Справа № 946/2757/20
Провадження № 3/946/954/20
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

Іменем України

29 травня 2020 року м. Ізмаїл

Суддя Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Яковенко І.І., за участю секретаря судового засідання Яковенко І.А., притягуваного ОСОБА_1 , потерпілого ОСОБА_2 , розглянув у відкритому судовому засіданні справу про адміністративне правопорушення у відношенні

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Ізмаїл Одеської області, громадянина України, працюючого водієм таксі ПП «Куємжи», проживаючого та зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП),

встановив:

13 травня 2020 року о 13:55 годині, ОСОБА_1 , керуючи автомобілем марки «DAEWOO LANOS», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , рухався по вул. Михайлівській в м.Ізмаїлі Одеської області, не врахував дорожню обстановку та в порушення вимог п. п. 12.1, 12.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, (далі ПДР), не обрав безпечну швидкість руху та при виникненні перешкоди, яку він об`єктивно спроможний був виявити, не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди та здійснив зіткнення з автомобілем марки «ВАЗ 11183» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_2 , внаслідок чото транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.

ОСОБА_1 у судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення не визнав та пояснив, що він рухався зі швидкістю 20 км/год. з дотриманням дистанції 10 метрів до автомобіля марки «Лада», який рухався перед ним. Вказаний автомобіль різко без ввімкнення сигналу повороту та сигналів гальмування почав здійснювати маневр розвороту, а він намагався уникнути зіткнення, змінюючи напрям руху вліво, однак відбулося зіткнення їхніх автомобілів.

Однак, незважаючи на невизнання своєї вини притягуваним ОСОБА_1 , його винуватість у порушенні правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, повністю підтверджується сукупністю досліджених судом доказів.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці данні встановлюються, зокрема, протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Потерпілий ОСОБА_2 в судовому засіданні пояснив, що після того, як він повернув з вул. Кулікова на вул. Болградську він рухався в напрямку вул. Станційне селище та вирішив здійснити розворот. Він впевнився, що не створить перешкоди зустрічному транспорту, увімкнув сигнал повороту, зайняв ліве крайнє положення, після чого почав маневр, однак в момент розвороту відбулося зіткнення. Сигнал повороту він увімкнув за 50 метрів до маневру. З ним в автомобілі перебували пасажири ОСОБА_3 з донькою.

Свідок ОСОБА_3 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_2 був за кермом і увімкнув сигнал повороту, при цьому вона почула характерний чіткий звук миготіння сигналу повороту, після чого відбулося зіткнення. Перед поворотом ОСОБА_2 знизив швидкість.

Свідок ОСОБА_4 , яка була пасажиром автомобіля притягуваного ОСОБА_1 , в судовому засіданні пояснила, що попереду них їхав автомобіль і різко повернув вліво, після чого відбулося зіткнення. Також свідок пояснила, що сигнал повороту той автомобіль увімкнув не завчасно, а в момент повороту.

Відповідно до даних протоколу про адміністративне правопорушення від 13.05.2020 р. ОСОБА_1 не виконав вимоги п. п. 12.1., 12.3. ПДР та, керуючи автомобілем, не вибрав безпечну швидкість руху, при виникненні перешкоди не вжив заходів аж до повної зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого скоїв зіткнення з іншим автомобілем, що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів.

Обставини зіткнення автомобілів підтверджуються розташуванням автомобілів безпосередньо після зіткнення, зафіксованому на схемі місця ДТП.

Як вбачається з визначення, що міститься в абз. 67 п. 1.10 ПДР, перехрестя це місце перехрещення доріг, і не вважається перехрестям місце прилягання до дороги виїзду з прилеглої території.

Оскільки зіткнення транспортних засобів відбулося в місці прилягання до дороги виїзду з автозаправки, то місце ДТП розташоване поза межами перехрестя.

З встановлених судом обставин випливає, що водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем «ВАЗ 11183» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , рухався попереду автомобіля притягуваного та, здійснюючи розворот поза перехрестям на виконання вимог абз. 2 п. 10.4 ПДР зайняв крайнє ліве положення на проїзній частині даного напрямку та дав дорогу зустрічним транспортним засобам.

Однак, притягуваний ОСОБА_1 в порушення вимог п. 12.1 ПДР, відповідно до яких під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним; не обрав безпечну швидкість руху щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним. Коли автомобіль «ВАЗ 11183» державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , який рухався попереду, почав маневр розвороту, створивши тим самим перешкоду для руху, то ОСОБА_1 мав керуватися вимогами п. 12.3. ПДР, відповідно до яких у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди.

Однак ОСОБА_1 не вжив негайно заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди та здійснив зіткнення з автомобілем потерпілого.

При цьому суд критично оцінює пояснення ОСОБА_1 про те, що попереду їдучий автомобіль не увімкнув сигнал повороту, оскільки ці його пояснення повністю спростовані поясненнями потерпілого ОСОБА_2 , свідка ОСОБА_3 , а також і поясненнями свідка ОСОБА_4 , яка перебувала в автомобілі притягуваного і яка пояснила, що попереду їдучий автомобіль хоча і з запізненням, але увімкнув покажчик повороту при виконанні маневру. Суд пов`язує такі пояснення притягуваного з його бажанням уникнути відповідальності за вчинене правопорушення.

Таким чином, аналіз сукупності усіх досліджених у суді доказів дає змогу суду дійти висновку про те, що наслідки, які настали у виді зіткнення та пошкодження транспортних засобів перебувають у прямому причинному зв`язку саме з порушенням вимог п. п. 12.1 та 12.3 ПДР, допущеними притягуваним ОСОБА_1 . Вказане свідчить про наявність адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та про доведеність винності ОСОБА_1 в його вчиненні.

При накладенні адміністративного стягнення на ОСОБА_1 , суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, його майновий стан та обставини, що пом`якшують та обтяжують відповідальність.

Характер вчиненого ОСОБА_1 правопорушення вказує на те, що він вчинив грубе правопорушення.

Обставин, які відповідно до ст. ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене ним адміністративне правопорушення, суд не вбачає.

Отже, враховуючи зазначені обставини справи, приймаючи до уваги особу ОСОБА_1 , те, що основне його джерело доходів пов`язане з керуванням транспортним засобом, оскільки він працює водієм таксі, суд дійшов висновку про те, що для його виховання в дусі додержання законів України, а також запобігання нових правопорушень, буде достатнім застосування адміністративного стягнення у виді штрафу, оскільки в даному випадку таке стягнення повністю досягне мети його застосування, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для накладення більш суворого стягнення, передбаченого санкцією ст. 124 КУпАП, а саме такого стягнення, як позбавлення права керування транспортними засобами.

В силу ч. 1 ст. 401 КУпАП, з ОСОБА_1 має бути стягнутий судовий збір в розмірі, передбаченому п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2020 року, що складає 420,40 грн.

Керуючись ст. ст. 283 285 КУпАП, суд

постановив:

ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 (триста сорок) гривень.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 420,40 грн (чотириста двадцять гривень сорок копійок).

Повний текст постанови виготовлений 01 червня 2020 року.

Постанова може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом десяти днів з дня її винесення.

Постанова про накладення адміністративного стягнення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги та підлягає зверненню до виконання протягом трьох місяців з моменту її винесення. В разі ж оскарження постанови перебіг строку давності звернення її до виконання зупиняється до розгляду скарги.

СУДДЯ

Ізмаїльського міськрайонного суду І.І.Яковенко