Житомирський апеляційний суд
Справа №295/1766/20 Головуючий у 1-й інст. Зіневич І. В.
Категорія ст.124 КУпАП Доповідач Шевченко В. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 червня 2020 року м. Житомир

Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Житомирського апеляційного суду Шевченко В.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Богунського районного суду м. Житомира від 22 травня 2020 року щодо

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого: АДРЕСА_1 , не працюючого

за участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 та його представника - адвоката Божок Л.В., потерпілої ОСОБА_2

В С Т А Н О В И В:

Постановою Богунського районного суду м. Житомира від 22 травня 2020 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Провадження у справі відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, закрито в зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 03.02.2020 року о 18 годині 20 хвилин керував транспортним засобом FORD Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Крошенська, 38 в м. Житомирі, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом NISSAN Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Порушив вимоги пункту 13.1 Правил дорожнього руху України, за що передбачена відповідальність, встановлена ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить постанову Богунського районного суду м. Житомира від 22.05.2020 року відносно нього - скасувати. Постановити нову, якою провадження у справі закриття у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених ст.38 КУпАП.

Зазначає, що у судовому засіданні не визнав своєї вини. Суд не мав права встановлювати наявність чи відсутність вини, якщо строки накладення адміністративного стягнення закінчилися. Адже суд при прийнятті рішення застосував п.7 ч.1 ст.247 КУпАП, відповідно до якого провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у випадку закінчення на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП.

Посилається на те, що вказане узгоджується з науково-консультативним висновком Науково-консультативної рада при Вищому Адміністративному суді України від 07.11.2017 року в якому зазначено, що п.7 ч.1 ст.247 КУпАП не містить положень про наявність у суду повноважень щодо встановлення обставин вчинення адміністративного правопорушення, наявності вини особи у його вчиненні у разі закриття провадження про адміністративні правопорушення.

Заслухавши пояснення адвоката Божок Л.В. та особу, щодо якої складено протокол про адміністративне правопорушення - ОСОБА_1 , які підтримали доводи апеляційної скарги, потерпілу ОСОБА_2 , яка заперечила щодо задоволення апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.245,278,280 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її у точній відповідності з законом. При підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення суд має вирішити питання про правильність складання протоколу та інших матеріалів справи, а при розгляді справи слід з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

З урахуванням вимог ст.ст.251,252,283 КУпАП в постанові суду зазначаються опис обставин, установлених при розгляді справи, докази та дається їм належна оцінка в їх сукупності.

Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за зазначених у постанові обставин, ґрунтується на зібраних у справі та перевірених судом доказах.

Так, відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №202599 від 03.02.2020 року, відповідно до якого, ОСОБА_1 03.02.2020 року о 18 годині 20 хвилин керував транспортним засобом FORD Fusion, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вул. Крошенська, 38 в м. Житомирі, не дотримався безпечної дистанції та скоїв зіткнення з транспортним засобом NISSAN Qashqai, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який зупинився попереду. Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження(а.с.1). Вказаний протокол складено у присутності ОСОБА_1 , який ознайомлений з його змістом, правами та обов`язками, передбаченими ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП, що засвідчив своїм підписом. Будь-яких заперечень з приводу обставин, вказаних у протоколі, не зазначив ( а.с.1).

У якості письмового доказу вини ОСОБА_1 суд послався на схему огляду місця ДТП, з якою погодились як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_2 . У вказаній схемі зазначені місце розташування транспортних засобів під час дорожньо-транспортної пригоди, механічні пошкодження, отримані транспортними засобами внаслідок зіткнення, характер яких підтверджують обставини вчинення правопорушення, зазначені у протоколі про адміністративне правопорушення, складеного стосовно ОСОБА_1 . Будь-яких зауважень з приводу обставин, відображених у схемі ДТП, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не вказали (а.с.6).

Під час апеляційного розгляду також не заперечили обставин, зазначених у схемі з місця ДТП .

Зі скаргами на дії працівників поліції ніхто з учасників не звертався, їх дії при складанні протоколу та схеми ДТП не були визнані неправомірними.

Судом також враховані пояснення потерпілої ОСОБА_2 , які містяться в матеріалах справи, яка показала, що 03.02.2020 року о 18год.15хв. виїжджаючи із двору на перехресті зупинилась, пропускаючи зустрічний транспорт. Після чого відчула удар в задню частину свого автомобіля. Включила аварійну сигналізацію, побачила транспортний засіб FORD Fusion червоний седан НОМЕР_1 , водієм якого був ОСОБА_1 . В подальшому було викликано поліцію та водій FORD Fusion свою провину визнав. Вказана подія була зафіксована на відео реєстратор (а.с.5). Аналогічні покази потерпіла надала і під час апеляційного розгляду справи.

Згідно вимог ст.124 КУпАП відповідальність наступає у випадку порушення учасниками дорожнього руху Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.

Відповідно до п.13.1 Правил дорожнього руху водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

З наявних в матеріалах справи доказів вбачається, що внаслідок порушення ОСОБА_1 п.13.1 ПДР України, який не дотримався безпечної дистанції, та скоїв зіткнення з транспортним засобом, який зупинився попереду, що спричинило їх пошкодження.

Дослідивши докази у їх сукупності та проаналізувавши їх з точки зору належності, достовірності та взаємозв`язку, суд визнав їх достатніми для доведення винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

Покази свідка ОСОБА_3 , яка була допитана за клопотанням захисника Божок Л.В. у судовому засіданні апеляційного суду, висновків суду першої інстанції щодо доведеності вини ОСОБА_3 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, не спростовують. Апеляційний суд, оцінюючи покази вказаного свідка, вважає, що їх не можна вважати об`єктивними, оскільки ОСОБА_3 є дружиною особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та є зацікавленою особою.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції не мав права встановлювати наявність чи відсутність його вини, з урахуванням того, що на момент розгляду справи судом закінчилися строки накладення адміністративного стягнення, апеляційний суд визнає безпідставними та такими, що не ґрунтується на вимогах закону.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності.

Згідно вимог ст.283 КУпАП в постанові по справі про адміністративне правопорушення повинно бути зазначено опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акту, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, адміністративне правопорушення було вчинено 03.02.2020 року та 11.02.2020 року матеріали справи надійшли до суду першої інстанції, тобто в межах строку накладення адміністративного стягнення, передбаченого ст.38 КУпАП, а тому суд першої інстанції повинен був виконати вимоги передбачені ст.280, 283 КУпАП.

Враховуючи наведене, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції постановляючи рішення про закриття провадження у справі на підставі ст.38 КУпАП щодо ОСОБА_1 дотримався вимог зазначених положень Закону та звільняючи останнього від адміністративної відповідальності, з нереабілітуючої обставини, зобов`язаний був встановити чи було вчинено правопорушення та чи винен він в його вчиненні.

Вказаний висновок суду узгоджується з висновком, викладеним у рішенні колегії суддів Верховного Суду Касаційного господарського суду від 16.04.2019 року (справа № 927/623/18), відповідно до якого застосування п.7 ст.247 КУпАП, виходячи з правового аналізу вказаної норми можливе лише у випадку наявності вини особи у вчиненні правопорушення, адже у разі відсутності вини особи в скоєнні правопорушення провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП через відсутність події і складу правопорушення, відтак така обставина як закінчення на момент розгляду справи строків притягнення до адміністративної відповідальності, не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи в скоєнні правопорушення.

Згідно рішення Конституційного суду України від 24.02.2016року №14-у/2016 ( справа №2-7/2016) відмовлено у відкритті конституційного провадження у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положень пункту 7 частини першої статті 247 Кодексу України про адміністративні правопорушення у взаємозв`язку з положеннями частини другої статті 38 цього кодексу.

Апеляційний суд, розглядає справу в межах доводів апеляційної скарги, звертає увагу на те, що в апеляційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати постанову суду першої інстанції та закрити провадження у справі з підстави, яка не є реабілітуючою, тобто не є обставиною, яка спростовує факт наявності вини особи у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.

В апеляційній скарзі не наведено інші, не досліджені судом докази, якими б спростовували висновки суду першої інстанції. Не надано таких доказів і під час розгляду справи апеляційним судом.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав вважати, що судом при розгляді адміністративної справи були порушені вимоги закону, які б призвели до неправильного її вирішення.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Постанову Богунського районного суду м. Житомира від 22 травня 2020 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Житомирського

апеляційного суду В.Ю. Шевченко