Справа № 559/1032/20
Номер провадження 3/559/467/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 липня 2020 року місто Дубно Рівненська область

Cуддя Дубенського міськрайонного суду Рівненської області Ралець Р.В. розглянувши матеріали, які надійшли від Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жит. АДРЕСА_1 , згідно протоколу про адміністративне правопорушення - інваліда, за ч. 1 ст. 130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

04.06.2020 з Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області надійшли до Дубенського міськрайонного суду матеріали притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП ОСОБА_1 .

Як зазначено в протоколі про адміністративне правопорушення від 19.05.2020, ОСОБА_1 19.05.2020 о 01 год. 26 хв. в м.Дубно по вул.Гіпницька, 34, керував транспортним засобом FORD TRANSIT н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного спяніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатора Drager 6810, у присутності двох свідків: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , результат огляду становить 0,56 проміле. Своїми діями, що виразились в порушенні вимог п.2.9а Правил дорожнього руху України, ОСОБА_1 скоїв правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП.

Під час складання протоколу йому роз`яснено права, передбачені ст. 268 КУпАП, та зміст ст. 63 Конституції України, зауважень до протоколу про адміністративне правопорушення він не надавав, дії працівників поліції не оскаржував.

Розгляд справи було призначено на 22.06.2020, однак ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, у зв`язку із надходженням його заяви про відкладення розгляду справи по причині хвороби, до якої було долучено довідку про те що він знаходиться на амбулаторному лікуванні в КНП «Міська поліклініка»(а.с.18-19), судове засідання було відкладено на 06.07.2020.

22.06.2020 судом було зроблено запит до КНП «Міська поліклініка» про отримання інформації, чи перебуває на амбулаторному лікуванні ОСОБА_1 , якщо так, чи перешкоджає захворювання брати участь в судовому засіданні, а також направлено лист до Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області про забезпечення явки працівників поліції, для допиту в якості свідків та надання відеозапису подій викладених у протоколі серії ДПР18 №093245 від 19.05.2020(а.с.24,25).

03.07.2020 на адресу суду надійшла відповідь КНП «Міська поліклініка» згідно якої ОСОБА_1 звертався за медичною допомогою в КНП «Міська поліклініка» ДМР 17.06.2020 до лікаря-терапевта ОСОБА_4 , зі скаргами на болі в лівій руці, звідки був скерований на консультацію до невролога, на прийом до якого не зявився. 18.06.2020 лікарем-терапевтом ОСОБА_4 було видань довідку для отримання матеріальної допомоги по вимозі хворого, яку він прикріпив до матеріалів справи за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. ОСОБА_1 не перебуває на амбулаторному лікуванні в КНП «Міська поліклініка». Дані симптоми не перешкоджають ОСОБА_1 брати участь у судовому засіданні(а.с.26)..

06.07.2020 на запит суду було надано диск із відеозаписом подій та письмові пояснення поліцейського СРПП №2 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Пелех Р.О.(а.с.39-40).

06.07.2020 о 09:57 год. захисником ОСОБА_1 адвокатом Пащуком Т.С. особисто в канцелярію суду подано заяву про ознайомлення із матеріалами справи, заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку із наданням можливості ознайомитися із матеріалами справи та заяву за підписом ОСОБА_1 про відкладення розгляду справи для у зв`язку із надходженням заяви його захисника про ознайомлення із матеріалами справи(а.с.32-34, 35-39, 37).

З метою дотримання прав сторони захисту, суддею невідкладно було розглянуто заяву захисника Кузнецова С.М. захисника Пащука Т.С. та надано дозвіл ознайомитися із матеріалами справи до початку судового засідання про що було повідомлено особисто адвоката Пащука Т.С. та роз`яснено, що після ознайомлення з матеріалами справи відбудеться судове засідання під час якого будуть вирішуватися клопотання про відкладення розгляду справи, враховуючи та оцінюючи підстави, зазначені у клопотаннях, та їх обґрунтованість, однак, останній, з невідомих причин, відмовився ознайомлюватися із матеріалами справи та відразу залишив приміщення суду.

В судове засідання призначене на 06.07.2020 10 год. 00 хв. ОСОБА_1 та його захисник адвокат Пащук Т.С. не з`явилися, з невідомих суду причин.

Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», суди повинні неухильно виконувати вимоги ст. 268 КУпАП, щодо розгляду справи про адміністративні правопорушення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності зазначеної особи, це можливо у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце та час розгляду і від неї не надійшло клопотання про його відкладення.

Відповідно до ч. 1ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», українські суди при вирішенні справ застосовують Конвенцію та практику Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ) як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод (далі Конвенція), встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи Конвенцію, Україна взяла на себе обов`язки гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

Поняття справедливого судового розгляду передбачає можливість для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, бути присутнім на засіданні. Ця можливість випливає із об`єкта і цілі ст. 6 ЄСПЛ, оскільки здійснення прав, гарантованих ст. 6 Конвенції, передбачає можливість вказаної особи бути вислуханою, а також необхідність перевірити точність її тверджень і співвставити їх з матеріалами судової справи.

Разом з тим, керуючись практикою Європейського суду з прав людини, суд виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції в праві встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух. З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаному Рішенні зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики ЄСПЛ вбачається, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом та потребою з боку держави регулювання доступу до суду.

Суддею відзначається, що законодавством встановлено строки здійснення провадження у справах про притягнення до адміністративної відповідальності з метою забезпечення учасникам процесу визначеності у часі, протягом якого суд розгляне справу. Передусім такі строки слугують інтересам особи, яка зазнає заходів впливу, оскільки наявність визначеного строку дає розуміння того, скільки триватиме такий вплив. Водночас протягом такого строку особу наділено процесуальними правами та обов`язками, що дає особі можливість, в тому числі з використанням адміністративного ресурсу (повноважень суду щодо витребування доказів, допиту свідків тощо), представити суду доводи на захист своєї правової позиції. Добросовісна участь особи у процесі вирішення її справи полягає в активній участі у розгляді її справи і недопущенні зловживань наданими їй правами.

Дотримання балансу між інтересами всіх сторін при розгляді справи покладено на суд, який, вирішуючи питання про права та обов`язки сторін, також зобов`язаний дотримуватися встановлених законодавством правил та строків розгляду справи.

По-перше ОСОБА_1 не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні та надання пояснень по справі. Він у жодній формі - ні в усній, ні в письмовій, ні під час складання поліцейським протоколу про адміністративне правопорушення, ні під час судового розгляду, не надав пояснень по суті справи та не вказував на порушення встановленого законом порядку огляду водія на стан сп`яніння.

По-друге, згідно протоколу адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 ще 19.05.2020, судове засідання, призначене на 22.06.2020 було відкладено за заявою ОСОБА_1 , в якій він вказав неправдиву інформацію щодо неможливості його участі в судовому засіданні.

Потретє, як вбачається із письмових пояснень поліцейського СРПП №2 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Пелех Р.О(а.с.39-40), адвокат Пащук Т.С. ще 26.05.2020 витребував з Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області відеозапис, діючи як захисник Кузнецова С.М.

Беручи до уваги те, що єдину підставу для відкладення розгляду справи у своїх заявах ОСОБА_1 та його захисник адвокат Пащук Т.С. вказують надання можливості захиснику ознайомитися з матеріалами справи, а судом було надано можливість для ознайомлення із матеріалами справи захиснику Кузнєцова С.М. адвокату ОСОБА_5 Т ОСОБА_6 , однак останній наданим йому правом не скористався, залишивши приміщення суду, в судове засідання ОСОБА_1 та його захисник адвокат Пащук Т.С. не з`явилися, інших клопотання про відкладення розгляду справи, не подавали, тому, суд розцінює поведінку сторони захисту, як форму зловживання правом, маніпуляцією процесуальними нормами, спрямованою на штучне створення умов для закриття провадження у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», згідно з положеннями частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмет спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням п.1 ст.6 даної Конвенції.

Європейський суд з прав людини в своїх рішеннях, зокрема «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» від 07 липня 1989 року, виходить з того, що у випадках коли поведінка учасників судового засідання свідчить по умисний характер їх дій направлений на невиправдане затягування процесу чи зловживання своїм процесуальним правом, суд має реагувати на вказані випадки законними засобами, аби не було зневільовано ключовий принцип верховенство права, в тому числі проводити судове засідання у відсутність особи, якщо таке затягування може нашкодити справі чи іншим учасникам справи.

З огляду на викладене, суд вважає, що підстав для відкладення судового засідання немає, тому розгляд справи проводиться відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Пащука Т.С.

Продовжуючи розгляд справи у відсутності ОСОБА_1 та його захисника адвоката Пащука Т.С., суд виходить із змісту ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особина справедливий і публічний розгляд його справи у продовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35рішеннявід 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі "Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії" (Alimentaria Sanders S.A. v.Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1ст.6 даної Конвенції (§66-69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України").

В судове засідання призначене на 06.07.2020 для допиту викликалися свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_7 (а.с.29,30,31-31а), однак в судове засідання не з`явилися причини неявки суду не повідомили.

В судовому засіданні 06.07.2020 для повного та всебічного розгляду справи, з метою уточнення інформації наявної в матеріалах справи, було допитано в якості свідка поліцейського СРПП №2 Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшого сержанта поліції Пелех Р.О., який пояснив,наступне.під час чергування 19.05.2020 близько 01 год. надійшло повідомлення, про те, що громадяни зупинили автомобіль, оскільки його водій перебуває в стані алкогольного сп`яніння. Прибувши на місце виклику, було виявлено автомобіль марки Ford Tranzit та встановлено, що ним керував ОСОБА_1 , біля даного автомобіля також знаходилися люди, які зупинили його. Після спідкування із водієм, ОСОБА_1 в нього були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння:різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, тремтіння пальців рук, у зв`язку із чим, у встановленому законом порядку йому було запропоновано пройти огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Огляд проводився в присутності двох свідків, результат огляду був позитивний, в медичний заклад для проведення огляду ОСОБА_1 їхати відмовився. Окрім того, ОСОБА_1 скаржився на головний біль, у зв`язку із чим йому було запропоновано відвести до медичної установи, однак ОСОБА_1 відмовився та пояснив, що відсутня необхідність у цьому. На ОСОБА_1 було складено протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП, його було відсторонено від керування транспортним засобом, а керування автомобіля було передано сину ОСОБА_1 , який згодом прибув на місце події. Проведення огляду ОСОБА_1 було зафіксовано на відеозаписі з нагрудної камери, копію даного відеозапису 02.06.2020 надано захиснику ОСОБА_8 С.М. адвокату ОСОБА_9 на його запит від 26.09.2020.

Ознайомившись із матеріалами справи, допитавши працівника поліції, приходжу до наступного висновку.

Згідно з положеннями ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом закону, протокол про адміністративне правопорушення, пояснення особи, висновок експерта тощо, є документами, що офіційно засвідчує подію адміністративного правопорушення і відповідно до ст.251 КУпАП є одними із джерел доказів, на основі яких ґрунтується повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин справи та правильне її вирішення.

Виходячи зі складу адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 130 КУпАП, об`єктивна сторона правопорушення полягає в керуванні транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, також передача керування транспортними засобами особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння, а так само і ухилення осіб від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан сп`яніння.

Відповідно до п 2.9 а ПДР Водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України 09.11.2015№ 1452/735,зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11листопада 2015року за № 1413/27858(далі-Інструкція) пунктом 2 передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Згідно п.3 вказаної інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: а) запах алкоголю з порожнини рота; б) порушення координації рухів; в) порушення мови; г) виражене тремтіння пальців рук; ґ) різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; д) поведінка, що не відповідає обстановці.

Відповідно до пункту 6 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).

Відповідно до змісту ст. 266 КУпАП та «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858, якщо поліцейський уповноваженого підрозділу НПУ виявляє ознаки стану наркотичного сп`яніння у водія транспортного засобу (наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість), у зв`язку з чим є законні підстави вважати, що останній перебуває у такому стані, то має право вимагати пройти відповідно до встановленого порядку огляд на стан наркотичного сп`яніння.

Протокол про адміністративне правопорушення складається відповідно до ст.254 КУпАП.

В протоколі, відповідно до п. 9 Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення в органах поліції, в графі "дата, час, місце вчинення і суть учиненого адміністративного правопорушення" викладена суть адміністративного правопорушення, яка відповідає ознакам складу адміністративного правопорушення, зазначеним у ч. 1 ст.130 КУпАП, за якою складено протокол.

Протокол про адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 складений на бланку відповідного зразка з серійним номером ДПР18 №093245 від 19.05.2020 уповноваженою на те особою інспектором Дубенського ВП ГУНП в Рівненській області старшим лейтенантом поліції Приходьком Д.М., в ньому викладена суть адміністративного правопорушення, опис установлених обставин, він містить інформацію про свідків, підпис працівника поліції, від отримання копії протоколу та його підпису ОСОБА_1 відмовився(а.с.1).

Відповідно до норм діючого законодавства, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, а також викласти мотиви своєї відмови від його підписання, які долучаються до протоколу.

Між тим, жодних клопотань щодо незгоди з діями працівників поліції з приводу незаконного складання протоколу під час складання протоколу, ОСОБА_1 не викладено та не заявлено.

Окрім того, вина ОСОБА_1 підтверджується іншими доказами, що містяться в матеріалах справи, зокрема:

- тестом №1400 від 19.05.2020, згідно якого, у ОСОБА_1 19.05.2020 о 01 год. 38 хв. виявлено ознаки алкогольного сп`яніння 0,56 проміле(а.с.3),

- актом огляду на стан сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно якого, огляд проводився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, огляд проводився за допомогою Alcotest Drager №6810, результат огляду позитивний 0,56 проміле. Даний огляд проводився у присутності свідків ОСОБА_7 та ОСОБА_3 (а.с.4),

- направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 19.05.2020 01 год. 40 хв., згідно якого ОСОБА_1 направлено до КНП «Дубенська міська лікарня» зв`язку із виявленням у нього ознак алкогольного сп`яніння: почервоніння обличчя, різкий запах алкоголю із порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Огляд у медичному закладі не проводився, ОСОБА_1 відмовився (а.с.5);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_3 , згідно яких «близько 01 год. 19.05.2020 він повертаючись додому, побачив припаркований на узбіччі вул.Короленка білий бус марки Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого знаходився в стані алкогольного сп`яніння, коли водій розпочав рух, то був зупинений власними зусиллями та повідомлено на лінію 102. На пропозицію поліцейського ознайомитися з протоколом та поставити підпис про ознайомлення водій відмовився»(а.с.6);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_2 , згідно яких: «01:00 19.05.2020 він повертався додому, побачив припаркований на узбіччі вул.Короленка білий бус марки Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого знаходився в стані алкогольного сп`яніння, коли водій розпочав рух, то був зупинений власними зусиллями та повідомлено на лінію 102(а.с.7);

- письмовими поясненнями свідка ОСОБА_7 , згідно яких: «19.05.2020 близько 01 год. він повертався додому, побачив припаркований на узбіччі вул.Короленка білий бус марки Ford Transit д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого знаходився в стані алкогольного сп`яніння та відразу розпочав рух, після чого вони його зупинили та викликали поліцію. При складанні протоколу водій ОСОБА_1 продув алкотест і показало 0,56 проміле Також йому було запропоновано ознайомитися із протоколом і підписатися, на що останній відмовився»(а.с.8)

- відеозаписом з нагрудної камери поліцейського, де зафіксовано, як ОСОБА_1 проходив огляд на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу(а.с.40).

За таких обставин, встановлюючи наявність адміністративного правопорушення в діях особи, щодо якої складено протокол, та даючи оцінку фактичним даним, наявним в матеріалах справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, вважаю, що вина ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, повністю доводиться дослідженими в судовому засіданні доказами.

Розглянувши зазначену справу про адміністративне правопорушення та на підставі зібраних у справі доказів суд вважає, що при складанні зазначеного адміністративного матеріалу працівниками поліції не було допущено неповноту чи необ`єктивність в оцінюванні дій правопорушника. Судом не було виявлено порушень при зібранні матеріалів для складання протоколу про адміністративні правопорушення.

Зазначені в протоколі обставини узгоджуються з даними, викладеними в матеріалах справи, з яких ОСОБА_1 порушив п. 2.9а Правил Дорожнього руху України, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Відповідно до вимог ст. 8 КУпАП, особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час та за місцем вчинення правопорушення.

Адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самою особою, що притягується до адміністративної відповідальності, так і іншими особами (ст. 23 КУпАП).

В рішенні по справі «О' Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, Європейський суд з прав людини у складі його Великої палати (далі Суд) постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі. За правовим полем України, зокрема п.2.9 Правил дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України 10.10.2001 року з подальшими змінами, ст. 130 КУпАП водіям забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а відмова від проходження медичного огляду на стан сп`яніння теж утворює склад правопорушення згідно п.2.5 зазначених Правил.

Таким чином, ОСОБА_1 реалізував своє право володіти та керувати автомобілем, тим самим погодився нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі згідно встановлених норм закону держави Україна.

Згідно ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Керування транспортним засобом в стані алкогольного чи іншого сп`яніння є найбільш тяжким правопорушенням у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху. Тяжкість обумовлена ступенем суспільної небезпеки, яка завдається вказаним діянням, а тому таке порушення не може бути визнано малозначним.

Так, водій у стані сп`яніння є загрозою для життя та здоров`я інших учасників дорожнього руху: водіїв, пішоходів, велосипедистів, а також і для самого себе та власності третіх осіб.

Згідно ст. 1 КУпАП завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є, зокрема, охорона встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Частиною 1 ст. 6 КУпАП передбачено, що органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування, громадські організації, трудові колективи розробляють і здійснюють заходи, спрямовані на запобігання адміністративним правопорушенням, виявлення й усунення причин та умов, які сприяють їх вчиненню, на виховання громадян у дусі високої свідомості і дисципліни, суворого додержання законів України.

Правопорушення, вчинене ОСОБА_1 є умисною, суспільно небезпечною дією, зважаючи на конкретні обставини справи, зокрема, місце де відбувалось керування транспортним засобом, а саме: м.Дубно.

Правопорушення, яке вчинене ОСОБА_1 є грубим порушенням Правил дорожнього руху України, що може суттєво впливати не тільки на можливість адекватно керувати транспортним засобом, а також, cтвоює небезпеку для інших учасників дорожнього руху.

При накладенні стягнення суд враховує: ступінь суспільної небезпеки правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий та сімейний стан, а також те, що умисні дії правопорушника були направлені на порушення безпеки руху з використанням джерела підвищеної небезпеки автомобіля.

З урахуванням вищенаведеного, суд вважає, що для запобігання вчиненню нових правопорушень та виховання ОСОБА_1 в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття необхідно накласти на нього адміністративне стягнення в межах санкції статті Закону у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, сплачується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Згідно інформації, яка міститься в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 є інвалідом, у зв`язку із чим він підлягає звільненню від сплати судового збору.

Керуючись ч. 1 ст. 130, ст. 247, ст. 283, ст. 284, ст. 294 КУпАП, ЗУ «Про судовий збір», суддя, -

П О С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення пердбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та призначити йому адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10200 (десять тисяч двісті) гривень 00 копійок в дохід держави, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік;

Згідно з ч. 1 ст. 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження або внесення на неї подання прокурора такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги або подання без задоволення.

Відповідно до ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений ч. 1 ст. 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до відділу державної виконавчої служби і у порядку примусового виконання постанови з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, зазначеного у постанові про стягнення штрафу.

Постанова може бути оскаржена протягом 10 днів до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд Рівненської області.

Суддя Р.В.Ралець