Єдиний унікальний номер 725/2662/20
Номер провадження 3/725/2146/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.06.2020 року Суддя Першотравневого районного суду м.Чернівці Іщенко І. В., розглянувши матеріали, які надійшли від Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за ст. 130 ч.1 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В :

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 07.06.2020 року, о 05год. 29хв., в м. Чернівці по вул. Руська, 248, керував автомобілем Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода, поведінка, яка не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, водій відмовився. Тим самим, ОСОБА_1 скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ст. 130 ч.1 КУпАП.

ОСОБА_1 надав пояснення, в яких вину свою у вчиненні даного правопорушення не визнав. Вказав на те, що 07.06.2020 року він перебував у транспортному засобі Honda Civic д.н.з. НОМЕР_1 , за адресою м. Чернівці по вул. Руська, 248. Близько 05год. 30хв. до нього під`їхали працівники поліції та почали стверджувати, що ним було вчинення порушення вимоги ПДР, ніби то за перевищення швидкості. Однак, зауважує, працівники поліції так і не винесли постанову по порушенню правил дорожнього руху (перевищення швидкості). Натомість, згодом, під`їхали інші працівники поліції, які стали наполягати, що у нього ознаки алкогольного сп`яніння та пройти освідчення, а попередні поліцейські, які наполягали на перевищенні ним швидкості поїхали. Стверджує, що заперечував факт будь-якого сп`яніння, оскільки вважав його абсурдним та відмовився від проходження медогляду. Вказує, що працівниками поліції не було роз`яснено наслідки відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння та проігнороване його прохання скористатись юридичною допомогою та склали на нього вищезгаданий протокол. Вважає, що протокол про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП від 13.04.2018 року, складений з порушенням чинного законодавства та є незаконним, тому просив провадження по даній справі закрити, в зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 279 КУпАП на засіданні при розгляді справи про адміністративне правопорушення заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. При цьому серед обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, визначених ст. 280 КУпАП, є встановлення того, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилається правопорушник, чи висловлених останнім доводів, при розгляді справ про адміністративні правопорушення на транспорті необхідно з`ясовувати всі обставини, перелічені у статтях 247 і 280 КУпАП, у тому числі шляхом допиту свідків.

Виходячи зі змісту ст.ст.7,254,279 КУпАП провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється щодо правопорушника в межах протоколу про адміністративне правопорушення, який є єдиною підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності, окрім виключень, зазначених уст. 258 КУпАП. Протокол про адміністративне правопорушення як підстава для притягнення особи до відповідальності та як один із засобів доказування (ст. 251 КУпАП), у будь-якому разі повинен відповідати вимогам ст. 256 КУпАП.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 КУпАП.

Оцінюючи надані докази в їх сукупності, суд приходить до наступного.

Суд приймає до уваги покази щодо невинуватості, надані особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, з огляду на відсутність достатніх, достовірних та перевірених судом доказів такої провини.

Суд не приймає до уваги й пояснення свідків, долучені до протоколу, з огляду на те, що обидва повторюють повністю один одного, тобто є абсолютно ідентичними, і виконані шляхом друку щодо суті виявленого правопорушення, із заповненням лише заздалегідь заготовлених полів для анкетних даних та підписів свідків та особи, що його відібрала.

У зв`язку з цим, останніх є не можливим вважати очевидцями адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони засвідчили лише факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду та підписання протоколу, що не є складовою частиною об`єктивної сторони ч.1 ст.130 КУпАП (... відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння).

Копія даного протоколу аж ніяк не свідчать про його стан та відмову пройти запропоноване йому освідування на стан сп`яніння.

Пунктом 12 Розділу II Інструкція від 09.11.2015 N 1452/735 у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.

Однак, в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази стану сп`яніння ОСОБА_1 , а саме - відсутній медичний висновок, в якому зазначено про відмову проходження на стан алкогольного сп`яніння.

Так, суд не може залишити поза увагою, той факт, що в протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290385 від 27.06.2020 року, всупереч вимогам п.6 розділу ІХ «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху», затвердженої Наказом МВС України №1395 від 07.11.2015 року, не зазначені якими були дії водія ОСОБА_1 , на думку працівників поліції, щодо ухилення від освідування та причини відмови.

Так, до суду було передано та долучено до протоколу відеозапис з нагрудної камери 00075, як зазначено в протоколі, щодо особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Однак, судом встановлено, що даний відеозапис здійснений не з нагрудної камери працівника поліції, оскільки видно з відео-файлу, яке було проглянуто в судовому засіданні, зазначено, що дана камера неодноразово передавалася працівниками поліції з рук в руки.

Нагрудна камера (відеореєстратор) розміщується на однострої працівника патрульної поліції, про що має попереджати відповідний знак (напис, бейдж тощо). Про його застосування у визначених законодавством випадках робиться попередження, він вмикається/вимикається працівником поліції самостійно та фіксує усю бесіду із особою.

Тобто відеозапис події, здійснений не з камери на одягу поліцейського, як зазначено у даному протоколі, а з камери, розташованої в автомобілі.

Окрім того, дана відеозйомка є переривчастою, тобто камера періодично виключалася та включалася, оскільки під час перегляду відео було встановлено відсутність певних епізодів з моменту спілкування із ОСОБА_1 і працівниками поліції, підтвердженням чого є зафіксований час на відео компакт-диску, який долучений до матеріалів справи.

Судом встановлено, що на вищезгаданому відеозаписі зафіксовано лише факт складання протоколу за ст.130 ч.1 КУпАП та те, як після ознайомлення з протоколом ОСОБА_1 поставив свій підпис у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290385 від 27.06.2020 року.

Суд звертає увагу на те, що запис, який здійснено при оформленні правопорушення, не містить інформації щодо порушення і відповідно особа, яка уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення, не може посилатися на нього, як на доказ правопорушення.

Також, з матеріалів справи не вбачається який саме засіб відео фіксації був використаний особою, яка уповноважена на складання протоколів про адміністративні правопорушення, тобто відсутні докази відповідності фіксації ч.1 ст.40 Закону України «Про поліцію».

Дослідивши наявний в матеріалах справи відеозапис суд встановив, що вказаний відеозапис не містить зафіксованого факту вчинення ОСОБА_1 порушення ПДР, тобто відеозапис починається з того часу, коли інспектор патрульної поліції безпосередньо підходить до автомобіля ОСОБА_1 та починає із ним спілкування, а самого моменту вчинення позивачем порушення даний відеозапис не містить.

У зв`язку з вищевикладеним, суд не приймає до уваги долучений до матеріалів справи відеозапис як доказ.

Суд вважає, що притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. Протокол про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №290385 від 27.06.2020 року аж ніяк не свідчить про стан сп`яніння ОСОБА_1 .

Статтею 7 КУпАП передбачено, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

На переконання суду, досліджені докази, не є належними, достовірними та достатніми задля встановлення вини особи.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.247 КУпАП - провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю в зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи те, що при розгляді справи, доказів, що стверджують факт скоєння ним правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України, а саме керування транспортним засобом ОСОБА_1 не було встановлено, а за відсутності ж будь-яких інших доказів, передбачених ст. 251 КУпАП, вина особи не може встановлюватися тільки на підставі протоколу про адміністративне правопорушення, суд вважає що необхідно закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 через відсутність в його діях складу адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КпАП України.

Керуючись ст. ст. 247, 283, 284 п.3, 284 ч.2 КУпАП,-

П О С Т А Н О В И В :

Провадження по адміністративній №725/262/20 справі відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п.1 ст.247 КпАП України, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Апеляційного суду Чернівецької області через Першотравневий районний суд м. Чернівці протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Першотравневого

районного суду м.Чернівці І. В. Іщенко