Справа № 645/1430/20
Провадження № 3/645/623/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 травня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі головуючого судді Алтухової О.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові справу про притягнення до адміністративної відповідальності:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273462, складеного 28 лютого 2020 року відносно ОСОБА_1 , вбачається, що 28 лютого 2020 року о 13.50 год. за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 196-а, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 307sw д.н.з. НОМЕР_1 , при зміні руху не впевнився в безпечності та скоїв зіткнення з автомобілем Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_2 , який рухався в попутному напрямку. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, завдано матеріальні збитки, чим порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273463, складеного 28 лютого 2020 року відносно ОСОБА_2 , 28 лютого 2020 року о 13.50 год. за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 196-а, керував транспортним засобом Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_2 , не обрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з автомобілем Peugeot 307sw д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, чим порушив вимоги п.п. 12.1, 13.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП.

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273464, складеного 28 лютого 2020 року відносно ОСОБА_2 , 28 лютого 2020 року о 13.50 год. за адресою: м. Харків, пр-т Московський, 196-а, керуючи транспортним засобом Hyundai Tucson д.н.з. НОМЕР_2 , скоїв дорожньо-транспортну пригоду, а саме зіткнення з транспортним засобом Peugeot 307sw д.н.з. НОМЕР_1 , який рухався в попутному напрямку, після чого залишив місце пригоди, чим порушив вимоги п. 2.10а Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 122-4 КУпАП.

У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином, неодноразово подавав заяви про відкладення розгляду справи до закінчення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19). Остання заява подана на електронну адресу суду 25.05.2020 року. Враховуючи строки розгляду справ про адміністративні правопорушення та те, що суду не надано доказів відсутності можливості у ОСОБА_2 через встановлення карантину з`явитися до суду, суд вважав можливим розглянути справу за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності.

У своїх письмових поясненнях, викладених у протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273462 від 28 лютого 2020 року, ОСОБА_2 свою вину заперечував, зазначаючи, що рухався згідно ПДР України.

У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП не визнав, заперечував відомості, викладені у протоколі серії ДПР18 № 273262 від 28 лютого 2020 року та зазначив, що 28.08.2020 року він керував автомобілем Peugeot 307sw рухався по пр. Московському в м. Харкові в напрямку від станції метро «Палац спорту» по вул. Харківських дивізій. Виїжджаючи з другорядної дороги водій автомобіля Hyundai Tucson не надав перевагу автомобілю ОСОБА_1 , чим порушив вимоги п. 16.1 ПДРУ, та зник з місця ДТП.

Суд, заслухавши пояснення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Згідно п. 10.1 ПДР України перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Згідно п. 12.1. ПДР України під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п. 13.1 ПДР України водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

У разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний: негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди (п. 2.10а ПДР України ).

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Висновок про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення має бути зроблений на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності (ст. 252 КУпАП).

Органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (ст. 19 Конституції України). Вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь (ст. 62 Конституції України).

На підтвердження вини водіїв ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в матеріалах справи наявні протоколи про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП та письмові пояснення вказаних осіб.

Суд вважає, що при складанні 28.02.2019 року протоколів про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 273462 відносно ОСОБА_1 та серії ДПР18 № 273463, ДПР18 № 273464 відносно ОСОБА_2 працівниками поліції було допущено неповноту в оцінюванні дій вказаних осіб, оскільки сам по собі протокол про адміністративне правопорушення не може бути беззаперечним доказом вини особи в тому чи іншому діянні, оскільки не тягне за собою імперативного встановлення факту вини, тобто наявність у матеріалах справи лише протоколу не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом» (рішення від 18 січня 1978 року у справі «Ірландія проти Сполученого Королівства» (Ireland v. the United Kingdom), п. 161, Series A заява № 25), оскільки наявні у ньому дані не випливають зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту (рішення Європейського суду з прав людини, справа «Коробов проти України» № 39598/03 від 21.07.2011 року).

Відповідно до ч.1 ст.6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також з огляду на практику Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва протиРосії» («Malafeyevaу Russia», рішення від 30 травня 2013 року, заява №36673/04) та «Карелін протиРосії» («Karelinу.Russia» заява № 926/08, рішення від 20 вересня 2016 року) суд не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Юридична природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосуванням державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи, включаючи позбавлення волі.

У пункті 21 рішення ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» від 15 травня 2008 року зазначено, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Обов`язок дотримання принципу презумпції невинуватості відноситься не тільки до судових органів, але й до інших державних установ, таких як поліція (Рішення ЄСПЛ у справі «Дактарас проти Литви» від 24.11.2000 року).

При вирішенні даної справи суд виходить з принципу презумпції невинуватості особи, яка притягається до відповідальності.

Враховуючи, що відповідно до положень ст. 62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь, суд вважає, що особа, яка склала протокол про адміністративне правопорушення, не надала суду достатньої кількості допустимих доказів на підтвердження викладених у протоколах про адміністративне правопорушення обставин.

З урахуванням того, що у справі містяться лише протоколи про адміністративне правопорушення, схема місця ДТП, де не відображено положення автомобіля Hyundai Tucson під час ДТП, письмові пояснення водіїв ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , які суперечать одне одному; при цьому відсутні інші докази, зокрема, такі як відеозапис правопорушення та показання свідків, суд приходить до висновку, що матеріали справи не містять поза розумним сумнівом доказів того, що в діях водія ОСОБА_1 та ОСОБА_2 має місце склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а тому провадження по адміністративній справі підлягає закриттю.

Враховуючи рішення суду про закриття провадження за ст. 124 КУпАП, провадження у справі за ст. 122-4 КУпАП відносно ОСОБА_2 підлягає закриттю, оскільки дана норма передбачає відповідальність за залишення водіями транспортних засобів місця ДТП, до якої вони причетні.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Керуючись ст.ст. 273, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд, -

п о с т а н о в и в :

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу даного адміністративного правопорушення.

Закрити провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 122-4, ст. 124 КУпАП на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП, за відсутністю складу даного адміністративних правопорушень.

Постанова може бути оскаржена протягом десяти днів з дня ухвалення постанови до Харківського апеляційного суду через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги постанова, якщо її не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повний текст постанови проголошено 29 травня 2020 року.

Суддя