль який порушував ПДР, а саме був припаркований у не відведеному для цьому місці. Під час спілкування з водієм в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду водій відмовився в присутності двох свідків. Окрім того зазначив, що є відео саме моменту керування водієм ОСОБА_1 , автомобілем та зазначив, що ОСОБА_1 він та його напарниця ОСОБА_6 не примушували перипарковуватись. Він підійшов до ОСОБА_1 та повідомив, що він може перепаркуватись, що той і зробив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показала, що вона працює інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області. Разом з тим зазначила, що з напарником отримали виклик про те, що по вул. Роторна, м. Дніпро їздить автівка, водій якої перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Побачивши вказану автівку, яка була припаркована з порушенням вимог 3.34 ПДР, її напарником ОСОБА_5 було запропоновано водію перипаркувати автомобіль, що той і зробив. Після того під час спілкування з водієм, у нього було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголя з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій відмовився та почав телефонувати сестрі. Остання прийшла до місця події і від неї було отримано розписку в якій було зазначено, що водію не буде передано автівку, а керування буде здійснювати саме вона (сестра). Вислухавши пояснення особи, стосовно якої був складений протокол про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 , свідків, дослідивши матеріали адміністративної справи, суд приходить до наступного.

Згідно зі ст. 245 КУпАП України суддя при розгляді справи про адміністративне правопорушення має своєчасно, всебічно, повно й об`єктивно з`ясувати обставини справи і вирішити її в точній відповідності із законом.

Згідно ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до п.2.5.Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу працівника міліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Згідно положень ч.1 ст. 130 КУпАП передбачена відповідальність за керування транспортними засобами особами у стані алкогольного сп`яніння, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, чинне законодавство передбачає, що до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП може бути притягнена особа, яка являється водієм і керує транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, або якщо особа, що керує транспортним засобом відмовиться пройти, відповідно до встановленого порядку, огляд на стан сп`яніння.

Постановою Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспортні» передбачено, що при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247,280 КУпАП. Зміст постанови судді має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до п. 24 Постанови звертається увага судів на неприпустимість спрощеного підходу до судового розгляду справ про адміністративні правопорушення на транспорті та ігнорування прав осіб, яких притягають до відповідальності, потерпілих, їх законних представників і захисників.

Пунктом 27 вказаної постанови визначено, що відповідальність за ч.1 ст. 130КУпАП несуть особи,які керують транспортними засобами у стані алкогольного,наркотичного чи іншого сп`яніння. Керування транспортним засобом слід розуміти,як виконання функцій водія під час руху такого засобу або інструктора-водія під час навчання учнів-водіїв незалежно від того,керує особа транспортним засобом,який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування. Для притягнення до відповідальності за ст.130 КУпАП не має значення, протягом якого часу особа, яка перебуває у стані сп`яніння чи під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, керувала транспортним засобом. Правопорушення вважають закінченим з того моменту, коли він почав рухатись.

Переконливих доказів того, що ОСОБА_1 керував 11.04.2020 о 02 год. 45 хв. в м. Дніпро, Самарського району по вул. Роторна, 21, автомобілем Daewoo Leganga державний номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя, матеріали справи не містять. За таких підстав суд приходить до висновку, що викладені в протоколі обставини того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, не знайшли в судовому засіданні свого підтвердження.

Таким чином, оскільки, керування особою транспортним засобом є обов`язковою складовою об`єктивної сторони правопорушення за ч. 1ст. 130 КУпАП, а керування самим ОСОБА_1 транспортним засобом в той період категорично заперечується, й нічим іншим, крім змісту самого протоколу про адміністративне правопорушення цей факт не підтверджується, суд, виходячи з принципу презумпції невинуватості, не може встановити наявність цього елементу складу правопорушення, а, отже, й складу самого правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, встановити неможливо.

Крім того, згідно ч.1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифіковано Україною 17.07.1997 року, набула чинності для України 11.09.1997 року) та правових позицій, викладених в рішенні Європейського Суду з прав людини по справі «Бендерський проти України (заява № 22750/02 параграф 42) - відповідно до практики, яка відображає принцип здійснення правосуддя, судові рішення мають в достатній мірі висвітлювати мотиви, на яких вони базуються. Межі такого обов`язку можуть різнитися залежно від природи рішення та мають оцінюватись в світлині обставин кожної справи. Право може вважатися ефективним, тільки якщо зауваження сторін насправді «заслухані», тобто належним чином вивчені судом.

Зміст принципу «поза розумним сумнівом» сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», відповідно до якого доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом. Розумним є сумнів, який ґрунтується на певних обставинах та здоровому глузді, випливає із зваженого розгляду всіх належних та допустимих відомостей, визнаних доказами, або з відсутності таких відомостей і є таким, який змусив би особу втриматися від прийняття рішення у питаннях, що мають для неї найбільш важливе значення. Отже, докази повинні бути настільки переконливими, що сумнівів при розгляді справи не повинно бути, а якщо вони є, то повинні толкуватись тільки на користь особи, відносно якої вирішується питання щодо притягнення до відповідальності.

Згідно пункту 27 постанови Пленуму ВСУ від 23грудня 2005 року №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті", якщо водій ухилявся від огляду, то відповідні його дії та ознаки сп`яніння необхідно зафіксувати в протоколі про адміністративне правопорушення, складеному у присутності двох свідків, що є підставою для притягнення порушника до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч.2 ч.3 ч.5 та ч. 6 ст.266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків; у разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я; огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним; направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 3 ЗУ «Про національну поліцію», у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Пунктом 24 Постанови Пленуму ВСУ №14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» при розгляді справ зазначеної категорії необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Так, відповідно до п.2 розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння, підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Тобто, у поліцейського повинні бути обґрунтовані підстави вважати, що водій перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану, щоб висувати пропозиції для проходження відповідного огляду.

Так, у протоколі складеному відносно ОСОБА_1 , інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області Литвин Р.В. зазначено що у останнього на час зупинки транспортного засобу автомобілем Daewoo Leganga державний номерний знак НОМЕР_1 , під його керуванням мала місце ознаки: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, почервоніння обличчя.

Як встановлено в судовому засіданні сержант поліції ОСОБА_5 інспектор взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області в своїх показах зазначив, що 11.04.2020 ними було отримано виклик про те, що по вул. Роторна, м. Дніпро, за кермом автомобіля перебуває водій з ознаками алкогольного сп`яніння. Побачивши вказану автівку, яка була припаркована у не відведеному для цьому місці. Він підійшов до водія ОСОБА_1 та попрохав водія перепаркуватись, що той і зробив. Під час спілкування з водієм в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду водій відмовився в присутності двох свідків.

З показів свідка ОСОБА_7 , яка є інспектором взводу 2 роти 3 батальйону 4 УПП в Дніпропетровській області, вбачається, що вона з напарником отримали виклик про те, що по вул. Роторна, м. Дніпро, їздить автівка, водій якої перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Побачивши вказану автівку, яка була припаркована з порушенням вимог 3.34 ПДР, її напарником ОСОБА_5 було запропоновано водію перипаркувати автомобіль, що той і зробив. Після того під час спілкування з водієм, у нього було виявлені ознаки алкогольного сп`яніння, а саме запах алкоголя з порожнини рота. Від проходження огляду на стан сп`яніння, водій відмовився та почав телефонувати сестрі ОСОБА_2 , яка в подальшому прийшла до місця події та написала розписку.

Свідок ОСОБА_2 в своїх показах зазначила, що ОСОБА_1 є її рідним братом, за кермом автомобіля в ту ніч останній не перебував, вона була за кермом автомобіля. Вони разом з братом та його другом приїхали до магазину АТБ, де поставили автівку та пішли до магазину. Однак до приміщення магазину їх не впустила охорона. Після чого, вона пішла до подруги у справах, а брат з другом пішли до автіки. Через деякий час подзвонив брат та сказав, що приїхав патрульний автомобіль і що необхідно перегнати автівку на інше місце, коли вона прийшла автівка вже була на іншому місці, а на брата в цей час співробітники поліції складали протокол за ст. 130 КУпАП. Аналогічні покази були надані свідком ОСОБА_3 , який також зазначив, що ОСОБА_1 за автомобілем не керував, а лише сидів в ньому, за кермом автомобіля була сестра ОСОБА_1 . ОСОБА_2 , автомобіль ОСОБА_1 був перипаркований за проханням співробітникам поліції.

Так з урахуванням викладеного суд, зазначає, що не приймає покази свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_5 , щодо керування водієм ОСОБА_1 автомобілем Daewoo Leganga державний номерний знак НОМЕР_1 , 11.04.2020 о 02 год. 45 хв. в м. Дніпро, в Самарському районі по вул. Роторна, 21, оскільки вказані покази не узгоджуються з іншими доказами та спростовуються дослідженим відеозаписом, зафіксованим на нагрудну камеру поліцейського, з якого не вбачається факту керування автомобіля ОСОБА_1 , вказана обставина також була підтверджена показами свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , які надали суду покази під присягою безпосередньо в судовому засіданні, та зазначили, що ОСОБА_1 за кермом автомобіля не перебував, за кермом автомобіля весь час була ОСОБА_2 , а автомобіль ОСОБА_1 перипаркував, за проханням поліцейських, оскільки автомобіль був припаркований з порушенням правил ПДР.

Крім того з вказаного відеозапису, зафіксованого на нагрудну камеру поліцейського вбачається, що ОСОБА_1 під час складання відносно нього протоколу, зазначає, що не керував автомобілем Daewoo Leganga державний номерний знак НОМЕР_1 , 11.04.2020 о 02 год. 45 хв. в м. Дніпро, в Самарському районі по вул. Роторна, 21, (DSJX304820_004820 2:20:28).

Разом з тим, статтею 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про Національну поліцію" завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: забезпечення публічної безпеки і порядку; охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави.

Згідно з вимогами п.1, 2, 3, 4, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Проте в ході розгляду встановлено, що працівники поліції під час складання вказаного протоколу не дотримались вищезазначених вимог закону.

Зокрема, згідно наданих в судовому засіданні пояснень свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , а також самих співробітників поліції ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , наданих останніми під присягою встановлено, вбачається, що автомобіль Daewoo Leganga державний номерний знак НОМЕР_1 , стояв припаркований на тротуарі у недозволеному для цього місці, в це час ОСОБА_1 не здійснював керування автомобілем, а просто сидів за кермом.

При цьому, з відеозапису також не вбачається, що транспортний засіб Daewoo Leganga державний номерний знак НОМЕР_1 взагалі рухався та ним керував ОСОБА_1 , останній повідомив працівникам поліції, що транспортним засобом не керував.

Як було встановлено під час судового засідання, працівники поліції, підійшовши до ОСОБА_1 повідомили останньому, що автомобіль в якому він перебуває припаркований з порушенням вимог ПДР та запропонували йому перипаркувати вказаний автомобіль, та зазначили останньому, якщо він цього не зробить на нього буде складено протокол за порушення правил ПДР. Вказані дії співробітники поліції було зроблені, вже після того, як вони отримали інформацію про те що ОСОБА_1 перебуває в стані алкогольного сп`яніння, а також після того, як ОСОБА_1 повідомив їм, що за кермом вказаною автівки не перебуває, тим самим спровокували ОСОБА_1 до вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, оскільки останній здійснив рух транспортного засобу на вимогу працівника поліції.

Таким чином, вищезазначена дія працівників поліції була спрямована не на усунення та припинення майбутнього адміністративного правопорушення ОСОБА_1 , як того вимагають вимоги Закону України "Про Національну поліцію", а навпаки на вчинення дій з метою вчиненням останнім адміністративного правопорушення та складанням на нього протоколу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про те, що відбулась провокація з боку працівників поліції стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. В силу положень п. 1 ст.6 Конвенції про захистправ людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Європейський суд з прав людини у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що деякі справи про адміністративні правопорушення за своєю суттю мають кримінальний характер та повністю підпадають під гарантії ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п.п. 21-22 рішення у справі "Надточій проти України", п. 33 рішення у справі "Гурепка проти України").

З огляду на викладене, санкцією ч. 1 ст. 130 КУпАП адміністративне стягнення (основне й додаткове), можна дійти висновку, що вказане адміністративне правопорушення носить кримінальний характер, адже розмір основного стягнення за його вчинення є більшим, ніж за вчинення деяких кримінальних правопорушень. Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 5 лютого 2008 року у справі "Раманаускас проти Литви" зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування. При цьому, основні вимоги справедливості, зазначені в ст. 6 Конвенції відносяться до всіх видів злочинів, від самих незначних до особливо тяжких. Суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації. Згідно ст.1 КУпАП завданням цього Кодексу є серед інших й запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення. Отже враховуючи, що з боку працівників поліції була провокація у вигляді спонукання особи до вчинення адміністративного правопорушення, приходжу до висновку про те, що згідно п. 1 ст. 247 КУпАП провадження по справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що сукупність досліджених у справі доказів не є достатньою для висновку про те, що ОСОБА_1 своїми діями порушив Правила дорожнього руху, тобто, що у його діях є склад адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 130 КУпАП, тому провадження у справи, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, підлягає закриттю за відсутністю складу адміністративного правопорушення. Керуючись ст.ст. 247,284 Кодексу України про адміністративне правопорушення,-

ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Постанова може бути оскаржена в 10-денний строк з дня її винесення до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя О.В. Поштаренко