Справа № 418/1140/20
Провадження № 33/810/98/20
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 червня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Луганського апеляційного суду Чобур О.В., за участю секретаря Пономарьової В.С., адвоката Кладко О.В., розглянувши апеляційну скаргу адвоката Кладко Олександра Вікторовича в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову судді Міловського районного суду Луганської області від 18.05.2020 року, якою

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м.Костелець Північночеської області Чехії, громадянина України, інспектора прикордонного контролю 2 категорії служби гранатометника 2 групи інспекторів прикордонної служби «Мілове» (тип В) ВПС «Мілове» ім. В.Банних, проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч.2 ст. 172-18, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 285 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4845 гривень,

ВСТАНОВИВ:

Згідно оскаржуваній постанові, військовослужбовця ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 08.04.2020 о 21-00 годині під час виконання обов`язків військової служби, а саме наказу на охорону державного кордону у складі прикордонного наряду «Прикордонний патруль» у смт Мілове Луганської області в районі попереджувальної таблички №543, в умовах особливого періоду, він перебував у нетверезому стані і порушив правила несення прикордонної служби, а саме змінив маршрут руху прикордонного наряду.

Крім того, військовослужбовця ОСОБА_1 визнано винним в тому, що 05.05.2020 о 12-00 годині він знаходився на території військового містечка відділу прикордонної служби «Мілове» ім. В.Банних з ознаками алкогольного сп`яніння, при цьому відмовився від огляду на стан алкогольного сп`яніння.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Кладко О.В. просить скасувати постанову суду і закрити справу.

На думку адвоката, для кваліфікації дій особи за ч.3 ст. 172-20 КУпАП необхідна ознака повторності, а не вчинення правопорушення в умовах особливого періоду. Оскільки повторності в діях ОСОБА_1 не вбачається, суд припустився помилки щодо кваліфікації в цій частині.

Також посилається на те, що в рапорті старшого лейтенанта ОСОБА_2 зазначається про події, які мали місце 05.04.2020, і це не має відношення до протоколу, складеного щодо подій 08.04.2020.

При обслідуванні ОСОБА_1 08.04.2020 лікар користувалася Інструкцією, яка була затверджена Наказом МОЗ України від 27.12.1999 №302 і втратила чинність, при цьому помилково зазначила його по батькові « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ».

Вважає, що пояснення ОСОБА_5 не свідчать про відхилення від маршруту, оскільки ОСОБА_1 відповів йому, що маршрут не порушено.

До матеріалів справи не долучено наказ про маршрут руху, свідки у судове засідання не викликалися.

05.05.2020 обстеження ОСОБА_1 не проводилося, лікаря він взагалі не бачив, його підпис було підроблено.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Кладко О.В. підтримав доводи апеляційної скарги і надав аналогічні її змісту пояснення.

Заслухавши пояснення адвоката Кладко О.В., дослідивши матеріали справи і доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення особи, яка склала протоколи про адміністративні правопорушення ОСОБА_6 і свідка ОСОБА_5 , апеляційний суд доходить до таких висновків.

Згідно протоколів про адміністративні правопорушення від 09.04.2020, який відповідно до вимог ст. 251 КУпАП є доказом наявності адміністративного правопорушення та винності особи у його вчиненні, 08.04.2020 о 21-00 годині військовослужбовець ОСОБА_1 виконував обов`язки військової служби, а саме наказ на охорону державного кордону у складі прикордонного наряду «Прикордонний патруль» у смт Мілове Луганської області в районі попереджувальної таблички №543, в умовах особливого періоду, при цьому перебував у нетверезому стані і порушив правила несення прикордонної служби: змінив маршрут руху прикордонного наряду.

Крім протоколів про адміністративні правопорушення, перебування ОСОБА_1 у наряді підтверджується рапортом начальника прикордонного загону ОСОБА_6 і схемою маршруту, відхилення від маршруту підтверджується цим же рапортом і поясненнями військовослужбовця ОСОБА_5 .

Як пояснив ОСОБА_6 , в рапорті ним допущено помилку, дату вчинення правопорушення помилково вказано «05.04.2020» замість «08.04.2020».

Враховуючи його пояснення і те, що в протоколах про адміністративне правопорушення від 09.04.2020 і в поясненнях ОСОБА_5 дата вчинення правопорушення зазначена «08.04.2020», апеляційний суд вважає що дату вчинення правопорушення 08.04.2020 встановлено поза розумним сумнівом.

Згідно висновку медичного огляду, який не викликає сумнівів у своїй достовірності у апеляційного суду, у ОСОБА_1 08.04.2020 встановлено алкогольне сп`яніння 1,9 промілє.

Матеріали справи містять два акти за висновками цього медичного огляду, один з яких викладено без помилок щодо анкетних даних, але на бланку до Інструкції, яка була затверджена Наказом МОЗ України від 27.12.1999 №302 і втратила чинність, а другий на затвердженому на час проведення медичного огляду бланку, проте з помилкою у написанні по батькові ОСОБА_1 « ОСОБА_3 » замість « ОСОБА_4 ».

Надаючи оцінку відповідним доводам апелянта щодо цих помилок, апеляційний суд доходить висновку, що сама процедура проведення медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння і його висновки не викликають сумнівів щодо перебування ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, а припущені порушення є несуттєвими, такими що не перешкодили суду встановити істину в справі і ухвалити законне і обгрунтоване рішення.

За епізодом 05.05.2020 ОСОБА_1 притягнуто за відмову пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння.

Доведеність вини за цим епізодом крім протоколу про адміністративне правопорушення від 05.05.2020 підтверджується також рапортом начальника прикордонного загону Свінцицького О.Ю. і висновком медичного огляду, згідно якому ОСОБА_1 вів себе агресивно, від проведення медичного огляду відмовився, в нього виражений запах алкоголю з порожнини роту, хитка хода і не точні рухи, він не стоїть в позі Ромберга, зі слів оточуючих вживав алкогольні напої.

За таких умов апеляційний суд погоджується з доводами апелянта про те, що медичний огляд ОСОБА_1 в цей день не проводився, проте саме з вини ОСОБА_1 , за що його і обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності.

В складених щодо нього документах ОСОБА_1 відмовився від підписів, ця відмова належним чином зафіксована, доказів підроблення підпису апелянтом не наведено.

Відповідно до диспозиції ч.3 ст. 172-20 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за дії, передбачені частиною першою і другою цієї статті, вчинені особою:

-яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за такі самі порушення;

-в умовах особливого періоду.

Таким чином, законодавець визначив в ч.3 ст. 172-20 КУпАП два склади правопорушення і всупереч доводам апелянта, для кваліфікації за ч.3 ст. 172-20 КУпАП дій особи, яка вчинила дії, передбачені частиною першою і другою ст. 172-20 КУпАП в умовах особливого періоду не обов`язкова наявність в її діях ознаки повторності.

Згідно з ч.10 ст.1 Закону України «Про оборону України», особливий період це, зокрема, період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації.

Відповідно до Указу Президента України «Про часткову мобілізацію» №303/2014 від 17.03.2014 року в Україні оголошено часткову мобілізацію, яка діє з 17.03.2014 року і до теперішнього часу.

Верховний Суд у листі від 13.07.2018 р. № 60-1543/0/2-18 зазначив, що забезпечуючи єдність правозастосовної практики, дотримується правової позиції, згідно з якою особливий період в Україні діє. При цьому в листі наголошується, що Президент України відповідного рішення про переведення державних інституцій на функціонування в умовах мирного часу не приймав.

Вчинення ОСОБА_1 правопорушення в умовах особливого періоду не викликає сумнівів у апеляційного суду, до того ж не оспорюється і самим апелянтом.

Підсумовуючи викладене, апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 доведена поза розумним сумнівом, суд надав належну оцінку доказам і правильно кваліфікував дій ОСОБА_1 та призначив йому покарання в межах санкції ч.3 ст. 172-20 КУпАП, яке є необхідним і достатнім для його виправлення. Підстав для задоволення апеляційної скарги і скасування ухвали суду не вбачається.

Враховуючи викладене та керуючись вимогами ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу адвоката Кладко Олександра Вікторовича в інтересах особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову судді Міловського районного суду Луганської області від 18.05.2020 року, якою ОСОБА_1 визнано винним за ч.2 ст. 172-18, ч. 3 ст. 172-20 КУпАП та на нього накладено штраф у розмірі 285 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 4845 гривень, залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Луганського

апеляційного суду О.В. Чобур