Справа № 265/3043/20
Провадження № 3/265/1666/20
П О С Т А Н О В А

18 травня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Орджонікідзевського районного суду міста Маріуполя Донецької області Щербіна Артем Валентинович, за участю секретаря судового засідання Головченко М.Ю.,

розглянувши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , а проживає за адресою: АДРЕСА_2 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

06 травня 2020 року на адресу суду з Лівобережного ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області надійшов матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

З протоколу про адміністративне правопорушення серії ГП №735928 від 26 квітня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 знаходячись по АДРЕСА_2 за місцем мешкання умисно вчинив дії психологічного характеру у відношенні своєї співмешканки ОСОБА_2 а саме висловлювався в адресу останньої нецензурною лайкою, чим спричинив шкоду її психологічному здоров`ю, тим самим скоїв насильство в сім`ї. Також в матеріалах справи містяться: рапорт на ім`я т.в.о. начальника Лівобережного ВП ЦВП ГУНП в Донецькій області, письмові пояснення ОСОБА_1 , письмові пояснення ОСОБА_3 , копія паспорту на ім`я ОСОБА_1 , додаток до протоколу про адміністративне правопорушення АПР18 №735928 складеного 26.04.2020 року за ч.1 ст.173-2 КУпАП відносно ОСОБА_1 .

В судовому засіданні ОСОБА_1 свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП не визнав. Зазначив, що фізичного насилля не застосовував відносно ОСОБА_2 , про що надав відповідну заяву.

В судовому засіданні ОСОБА_2 пояснила, що ОСОБА_1 фізичного насилля не застосовував відносно неї, працівників поліції викликала її мати, сварки не було, про що надав відповідну заяву.

Частина 1 ст.173-2 КУпАП передбачає зокрема адміністративну відповідальність за вчинення домашнього насильства, насильства за ознакою статі, тобто умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого могла бути чи була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого.

Згідно з п.3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» (надалі Закон про домашнє насильство), домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;

Пункт 14 ч.1 ст.1 Закону про домашнє насильство визначає, що психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.

Таким чином, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також дослідивши заяву та пояснення потерпілого, які надійшли на адресу суду, суддя робить висновок, що ОСОБА_1 вчинив домашнє насильство, а саме дії психологічного насильства відносно особи, з якою спільно проживає однією сім`єю, тобто адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.173-2 КУпАП.

Відповідно до ст.33 КУпАП, стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення, зокрема враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.

Обставини, що обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.35 КУпАП суддею не встановлено.

До обставини, що пом`якшують відповідальність за адміністративне правопорушення, відповідно до ст.34 КУпАП, суддя визнає вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП вперше, відсутність претензій та прохання потерпілої суворо не карати.

При цьому, оскільки ОСОБА_1 вчинив правопорушення вперше, потерпіла ОСОБА_2 жодних претензій до свого співмешканця не має, вказаним правопорушенням не було завдано істотної шкоди правам і свободам громадян, що охороняються законом, суддя робить висновок, що вчинене ОСОБА_1 адміністративне правопорушення носить малозначний характер.

Відповідно до ст.22 КУпАП, при малозначності вчиненого адміністративного правопорушення орган (посадова особа), уповноважений вирішувати справу, може звільнити порушника від адміністративної відповідальності і обмежитись усним зауваженням.

Таким чином, з метою виховання та запобігання вчинення ОСОБА_1 нових правопорушень, суддя вважає, що обґрунтованим та достатнім буде обмежитися усним зауваженням.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.22, 33, 34, 35, 40-1, 173-2, 251, 252, 280, 283, 284, 288, 289, 291, 294 Кодексу України про адміністративне правопорушення, суддя

ПОСТАНОВИВ:

1. Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП.

2. Звільнити ОСОБА_1 від адміністративної відповідальності на підставі ст.22 КУпАП та обмежитись усним зауваженням.

3. Ця постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

4. Ця постанова може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Маріуполя Донецької області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Щербіна