Єдиний унікальний номер 741/452/20
Провадження № 3/741/175/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 25 травня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря судового засідання Марус А.О.

та особи, яка притягається до адміністративної відповідальності,

ОСОБА_1 ,

розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення (протокол № 33 від 10 березня 2020 року), передбачене ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, щодо ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, який ніде не працює,

встановив:

На примусовому виконанні у Носівському районному відділі державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) перебуває виконавчий лист № 2/742/422/18, виданий 14 червня 2018 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів на утримання повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи із дня вступу рішення в законну силу.

ОСОБА_1 не сплачував аліменти, що призвело до виникнення заборгованості, сукупний розмір якої перевищує суму відповідних платежів за шість місяців з 6 лютого 2018 року по 1 березня 2020 року і становить 45 323,08 грн.

У судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину не визнав, пояснив, що дійсно починаючи з 2015 року із нього стягуються аліменти на утримання повнолітньої дочки, яка є непрацездатною та проживає разом із його колишньою дружиною. Він ( ОСОБА_1 ) ніде не працює, на обліку у центрі зайнятості не перебуває та не заперечує факту наявності заборгованості по сплаті аліментів.

8 травня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення, суть яких зводиться до того, що протокол про адміністративне правопорушення № 33 від 10 березня 2020 року він ( ОСОБА_1 ) вважає неправомірним, оскільки постанова Носівського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2019 року, винесена за наслідками розгляду протоколу про адміністративне правопорушення № 30 від 22 листопада 2019 року, про визнання його винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, була скасована Чернігівським апеляційним судом у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення. Протокол № 33 був складений державним виконавцем за суперечливих обставин, а саме через 20 днів після скасування постанови суду за протоколом № 30, на підставі якого Чернігівський апеляційний суд не знайшов складу правопорушення, у той час, як він ( ОСОБА_1 ) з власної ініціативи прийшов до державного виконавця, щоб прозвітувати про сплату аліментів. Він ( ОСОБА_1 ) не був ознайомлений з виконавчим листом № 2/742/422/18 від 14 червня 2018 року та постановою про відкриття виконавчого провадження, винесеною на його підставі. Протокол № 33 не містить інформації щодо номеру та змісту постанови про відкриття виконавчого провадження. Адміністративне правопорушення за ухилення від сплати аліментів неможливо вчинити у чітко визначений час, тобто 10 березня 2020 року о 13 годині 20 хвилин. Зазначені дії державного виконавця він ( ОСОБА_1 ) розцінює як гоніння та переслідування з метою помсти, психологічні репресії відносно нього та оскаржує їх у судовому порядку. У зв`язку із станом здоров`я він ( ОСОБА_1 ) не має можливості заробляти стільки грошей, скільки хоче стягувач за підтримки держави і державного виконавця. У зв`язку із цим ОСОБА_1 просив скасувати протоколи № 30 від 22 листопада 2019 року та № 33 від 10 березня 2020 року, складені відносно нього за ст. 183-1 КУпАП.

14 травня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду заяву, в якій просив підставою для скасування протоколу № 33 від 10 березня 2020 року вважати факт неповідомлення його, як боржника, про винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, що шляхом ланцюгової реакції потягнуло за собою ряд неправомірних дій, вчинених державним виконавцем, зокрема, виготовлення довідок-розрахунків, за якими нарахування робилися згідно розміру середньомісячної заробітної плати штатних працівників по Носівському району, а не за рішенням суду.

Вислухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що у діях ОСОБА_1 є подія та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП.

Вина ОСОБА_1 у вчиненні цього правопорушення підтверджується:

- копією рішення Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 2 травня 2018 року у справі № 742/651/18 (провадження № 2/742/422/18), з якого вбачається, що рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 березня 2015 року було задоволено позов ОСОБА_2 та вирішено стягувати з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи з 11 лютого 2015 року. 2 травня 2018 року судом було ухвалено рішення, яким збільшено розмір аліментів, визначених рішенням Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 24 березня 2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітньої непрацездатної дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, починаючи стягнення із дня вступу рішення в законну силу;

- копією постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 57194500 (а.с. 5) з якої вбачається, що на підставі виконавчого листа № 2/742/4/22/18, виданого 14 червня 2018 року Прилуцьким міськрайонним судом Чернігівської області, з ОСОБА_1 у примусовому порядку стягуються аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) на користь ОСОБА_2 ;

- копією розрахунку заборгованості по аліментах (а.с. 7-8), з якого вбачається, що станом на 1 березня 2020 року заборгованість ОСОБА_1 по аліментах становить 45 323,08 грн.

Доводи ОСОБА_1 про те, що у його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, є необґрунтованими, такими, що спростовуються матеріалами справи та не спростовують обставин, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення № 33 від 10 березня 2020 року.

Щодо вимог ОСОБА_1 про скасування протоколів про адміністративні правопорушення, суд зазначає, що відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеному у постановах від 10 травня 2018 року у справі № 760/9462/16-а, складання протоколу про адміністративне правопорушення є процесуальною дією суб`єкта владних повноважень, які спрямовані на фіксацію адміністративного правопорушення та, в силу положень ст. 251 КУпАП, є предметом оцінки суду в якості доказу вчинення такого правопорушення при розгляді справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не є рішенням суб`єкта владних повноважень, а тому не може бути предметом оскарження.

Ураховуючи характер вчиненого правопорушення, особу ОСОБА_1 , ступінь його вини, майновий стан, обставини справи, що пом`якшують та обтяжують відповідальність, суд приходить до висновку про те, що достатнім та необхідним для його виховання буде адміністративне стягнення у виді суспільно корисних робіт.

Керуючись п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 183-1, ст.ст. 283, 284 КУпАП, суд, -

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 183-1 КУпАП, призначивши стягнення у виді суспільно корисних робіт на строк 120 (сто двадцять) годин.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 420 (чотириста двадцять) грн. 40 коп.

На постанову може бути подано апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя О.В. Киреєв