ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/610/20 Номер провадження 33/814/469/20Головуючий у 1-й інстанції Олефір А. О. Доповідач ап. інст. Маліченко В. В.
ПОСТАНОВА ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 червня 2020 року м. Полтава

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Полтавського апеляційного суду Маліченко В. В., з участю: секретаря судового засідання - Пархоменко Ю. І.,захисника - адвоката Задоржньої Н. С. діючою в інтересах ОСОБА_1 , розглянувши в режимі відеоконференції, у відкритому судовому засіданні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 130 КпАП України

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, українця, уродженця с. Святилівка, Глобинського району, Полтавської області, не працюючого, реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 , зареєстрованого та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року,-

В С Т А Н О В И В :

Постановою Глобинського районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 2 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян , що становить 20 400,00 грн. (двадцять тисяч чотириста гривень 00 копійок) з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 3 (три) роки.

Стягнено з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в розмірі 420 грн 40 коп.

Судове рішення мотивовано тим, що 25 березня 2020 року о 15год 30 хв в с. Святилівка по вул. Центральній, керував мотоциклом МТ-10 д. н. з. б/н, який не зареєстровано у встановленому законом порядку, що вчинив повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п. 30.1 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.7 ст. 121 КУпАП. ОСОБА_1 25 березня 2020 року о 15год. 30 хв в с. Святилівка по вул. Центральній, керував мотоциклом МТ-10 д.н.з. б/н з явними ознаками алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з ротової порожнини, нечітка хода та нечітка мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою алктестера та в медичному закладі водій відмовився, що вчинив повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Глобинського районного суду Полтавської області та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

З рішенням районного суду не погоджується, так як останнє винесене з допущенням істотних порушень процесуальногоправа.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, зазначив, що у справі відсутні будь які належні докази, які підтверджують факт керування транспортним засобом саме ОСОБА_1 .

Відзначив, що відеозапис долучений до матеріалів справи, є не належним доказом, оскільки він отриманий не у відповідності до вимог спеціальної норми, а саме ст.40 Закону України «Про національну поліцію» та не відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Також під час ведення відеофіксації, ОСОБА_1 не було про неї попереджено, що також свідчить про недопустимість вказаного доказу.

Крім того, вказав, що протокол про адміністративне правопорушення та акт на стан алкогольного сп`яніння не містить відомості про двох свідків. За правилами ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських .препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Заслухавши представника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до таких висновків.

Згідно з положеннями ст.ст.245,252,280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ч.7 ст.294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

При цьому положеннями статті 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до вимог п. 2.5 ПДР України водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Відповідальність за порушення зазначеної вимоги ПДР України передбачена ст.130 КУпАП.

Згідно ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції тягнуть за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Аналіз матеріалів справи судом апеляційної інстанції, свідчить про недотримання судом першої інстанції положень ст.ст.251, 252 КУпАП, які регламентують загальний порядок оцінки доказів органом, що здійснює розгляд справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.

Згідно з ч. 3 цієї статті у разі незгоди водія на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я.

Згідно з вимогами, передбаченими п. 6 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, яка затверджена наказом МВС України від 07.11.2015 року № 1395 (надалі - Інструкція від 07.11.2015 року № 1395), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Відповідно до п.8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженого Постановою КМУ від 17.12.2008 року № 1103 (зі змінами), у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.

Але, в порушення вказаних вимог, працівниками поліції без присутності свідків складено протокол про адміністративне правопорушення, в якому вказано, що ОСОБА_1 25 березня 2020 року о 15год. 30 хв в с. Святилівка по вул. Центральній, керував мотоциклом МТ-10 без номерних знаків з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою алктестера та в медичному закладі водій відмовився, що вчинив повторно протягом року. Вказаними діями ОСОБА_1 порушив п.2.5 ПДР України та скоїв правопорушення, передбачене ч.2 ст. 130 КУпАП.

В додаток до того, що протокол про адміністративне правопорушення складено за відсутності двох свідків, як це передбачено законодавством, працівниками поліції також не надано жодного належного доказу, який би міг обґрунтовано підтвердити, що транспортний засіб перебував в русі та, що саме ОСОБА_1 ним керував. З відеозапису долученого до матеріалів справи, не вбачається факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом, а під час спілкування з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 співробітником патрульної поліції ставилося питання хто саме керував транспортним засобом. З огляду на вказані обставини, та те, що єдиний свідок ОСОБА_2 по цій справі, стверджує, що він керував мотоциклом, то у суду виникають сумніви відносно доведеності вини ОСОБА_1 .

Що стосується адміністративного правопорушення перевченого ч. 7 ст. 121 КУпАП, то необхідно зазначити наступне. Відповідно до того, що достатніх та належних доказів, керування ОСОБА_1 транспортним засобом працівниками поліції не надано, а єдиний свідок по цій справі стверджує, що саме він керував транспортним засобом, тому в суд не вбачає жодних підстав для визнання ОСОБА_1 винним у скоєному правопорушенні.

Оскільки, суд першої інстанції не звернув увагу на зазначені істотні порушення з боку працівників поліції під час складання протоколу про адміністративне правопорушення щодо гр. ОСОБА_1 та відсутність належних доказів які підтверджують винуватість ОСОБА_1 , тим самим не забезпечив вимог закону щодо всебічності, повноти і об`єктивності з`ясування обставин справи

З урахуванням наведеного, вважаю, що висновки суду першої інстанції, в силу неповноти проведеного судового розгляду, містять істотні суперечності щодо наявності в діях ОСОБА_1 ознак адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.7, та ст.130 ч.2 КУпАП, за якою його Глобинським районним судом Полтавської області притягнуто до адміністративної відповідальності.

За змістом ст.62 Конституції України обвинувачення особі не може ґрунтуватися на припущеннях, а всі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Враховуючи, що у матеріалах справи відсутні достатні докази, які б беззаперечно свідчили про вчинення ОСОБА_1 дій, вказаних у протоколах про адміністративне правопорушення, який розглядався судом першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність в його діях складу адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.121 ч.7, та ст.130 ч.2 КУпАП, а відтак провадження по справі відносно нього підлягає закриттю на підставі п.1 ст.247 КУпАП.

Керуючись ст.294 КУпАП,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Постанову Глобинського районного суду Полтавської області від 21 травня 2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 7 ст. 121, ч. 2 ст. 130 КУпАП скасувати та закрити провадження в справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративних правопорушень.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В. В. Маліченко