Справа №: 297/977/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 червня 2020 року м. Берегово

Суддя Берегівського районного суду Закарпатської області Гецко Ю. Ю., розглянувши матеріали, що надійшли із Берегівського ВП ГУНП в Закарпатській області про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , раніше не судимого (зі слів) громадянина України

за ч. 1 ст. 130 КУпАП

встановив:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 393551 від 22.05.2020 року, ОСОБА_1 22.05.2020 року, керував транспортним засобом «Рено Кангу», реєстраційний номер « НОМЕР_1 » в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводив черговий лікар Берегівської ЦРЛ.

ОСОБА_1 в судовому засіданні свою вину не визнав. Пояснив, що він був повністю тверезий, а працівники поліції нічого не пропонували йому на місці для проходження медичного освідчення. На пропозицію пройти обстеження на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки.

Працівник поліції в судове засідання для дачі пояснень не з`явився.

Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , перевіривши матеріали протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , вважаю провадження по справі закрити, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

Відповідно до вимог ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначається дата і місце його складання, посада, прізвище, ім`я по батькові особи, яка склала протокол, відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення, нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є, пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Протокол підписується особою, яка його склала і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право дати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складанні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Відповідно до ст. 266 КУпАП, Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України № 1452/735 09.11.2015 року, огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом. У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення.

Відповідно до пункту 3 розділу ІІ вказаної Інструкції поліцейськими використовуються спеціальні технічні засоби, які мають, зокрема, сертифікат відповідності та свідоцтво про повірку робочого засобу вимірювальної техніки.

Відповідно до пункту 1.10 Правил дорожнього руху водієм є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, за передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

В обґрунтування своїх висновків про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП керування транспортним засобов в стані алкогольного спяніння, інспектор поліції послався у протоколі на висновок лікаря.

У протоколі про адміністративне правопорушення який склав інспектор, вказано, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводив черговий лікар Берегівської ЦРЛ. У протоколі не зазначено ні про будь-яку вимогу працівника поліції; ні про відмову ОСОБА_1 пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів.

З іншого боку, у п.2.5 Правил дорожнього руху не зазначено про обов`язок особи, яка не є водієм, «їхати на медичне освідчення» невідомо куди.

Як встановлено в судовому засіданні з пояснення захисника особи яка притягується до відповідальності, він наполягав на проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, але в цьому йому було відмовлено.

Протокол про адміністративне правопорушення визнається джерелом доказів у справі за умови його відповідності вимогам ст.ст. 254-256 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення цим вимогам відповідає не в повній мірі, оскільки не містить повного викладу суті адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.

Разом з тим, відсутність у цьому протоколі запису про відмову ОСОБА_1 пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу узгоджується з його поясненням, яке спростовує висновок про наявність в його діях складу адміністративного правопорушення.

Належних і допустимих доказів, якими би спростовувались ці твердження ОСОБА_1 , в матеріалах справи немає.

Суд вважає, що вказані порушення норм процесуального права не дають законних підстав для правової кваліфікації відмови ОСОБА_1 «керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння», яке мала місце 22.05.2020 року при вказаних в протоколі обставинах, як відмови від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до встановленого порядку, а отже і як адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 6 розділу IX Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07.11.2015 року (далі Інструкція), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Однак, як вбачається з пояснень ОСОБА_1 , поліцейський не складав протокол про адміністративне правопорушення на місці його зупинки

Згідно порядку проведення медичного огляду, який затверджений відповідною Постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 року, Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 року, ст. 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Такий огляд проводиться працівником поліції або лікарем закладу охорони здоров`я чи фельдшером в сільській місцевості. При цьому у разі відмови особи від проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я поліцейським, в присутності 2 свідків, складається протокол про адміністративне правопорушення, в якому детально описуються ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Недотримання цієї вимоги при складанні протоколу працівниками поліції свідчить про недійсність проведеного медичного огляду, а отже стан сп`яніння особи при керуванні транспортним засобом не може бути встановлений.

Згідно пункту 9 розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції - З метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

Як вбачається із матеріалів справи, протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено в лікарні 22.05.2020 року о 08 годині 30 хв., а медичне освідчення було проведено о 21 годині 00 хвилин, тобто через пів години як склали протокол.

Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративне правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини від 20.09.2016 року у справі «Карелін проти Росії», за умови наявності певної неточності чи суперечностей, суд не вправі брати на себе функції сторони обвинувачення, самостійно відшукуючи докази винуватості особи.

Враховуючи наведене, вважаю, що оскільки протокол про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 складено з порушенням чинного законодавства, а також оскільки наявні суперечності між обставинами, викладеними в протоколі, та обставинами, які пояснив захисник ОСОБА_1 , докази вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відсутні.

Відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю провадження у справі відносно ОСОБА_1 на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, закрити, за відсутності в діях останнього складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Керуючись ч. ч. 1, 2 ст. 7, п. 1 ст. 247, ст. ст. 283, 284 КУпАП,

постановив:

Провадження по справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП закрити, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Тимчасово вилучене посвідчення водія повернути негайно ОСОБА_1 власнику.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня її винесення до апеляційного суду Закарпатської області через цей районний суд.

Суддя Гецко Ю. Ю.