Справа № 605/218/20
ПОСТАНОВА
"09" червня 2020 р. Суддя Підгаєцького районного суду Тернопільської області Горуц Р.О. розглянувши матеріали, які надійшли від Підгаєцького відділення поліції Бережанського відділу поліції Головного Управління Національної поліції в Тернопільській області про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1
громадянина України, працюючого оператором АГЗП BVS, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
Як вбачається із матеріалів справи про адміністративне правопорушення, зокрема протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №023038 від 28 квітня 2020 року, громадянин ОСОБА_1 28 квітня 2020 року близько 21 год. 27 хв., керував автомобілем марки ВАЗ 2102 номерний знак НОМЕР_1 , в м. Підгайці по вул. Т.Шевченка Тернопільської області, з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з ротової порожнини. Пройти тест для визначення степеня алкогольного сп`яніння, а саме: продути прилад Драгер на місці погодився, у встановленому законом порядку, в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.9а Правил дорожнього руху.
В судовому засіданні особа, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 своєї вини не визнав та просить закрити провадження у справі, посилаючись на те, що його огляд на стан алкогольного сп`яніння, працівниками поліції, проведений з порушенням вимог статті 266 КУпАП.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні обставини.
Згідно ч.ч.1-5 ст.266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Відповідно до п.п.6, 7 Розділу І, п. 6 Розділу ІІ Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві
лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі заклад охорони здоров`я).
Огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу проводиться в присутності двох свідків.
Твердження особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про те, що огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений йому працівниками поліції, з порушенням вимог статті 266 КУпАП, знайшло своє підтвердження під час розгляду вказаної справи.
Так, із протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №023038 від 28 квітня 2020 року видно, що ОСОБА_1 не пропонувалось пройти огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння у найближчому медичному закладі, при цьому, що із дослідженого в судовому засіданні відеозапису з нагрудної камери поліцейського вбачається, що після проведення такого огляду на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Драгер Alcotest 6820, ОСОБА_1 не дав ствердної відповіді стосовно своєї згоди з його результатом, відповідаючи при цьому, то Та як кажете, то ОСОБА_2 так буде, ну а що інакше, заперечував факт вживання ним алкогольних напоїв, вказуючи, що пив пиво ще в обід, тобто був не згідний з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного поліцейським.
Письмові пояснення двох свідків стосовного того, що 28 квітня 2020 року близько 21 години 36 хвилин, вони були свідками, як працівники поліції запропонували пройти тест на степень алкогольного сп`яніння на пристрої Драгер гр. ОСОБА_1 на що останній погодився і результат якого становив 2,66 % проміле, не містять будь-яких даних стосовно того, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, поліцейським пропонувалось пройти такий огляд у найближчому медичному закладі.
Посилання ОСОБА_1 на те, що ним помилково, не читаючи, у темну пору доби, внаслідок введення його в оману працівником поліції, було проставлено свій підпис у графі з результатами згоден (акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів), знайшло своє підтвердження в судовому засіданні, оскільки при дослідженні відеозаписів з нагрудної камери поліцейського видно, що ОСОБА_1 не дав ствердної відповіді стосовно своєї згоди з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, вказуючи при цьому, то Та як кажете, то ОСОБА_2 так буде, ну а що інакше.
Незважаючи на це, працівником поліції в порушення вимог ч.3 ст.266 КУпАП не було запропоновано ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у наближчому медичному закладі, натомість зразу ж після проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, фіксування цих подій, на нагрудну камеру поліцейського, було припинено та більше не здійснювалось.
Як вбачаєтьтся акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів та пояснень свідків, зазначених у ньому, будь-яких ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , які б давали підставу поліцейським вимагати проходження ним огляду на стан алкогольного сп`яніння, не зазначено.
Незрозумілою, як для особи, яка притягається до адміністративної відповідальності так і для суду є поведінка поліцейських, які спочатку здійснювали фіксування вчинення ОСОБА_1 правопорушення на нагрудну камеру відповідно до ст.40 Закону України Про Національну поліцію, при цьому згодом провівши огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки, один поліцейський звернувшись до іншого поліцейського із запитанням чи можна вже вимикати камеру, при цьому отримавши схвальну відповідь, вимкнув її.
Викладене дає підстави дійти висновку, що працівниками поліції було передчасно, без дотримання встановленого порядку проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння, складено адміністративний протокол відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому в силу ч.5 ст.266 КУпАП огляд на стан алкогольного сп`яніння проведений ОСОБА_1 на місці зупинки транспортного засобу за допомогою спеціального технічного приладу Драгер Alcotest 6820, вважається недійсним.
Встановлено, що суть адміністративного правопорушення зазначена у протоколі про адміністративне правопорушення, не відповідає фактичним обставинам справи, а також диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення серії БД №023038 від 28 квітня 2020 року в порушення вимог п. 10 Розділу ІІ Інструкції, не містить результату огляду, проведеного поліцейським на місці зупинки.
Згідно диспозиції ч.1 ст.130 КУпАП відповідальність особи настає у разі керування транспортним засобом особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачі керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само її відмови, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Таким чином, проведення, працівниками поліції, ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння з порушенням вимог ст.266 КУпАП, який в силу ч.5 вказаної статті, вважається недійсним, не може бути підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
На підтвердження наведеного, суд вважає за необхідне, зіслатися на зміст частини другої ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, якою передбачено, що кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку, та частини першої ст. 62 Конституції України, згідно якої особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Хоча приписи КУпАП не передбачають такої форми рішення, як обвинувальний вирок суду, саме постанова про накладення адміністративного стягнення за своєю правовою природою є тотожним процесуальним документом.
Європейський суд з прав людини (ЄСПЛ) поширює стандарти, які встановлює Конвенція для кримінального провадження, на провадження у справах про адміністративні правопорушення. Наприклад, у справі «Лучанінова проти України» (рішення від 9 червня 2011 року) провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.51 КУпАП стосовно заявниці, яка вчинила дрібну крадіжку на загальну суму 0,42 грн., ЄСПЛ розцінив як кримінальне для цілей застосування Конвенції «з огляду на загальний характер законодавчого положення, яке порушила заявниця, а також профілактичну та каральну мету стягнень, передбачених цим положенням».
Таким чином, беручи до уваги те, що ч.1 ст.130 КУпАП передбачає відповідальність за вчинення правопорушення, за яке передбачене покарання у виді штрафу в розмірі шестисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, суд вважає за необхідне застосовувати стандарти Європейського Суду з прав людини, притаманні кримінальному провадженню.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 29 червня 2007 року у справі "О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" зазначено, що особа, яка володіє чи керує автомобілем (транспортним засобом), підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
При оцінці доказів суд, як правило, застосовує критерії доведення "поза розумним сумнівом". Проте, така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту (рішення ЄСПЛ від 21 липня 2011 року по справі "Коробов проти України"). Приймаючи до уваги дане рішення, суд керується саме цим принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі "Кобець проти України". Зокрема, доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою.
Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Працівниками поліції не представлено будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем саме в стані алкогольного сп`яніння.
З огляду на вищезазначені обставини, суд вважає, що в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, поза розумним сумнівом.
Виходячи із вищенаведеного, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку про відсутність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 - закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Постанова може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня її винесення. Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду через Підгаєцький районний суд Тернопільської області.

Суддя: підпис

Суддя: Р. О. Горуц