Дата документу Справа № 336/6511/19
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
______________________________________________________________________________________________________
Провадження № 33/807/2/20 Головуючий в 1 інст. Зарютін П.В.
Єдиний унікальний № 336/6511/19 Доповідач в 2 інст. Гріпас Ю.О.
Категорія ч.1 ст.130 КУпАП
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 квітня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Запорізького апеляційного суду Гріпас Ю.О., розглянув справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за апеляційною скаргою останнього на постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в:

постановою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2019 року до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП притягнуто ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , гр-на України, не працює, прож. АДРЕСА_1 , із накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік. Також постановлено стягнути з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 384,20 грн.

Згідно з постановою судді, 28.09.2019 року о 10-06 год. ОСОБА_1 в м. Запоріжжі по вул. Чарівній, 131, біля ЗГТ «Заводська», керував автомобілем «ЗАЗ 110206», держномер НОМЕР_1 , та на вимогу працівника поліції відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, чим порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху України, відповідно до яких водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 вважає, що суд однобоко підійшов до розгляду справи. Апелянт вважає, що матеріали справи суперечать самі собі: в протоколі зазначено про відмову від проходження огляду, в той же час складено акт на стан алкогольного сп`яніння. Крім того зазначає, що поліцейські лише додали до протоколу направлення на огляд водія, не забезпечили його доставку до закладу охорони здоров`я. Вважає, що в даному випадку протокол повинен був складатися в закладі охорони здоров`я, в присутності двох свідків. В той же час, апелянт зазначає, що він був згоден пройти огляд на місці, однак поліцейські повідомили, що їх екіпаж не укомплектований необхідними засобами, тому необхідно одразу їхати до лікарні. Крім того, зазначає, що він не відмовлявся пройти огляд у закладі охорони здоров`я. Він не бажав їхати разом з поліцією в їхньому авто та хотів їхати самостійно до лікарні. Також вказує, що він самостійно пройшов огляд в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР після складання протоколу. Разом з тим, ОСОБА_1 зазначає, що за кермом автомобіля був не він, а його приятель, про що було повідомлено працівникам поліції.

На підставі викладеного просить скасувати постанову суду від 25.10.2019 та закрити провадження у справі на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.

В судове засідання апеляційного суду ОСОБА_1 та його захисник не з`явились, про час та місце проведення судового засідання, яке призначалось на 24.04.2020 ОСОБА_1 та адвокат Рогальський В.М. повідомлені особисто.

До початку судового засідання, призначеного на 24.04.2020 ні від ОСОБА_1 , ні від його адвоката Рогальського В.М. клопотань про відкладення розгляду справи не надходило.

Таким чином апеляційний суд вжив всіх можливих заходів для повідомлення осіб про час та місце розгляду справи за апеляційною скаргою, будь-які перешкоди для розгляду справи відсутні, відповідно до вимог ч.6 ст.294 КУпАП слід слухати справу у відсутність ОСОБА_1 та його адвоката Рогальського В.М., враховуючи, що права, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП не порушуються.

Перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції доходить до наступних висновків.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є, зокрема, повне, всебічне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи.

Згідно до статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Зі змісту ст. 283 КУпАП випливає, що постанова суду має бути вмотивованою.

Аналіз матеріалів справи свідчить, що зазначених вимог закону суддя місцевого суду дотримався в повному обсязі.

Відповідно до положень ст.252 КУпАП, орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суддею виконані вимоги ст.ст. 280, 283 КУпАП України, повно і всебічно розглянуті всі обставини справи, дотримані вимоги щодо змісту постанови про адміністративне правопорушення, викладені мотиви, на яких ґрунтується висновок суду про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.

Так, винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення підтверджена дослідженими в судовому засіданні доказами у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №168802 від 28 вересня 2019 року (а.с.1); рапортом (а.с.2); Актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с.3); направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4); письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 (а.с.5,6); довідкою (а.с.7); відеозаписом події (а.с.8).

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 28.09.2019 серії ОБ №168802, ОСОБА_1 порушив п. 2.5 ПДР України за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП, а саме відмова від проходження огляду на стан сп`яніння.

Дослідивши в судовому засіданні наведені докази суддя суду першої інстанції відповідно до вимог ст.252 КУпАП надав їм належну оцінку, перевіривши відповідно до ст.251 КУпАП їх на предмет належності та допустимості, у зв`язку з чим, вірно встановив фактичні обставини справи щодо керування ОСОБА_1 , транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння і відмови від проходження огляду на стан сп`яніння у встановленому законом порядку.

Диспозицією ст.130 КУпАП, окрім іншого, передбачена відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом, і факт його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджений наявними і дослідженими в судовому засіданні доказами.

Твердження апелянта ОСОБА_1 , що він не керував транспортним засобом, спростовується відеозаписом, долученим до матеріалів справи, а також рапортом працівника поліції.

Доводи щодо порушень інспекторами поліції порядку оформлення матеріалів справи, є необґрунтованими і повністю спростовуються відеозаписом, який долучений до матеріалів справи, на якому зафіксовано обставини щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом та його відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку.

Стосовно доводів апеляційної скарги що матеріали справи суперечать самі собі, слід зазначити, що і в протоколі, і в акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів зазначено про відмову ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння, а тому жодних суперечностей не вбачається.

Щодо не забезпечення працівниками поліції доставки ОСОБА_1 до медичного закладу, слід зазначити, що з відеозапису, долученому до матеріалів справи, ОСОБА_1 під час спілкування з працівниками поліції наполягав на тому, що за кермом автомобіля був не він, а його приятель.

Посилання апелянта на, те що він самостійно пройшов огляд в КУ «Обласний клінічний наркологічний диспансер» ЗОР після складання протоколу, про що надано висновок лікаря-нарколога №4448 від 28.09.2019, вважаю, що суд першої інстанції надав даному доказу належну оцінку та зазначив, що склад правопорушення, що ставиться за провину, був утворений саме відмовою від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного чи наркотичного сп`яніння, а тому на висновок суду про наявність складу правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП не впливає.

З таким висновком погоджується і суд апеляційної інстанції.

Згідно із наявним в матеріалах справи направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (а.с.4), огляд за допомогою технічних засобів не поводився у зв`язку з відмовою від проходження. Твердження апелянта про те, що працівники поліції не забезпечили його доставку до закладу охорони здоров`я, не відповідає дійсності та спростовується матеріалами справи, а також відеозаписом події.

Також суд апеляційної інстанції не погоджується з думкою апелянта про те, що протокол повинен був складатися в закладі охорони здоров`я, в присутності двох свідків, оскільки ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. Позиція ОСОБА_1 щодо не бажання їхати до медичного закладу разом з поліцією в їхньому авто, а бажання прибути самостійно до медичного закладу, не відповідає вимогам КУпАП та Інструкції затвердженої наказом МВС/МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

У відповідності з вимогами ст.266 КУпАП, огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.

Аналізуючи відповідно до ст.252 КУпАП наявні в матеріалах справи докази та надаючи їм правову оцінку, суд апеляційної інстанції доходить висновку, що вони є належними, допустимими та безперечно доводять винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. Належних та допустимих доказів на спростування висновків суду першої інстанції апелянтами не надано.

Вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи. Під час складання протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 працівниками поліції дотримано вимоги Інструкції затвердженої наказом МВС/МОЗ України №1452/735 від 09.11.2015 року.

Інших підстав, які б свідчили про відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 під час апеляційного перегляду справи не встановлено.

У відповідності до рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 року, яке, з урахуванням положень статей 8, 9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», є частиною національного законодавства, зазначив, що будь - яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.

Враховуючи викладене суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вина ОСОБА_1 у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, є очевидною і повністю підтверджується матеріалами справи.

Порушень законодавства, що тягнуть зміну чи скасування постанови суду першої інстанції, при апеляційному розгляді справи, не встановлено.

Керуючись ст.294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 25 жовтня 2019 року, якою ОСОБА_1 , притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною, й оскарженню не підлягає.

Суддя Запорізького

апеляційного суду Ю.О. Гріпас