ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/819/62/20 Доповідач в апеляційній інстанції Коровайко О.І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 червня 2020 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі головуючого судді Коровайка О.І. розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Цією постановою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 340 грн.

В постанові суду зазначено, що 28.10.2019 о 12:47 год. ОСОБА_1 керуючи т/з «Mercedes-Benz C-180» д/н « НОМЕР_1 », по а/д Р47 Херсон - Нова Каховка - Генічеськ + 1 км, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2108» д/н « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вказує, постанова міського суду є незаконною, оскільки судом при розгляді порушено норми процесуального права, не повно з`ясовано обставини, які мають значення для справи та надано невірну оцінку наявним у справі доказам, а матеріали справи містять суттєві недоліки та суперечності, що унеможливлювало повний та всебічний розгляд справи. Зазначає, що його швидкість була дозволеною - 110 км/год, винним у ДТП є водій автомобіля ВАЗ 2108 ОСОБА_2 , оскільки ним було порушено вимоги п.9.2, 9.4,10.1,10.3 ПДР України, вважає протокол про адміністаривне правопорушення, покази ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також схему місця ДТП неналежними доказами по справі, через їх невідповідність. Вказує на те, що від проходження медичного огляду на стан сп`яніння не відмовлявся та був тверезим на момент ДТП. Просить оскаржувану постанову скасувати, а провадження у справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП.

Заслухавши пояснення апелянта та його захисника Купчака С.Б., які наполягали на задоволенні апеляційної скарги, представника потерпілого Шишкіну І.В. , яка заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, перевіривши матеріали адміністративної справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов наступного висновку.

У відповідності до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Вказані вимоги закону районним судом виконано належним чином.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП. З матеріалів провадження вбачається, що 28.10.2019 о 12:47 год. ОСОБА_1 керуючи т/з «Mercedes-Benz C-180» д/н « НОМЕР_1 », по а/д Р47 Херсон - Нова Каховка - Генічеськ + 1 км, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем «ВАЗ 2108» д/н « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_2 , який рухався попереду. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3б, 12.1, 13.1 ПДР України.

Відповідно до ст. 124 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Згідно п.п. 2.3 б ПДД України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі; п. 12.1. під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; п. 13.1. водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Визнаючи винним ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, суд першої інстанції, як на докази вини послався на протокол про адміністративне правопорушення №191388 серії ОБ, схему місця ДТП, довідку з медичного закладу № 368, письмові пояснення ОСОБА_2 , ОСОБА_1 . Проаналізувавши наведені докази, які є належними, допустимими, а відомості наведені в них такими, що узгоджуються між собою, апеляційний суд вважає, що висновок місцевого суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, при обставинах викладених у постанові, відповідає фактичним обставинам справи, підтверджується перевіреними в судовому засіданні доказами, яким суд дав належну оцінку. Доводи апелянта про те, що суд першої інстанції як на доказ послався на неіснуючий протокол про адміністративне правопорушення від 28.10.2020 року, тоді як в справі міститься протокол від 28.10.2019 року, апеляційний суд не приймає до уваги, оскільки оцінюючи докази по справі у їх сукупності можна зробити висновок, що зазначення невірного року складання протоколу про адміністративне правопорушення місцевим судом є технічною помилкою, яка суттєвого значення при вирішенні справи по суті не має, оскільки факту порушення ПДР України, що спричинило ДТП, саме ОСОБА_1 , за наявних в матеріалах справи доказів це не спростовує.

Не приймаються до уваги і доводи апеляційної скарги про суперечність письмових пояснень ОСОБА_2 з обставинами справи. Так, останній в своїх письмових поясненнях вказував, що ДТП сталося з автомобілем БМВ, тоді як ДТП сталося між автомобілем «Mercedes-Benz C-180» та «ВАЗ 2108». Враховуючи, що суд першої інстанції, встановлюючи вину ОСОБА_1 на підставі доказів, які у своїй сукупності дали можливість чітко відтворити обставини справи, що призвели до ДТП, а також враховуючи тілесні ушкодження ОСОБА_2 , отримані внаслідок пригоди та те, що останній втрачав свідомість після події, апеляційний суд вважає, що вказані неточності не можуть бути визнані істотними для вирішення справи по суті при апеляційному перегляді.

Посилання апелянта на відсутність обставин, за які передбачена відповідальність ст. 130 КУпАП не можуть бути взяті до уваги, оскільки апеляційним судом розглядається справа про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності саме за ст. 124 КУпАП. Не заслуговують на увагу і доводи апеляційної скарги, що схема місця ДТП складена з порушенням вимог Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, оскільки в ній не зафіксовано відомостей щодо слідів гальмівного шляху коліс, так як з протоколом та схемою ДТП ОСОБА_1 було ознайомлено під розпис, зауважень до схеми ДТП у останнього не було.

Посилання апелянта, що покази ОСОБА_3 різняться і він не був свідком самого моменту ДТП ніяким чином не підтверджують та не спростовують фактичні обставини справи. В поясненнях ОСОБА_3 та в оскаржуваній постанові зазначено, що останній побачив ДТП вже за фактом пригоди. Окрім того, місцевим судом покази даного свідка лише викладено у постанові, а не визнано обставиною на підтвердження вини ОСОБА_1 .

Інші доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в матеріалах справи.

Також, при перевірці матеріалів справи встановлено, що за фактом вказаного ДТП до Єдиного державного реєстру досудових розслідувань внесено відомості № 0003832 від 22.11.2019 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 286 КК України.

З метою недопущення порушень п.8 ст. 247 КУпАП апеляційний суд звернувся до ГУНП в Херсонській області. У відповідь на звернення 22.05.2020 року на адресу апеляційного суду надійшла постанова слідчого СВ Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області старшого лейтенанта поліції Дорошенка І.Ю. про закриття кримінального провадження № 0003832 від 22.11.2019 за фактом ДТП у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України.

Таким чином у ході розгляду справи ОСОБА_1 не надав доказів, які б спростовували встановлені судом фактичні обставини. Доводи апеляційної скарги таких доказів не містять, а ґрунтуються лише на припущеннях.

На підставі вищенаведеного, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу в їх сукупності, суд апеляційної інстанції вважає, що при розгляді справи судом першої інстанції дотримано вимоги діючого законодавства, а тому доводи апелянта визнає безпідставними та такими, що спростовуються матеріалами адміністративної справи.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП є законним та обґрунтованим, а тому підстав для задоволення апеляційної скарги не має.

Призначаючи ОСОБА_1 адміністративне стягнення, суд першої інстанції відповідно до ст.ст. 33, 36 КУпАП, правильно врахував характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, та призначив адміністративне стягнення в межах санкції ст. 124 КУпАП.

Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП - за наслідками розгляду апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.

На підставі наведеного та керуючись ст. 294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а постанову Херсонського міського суду Херсонської області від 20 січня 2020 року у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП, відносно ОСОБА_1 - без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя О.І. Коровайко