Справа № 523/8677/20
Номер провадження 3/523/4455/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" червня 2020 р. м. Одеса

Суддя Суворовського районного суду м. Одеси Малиновський О.М., за участю прокурора Бєди К.Е. розглянув адміністративні матеріали, які надійшли з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, уродженки с. Першотравневе, Комінтернівського району, Одеської області, не працюючої, проживаючої та зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 ,

у скоєнні правопорушення передбаченого ч.1 ст. 172-6 КУпАП, -

ВСТАНОВИВ

Згідно матеріалів, наданих до суду з Управління стратегічних розслідувань в Одеській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України вбачається, що згідно протоколу про адміністративне правопорушення №237/2020 від 11.06.2020р., ОСОБА_1 будучи особою, яка 14.03.2018р. припинила діяльність на посаді секретаря відділу документального забезпечення Господарського суду Одеської області несвоєчасно, без поважних причин, 23.05.2019р., подала декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, як особою, яка припинила виконання функцій держави та місцевого самоврядування за 2018р., чим порушила абз. 2 ч.2 ст.45 Закону України« Про запобігання корупції».

Відповідно до наказу голови Господарського суду Одеської області №436 к від 31.10.2005р. ОСОБА_1 було призначено на посаду секретаря Господарського суду Одеської області.

01.11.2005р. ОСОБА_1 прийняла присягу державного службовця.

Наказом голови Господарського суду Одеської області №45 к від 18.05.2009р. ОСОБА_1 було присвоєно 11 ранг, категорії «В» державного службовця, тобто у відповідності до п.п. «в» п.1, ч.1 ст.3 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» Пахновська ОСОБА_2 є суб`єктом , на яку поширюється дія цього Закону.

Наказом керівника апарату Господарського суду Одеської області №36 к від 14.03.2018р. ОСОБА_1 було звільнено з посади секретаря відділу документального забезпечення Господарського суду Одеської області з 20.03.2018р.

Згідно абз.2 ч.2 ст. 45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, які припинили діяльність, пов`язану з виконанням функцій держави або місцевого самоврядування, або іншу діяльність, зазначену у підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3, зобов`язані наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Проте, ОСОБА_1 в порушення вимог абз.2 ч.2 ст.45 Закону несвоєчасно подала електронну декларацію за 2018р., а саме 23.05.2019року.

Таким чином, своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, передбачене ч.1 ст.172-6 КУпАП, а саме, несвоєчасно подала без поважних причин декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування.

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні порушення визнала та зазначила, що декларацію не подала за 2018р., так як запам`ятовала про таке.

У судовому засіданні прокурор підтримав складений протокол у повному обсязі, просив притягнути ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1ст.172-6 КУпАП, посилаючись на те, що остання була ознайомлена з вимогами ст.ст.3, 45 Закону України «Про запобігання корупції», тож, вона була обізнана про необхідність подання декларації.

Суд, заслухавши правопорушника, прокурора, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, прийшов до наступного.

Відповідно до вимог ст.ст.245,280 КУпАП, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд повинен належним чином з`ясувати факт вчинення адміністративного правопорушення, винність особи, що притягується, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до положень ч.1 та 2 ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Положеннями ст.280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Стаття 251 КУпАП передбачає, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, а також іншими документами.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Обов`язковою ознакою об`єктивної сторони правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 172-6 КУпАП, є несвоєчасне подання декларації без поважних причин.

Суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, яке інкримінується ОСОБА_1 визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого чи непрямого умислу.

Як встановлено матеріалами справи ОСОБА_1 обіймала посаду секретаря відділу документального забезпечення Господарського суду Одеської області. Вказана посада, у відповідність до п.п. «в» п.1, ч.1 ст.3 Закону України «Про засади запобігання і протидії корупції» відносила ОСОБА_1 до суб`єкта , на яку поширюється дія цього Закону, яким визначені певні обов`язки державного службовця на виконання функцій держави.

Наказом керівника апарату Господарського суду Одеської області №36 к від 14.03.2018р. ОСОБА_1 було звільнено з посади секретаря відділу документального забезпечення Господарського суду Одеської області з 20.03.2018р.. В той же день, зокрема 14.03.2018р. ОСОБА_1 була ознайомлена з наказом про звільнення.

Отже, після звільнення з посади державного службовця, ОСОБА_1 , в силу абз. 2 ч.2 ст.45 Закону України« Про запобігання корупції», була зобов`язана наступного року після припинення діяльності подавати в установленому частиною першою цієї статті порядку декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік.

Згідно ч.1 ст.45 Закону України «Про запобігання корупції» особи, зазначені у пункті 1, підпунктах "а" і "в" пункту 2, пункті 5 частини першої статті 3 цього Закону, зобов`язані щорічно до 1 квітня подавати шляхом заповнення на офіційному веб-сайті Національного агентства декларацію особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування (далі - декларація), за минулий рік за формою, що визначається Національним агентством.

Втім, в порушення зазначених вище норм, які носять імперативний характер, ОСОБА_1 замість подання декларації за 2018р. до 01.04.2019р., подала таку декларацію лише 23.05.2019р.

Таким чином ОСОБА_1 вчинила адміністративне правопорушення, передбаченє ч.1 ст.172-6 КУпАП.

Жодних поважних причин на неподання щорічної декларації у строк, визначений Законом України «Про запобігання корупції», ОСОБА_1 наведено не було. Її посилання не те, що вона запам`ятовала подати декларацію не можуть бути визнані поважними та такими, що виключають склад адміністративного правопорушення.

Крім визнання своєї вини, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП підтверджується наступним доказами:

Протоколом №237/2020 від 11 червня 2020р. про порушення ОСОБА_1 абз. 2 ч.2 ст.45 Закону України« Про запобігання корупції»;

поясненнями ОСОБА_1 від 23.05.2020р. наданих оперуповноваженому 6-го відділу УСР в Одеській області, про відсутність поважних причин неподання декларації;

повідомленням начальника відділу управління персоналом Господарського суду Одеської області від 02.04.2019р. спрямоване до НАЗК, яке останнім було отримано 11.04.2019р., в якому повідомлено про встановлення факту неподання ОСОБА_1 декларації після звільнення за 2018р.;

витягом з єдиного державного реєстру декларацій з якого убачається, що ОСОБА_1 після звільнення подала декларацію за 2018р. 23.05.2019р.

Разом з тим, суддя дійшов висновку, що провадження у справі слід закрити в зв`язку з закінченням строків накладання адміністративного стягнення передбачених ст.38 КУпАП.

Так, положеннями ч.3 ст.38 КУпАП, в редакції, яка діяла на час виявлення адміністративного порушення вчиненого ОСОБА_1 , адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією, а також правопорушень, передбачених статтями164-14,212-15,212-21цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше двох років з дня його вчинення.

Як було зазначено вище, повідомлення про несвоєчасне подання щорічної декларації після звільнення було надіслане Господарським судом Одеської області до НАЗК 02.04.2019 року та отримано агентством 11.04.2019 року.

В свою чергу інформація щодо допущення такого порушення від НАЗК до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України була надіслана 26.11.2019 року та отримана 26.12.2019 року.

Разом з тим, отримавши зазначену інформацію, відповідальні на те посадові особи УСР ДСР НПУ, до початку проведення зазначеної перевірки, факт виявлення правопорушення у встановленому порядку не зареєстрували, однак як свідчать матеріали справи, провели ряд відповідних дій, направлених на збір необхідної інформації відносно ОСОБА_1 , як суб`єкта декларування. Лише 11.06.2020 року, оперуповноваженим відділу управління Бойченко С. на ім`я керівництва управління був поданий рапорт в якому зазначено про виявлений факт скоєння ОСОБА_1 корупційного правопорушення та ініціювання дозволу на складання відносно зазначеної особи протоколу про адміністративне правопорушення.

В подальшому, в той же день, тобто 11.06.2020 року оперуповноваженим 6-го відділу УСР ДСР в Одеській області Бойченко С.О. було складено протокол про корупційне правопорушення.

Враховуючи вищевикладені обставини, суддя приходить до висновку, що про існування факту вчинення ОСОБА_1 корупційного правопорушення, Національне агентство з запобігання корупції було обізнане 11.04.2019 року, тобто саме з цієї дати необхідно обчислювати строк, який становить три місяці, протягом якого винна особа може бути притягнута до адміністративної відповідальності.

Пунктом 7 ч.1 ст.247 КУпАП встановлено, що провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочатим, а розпочате підлягає закриттю у разі закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 цього Кодексу.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про те, що провадження у справі відносно ОСОБА_1 підлягає закриттю у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення за вчинене адміністративне правопорушення, передбаченого ч.1 ст.172-6 КУпАП.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.7,8,33,38,172-6,221,247,254,268,284,289,294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.172-6 КУпАП закрити у зв`язку з закінченням строку накладення адміністративного стягнення.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Суворовський районний суд м. Одеси протягом 10-ти днів з дня проголошення.

Суддя